Постанова

Іменем України

27 червня 2018 року

м. Київ

справа № 756/4441/17

провадження № 61-17081св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Курило В. П., Крата В. І. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - житлово-будівельний кооператив «Суднобудівник-6»,

розглянув у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 21 лютого 2018 року у складі судді: Болотова Є. В. про повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 10 січня 2018 року про відмову у задоволенні заяви про винесення додаткового рішення,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до житлово-будівельного кооперативу «Суднобудівник-6» про зобов'язання вчинити дії.

Позовна заява обґрунтована тим, що вона є членом та споживачем послуг ЖБК «Суднобудівник-6». На її звернення голова правління ОСОБА_2 не надав їй засвідчені копії протоколу загальних зборів членів кооперативу від 29 грудня 2015 року та списку присутніх на них членів кооперативу.

ОСОБА_1 вважала, що ОСОБА_2 був обраний до складу правління, головою правління і виконавчим директором з порушенням Статуту кооперативу «Суднобудівник-6». На прохання ОСОБА_1 надати документи, які б підтвердили законність його обрання, їй було відмовлено. ОСОБА_1 вважала, що її права, як споживача були порушені. Тому вона як споживач і платник послуг відповідача, в тому числі, послуг, які надають бухгалтер та виконавчий директор, має право знати чи відповідають вони займаній посаді та про їх функціональні обов'язки.

ОСОБА_1 просила суд зобов'язати відповідача надіслати на її адресу посвідчені копії трудових договорів (контрактів) та функціональних обов'язків працівників відповідача: виконавчого директора ОСОБА_2 і бухгалтера; посвідчені копії протоколів загальних зборів членів кооперативу та списків членів кооперативу, присутніх на загальних зборах членів ЖБК «Суднобудівник-6» та надати відповіді на наступні питання: а) чи відповідач проводив конкурс на посаду «виконавчий директор»?; б) чи є у виконавчого директора ЖБК «Суднобудівник-6» ОСОБА_2 вища освіта, якої спеціалізації та чи відповідає його освітньо-кваліфікаційний рівень та стаж роботи займаній посаді?; в) з якого джерела фінансується заробітна плата голови правління, виконавчого директора і бухгалтера та їх розмір.

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва 06 листопада 2017 року позов залишено без задоволення.

ОСОБА_1 звернулася із заявою про винесення додаткового рішення.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 10 січня 2018 року у задоволенні заяви про винесення додаткового рішення відмовлено.

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 10 січня 2018 року про відмову у задоволенні заяви про винесення додаткового рішення.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 29 січня 2018 року апеляційну скаргу на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 10 січня 2018 року про відмову у задоволенні заяви про винесення додаткового рішення залишено без руху та надано строк для сплати судового збору в розмірі 352,40 грн.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21 лютого 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 10 січня 2018 року про відмову у задоволенні заяви про винесення додаткового рішення, визнано не поданою та повернуто.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 не сплачено судовий збір.

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулась із касаційною скаргою, у якій просить оскаржену ухвалу скасувати та передати справу до Апеляційного суду м. Києва для продовження розгляду. Касаційна скарга мотивована тим, що за ухвалення додаткового рішення не сплачується судовий збір.

Ухвалою Верховного Суду від 24 квітня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 11 червня 2018 року справа призначена до судового розгляду.

Колегія суддів приймає аргументи, які викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.

При поверненні апеляційної скарги суд вказав, що ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 29 січня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та запропоновано сплатити судовий збір. Вказану ухвалу ОСОБА_1 отримала 01 лютого 2018 року, що підтверджується зворотнім повідомленням (а.с. 85). Станом на 21 лютого 2018 року недоліки визначені ухвалою суду не усунуті.

Колегія суддів не погоджується із цим висновком апеляційного суду з таких підстав.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України «Про судовий збір». Згідно пункту 5 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» за подання заяви про винесення додаткового судового рішення судовий збір не справляється.

За загальним правилом, у судовому рішенні повинні бути розглянуті усі заявлені вимоги, а також вирішено всі інші, в тому числі, процесуальні питання. Неповнота чи невизначеність висновків суду щодо заявлених у справі вимог, а також окремих процесуальних питань, зокрема, розподілу судових витрат, є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення.

Тобто додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов'язані з порушенням вимог щодо його повноти.

Водночас, додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. У разі скасування рішення у справі, ухвалене додаткове рішення втрачає силу. Тобто додаткове рішення є невід'ємною частиною рішення у справі.

Тлумачення пункту 5 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що особи звільняються від сплати судового збору не лише за подання заяви про винесення додаткового судового рішення, але й за подання апеляційної скарги на додаткове рішення або ухвалу про відмову у задоволенні заяви про винесення додаткового судового рішення.

Тому суд вважає необґрунтованими висновки суду апеляційної інстанції про необхідність сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу про відмову у задоволенні заяви про винесення додаткового судового рішення.

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржена ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. У зв'язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити, оскаржену ухвалу скасувати та передати справу до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 21 лютого 2018 року про повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 10 січня 2018 року про відмову у задоволенні заяви про винесення додаткового рішення скасувати.

Передати справу № 756/4441/17 до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. П. Курило

В. І. Крат