АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 686/9221/18
Провадження № 22-ц/792/1114/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Спірідонової Т.В. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання - Кошельника В.М.,

за участю: представника апелянта - ОСОБА_4,

представника відповідача - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/9221/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 травня 2018 року (суддя Стефанишин С.Л.) про відмову у забезпеченні позову у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про усунення перешкод у користуванні майном,

встановив:

В квітні 2018 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом та просив зобов'язати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 усунути та не чинити перешкоди у користуванні майном шляхом надання вільного доступу до 1/2 частини нежитлового приміщення, розташованого по АДРЕСА_1 (у дворі будинку) в п'ятиповерховій нежитловій будівлі на третьому поверсі, загальною площею 150,1кв.м.

В обґрунтування позову вказав, що він є власником 1/2 частини нежитлового приміщення, розташованого по АДРЕСА_1 (у дворі будинку) в п'ятиповерховій нежитловій будівлі на третьому поверсі, загальною площею 150,1кв.м. Проте, відповідачі протягом тривалого часу (понад 2 місяці) неправомірно чинять йому перешкоди у користуванні вищезазначеним нежитловим приміщенням, не допускаючи на територію п'ятиповерхової нежитлової будівлі та не надають можливості увійти у нежитлове приміщення, чим порушують його права.

У травні 2018 року позивач ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову та вказав, що існує висока ймовірність того, що відповідачі можуть у будь-який момент відчужити спірне нежитлове приміщення на користь інших осіб, що може істотно утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. Просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення загальною площею 150 кв.м., що знаходиться на третьому поверсі п'ятиповерхового нежитлового приміщення в дворі будинку АДРЕСА_1 та заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які реєстраційні (нотаріальні) дії щодо нежитлового приміщення загальною площею

_____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Стефанишин С.Л. Категорія: ухвала

Доповідач: Спірідонова Т.В.

150кв.м., що знаходиться на третьому поверсі п'ятиповерхового нежитлового приміщення в дворі будинку АДРЕСА_1.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 травня 2018 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що позивачем не надано доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову, посилаючись на порушення норм процесуального права. Апелянт зазначив, що суд першої інстанції не пересвідчився у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Крім того, частки спірного приміщення декілька раз відчужувалися третім особам, а тому існує ймовірність того, що відповідачами по справі буде передано у заставу і належне позивачу нежитлове приміщення без його згоди.

Представник апелянта ОСОБА_6 - ОСОБА_4 у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала.

Представник відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_5, заперечуючи проти апеляційної скарги, зазначив, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, а тому відсутні підстави для її скасування. Посилається на те, що заява ОСОБА_6 не містить обґрунтованих ризиків про відчуження майна, належного позивачу, а лише зазначено припущення позивача щодо можливого відчуження відповідачами майна.

Відповідач ОСОБА_8 та його представник ОСОБА_10 повідомлені належним чином про дату, час і місце слухання справи, у судове засідання не з'явилися. Представник відповідача ОСОБА_8 - ОСОБА_10 подав заяву про слухання справи у відсутності ОСОБА_8

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_6 належить на праві спільної часткової власності 1/2 частини нежитлового приміщення на третьому поверсі (у дворі будинку) загальною площею 150,1кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

За змістом п.1, 2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 2 статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться в пунктах 4, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду

України від 22.12.2006р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Предметом позову у даній справі є усунення перешкод у користуванні майном шляхом надання вільного доступу до 1/2 частини нежитлового приміщення розташованого в АДРЕСА_1 (у дворі будинку) в п'ятиповерховій нежитловій будівлі на третьому поверсі, загальною площею 150,1кв.м.

Позивачем у заяві про забезпечення позову не наведено обґрунтування, як саме застосування заходів забезпечення позову у виді арешту та заборони відповідачам вчиняти будь-які дії щодо нежитлового приміщення може утруднити виконання можливого рішення суду щодо задоволення позову про усунення перешкод у користуванні майном. Також, апелянтом не надано доказів на підтвердження можливості відчуження відповідачами спірного нежитлового приміщення, належного позивачу ОСОБА_6

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову про усунення перешкод у користуванні майном.

Під час розгляду заяви про забезпечення позову суд першої інстанції врахував всі обставини справи і, виходячи із співмірності заявленого позову та виду забезпечення позову, обґрунтовано відмовив у забезпеченні позову шляхом накладення арешту та заборони вчиняти певні дії.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 травня 2018 року про відмову у забезпеченні позову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 липня 2018 року.

Судді: /підпис/ Т.В.Спірідонова

/підпис/ А.В.Купельський

/підпис/ Т.О.Янчук

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.В.Спірідонова