Провадження номер 2/741/388/18
Єдиний унікальний номер 741/553/18
РІШЕННЯ

іменем України

15 червня 2018 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Дикого В.М.,

з участю секретаря с/з ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 обєднаної територіальної громади в особі ОСОБА_3 сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Носівського районного суду Чернігівської області з позовною заявою до ОСОБА_3 ОТГ в особі ОСОБА_3 сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 10 липня 2017 року померла ОСОБА_4. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок по вул. Фермерська, 23, у с. Макіївка Носівського району Чернігівської області, який відносився до типу колгоспного двору. Після ліквідації колгоспних дворів ОСОБА_4 не зареєструвала право власності на житловий будинок. Позивач є її спадкоємцем за заповітом. Спадщину він прийняв, подавши до Носівської районної ДНК заяву про прийняття спадщини. Однак, нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок у звязку з відсутністю дійсного правовстановлюючого документа на спадкове майно. Саме тому позивач звернувся до суду та просив судовим рішенням визнати за ним право власності на житловий будинок у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОТГ в особі ОСОБА_3 сільської ради Носівського району Чернігівської області в судове засідання не зявився. Сільський голова направив до суду заяву, у якій визнав позовні вимоги та просив справу розглянути за відсутності представника відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Отже, суд розглядає справу за відсутності відповідача.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок.

У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок № 23 по вул. Фермерська в с. Макіївка Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому була зареєстрована ОСОБА_4, що підтверджується довідкою виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради Носівського району Чернігівської області № 332 від 03 квітня 2018 року (а. с. 6).

У п. 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» Пленум ВСУ розяснює, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Отже, ОСОБА_4 як члену ліквідованого колгоспного двору належав житловий будинок № 23 по вул. Фермерська в с. Макіївка Носівського району Чернігівської області. Але після ліквідації колгоспних дворів остання не отримала свідоцтва та не зареєструвала своє право власності на нього (а. с. 18).

10 липня 2017 року померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 5).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_4 склала заповіт, яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і, взагалі, все те, що буде належати їй на день її смерті, заповідала ОСОБА_2, що підтверджується копією заповіту, який не змінено та не скасовано (а. с. 10) та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 66). Отже, спадкування після її смерті здійснюється за заповітом.

На день своєї смерті ОСОБА_4 була зареєстрована в спірному будинку одна, що підтверджується довідкою виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради Носівського району Чернігівської області № 334 від 03 квітня 2018 року (а. с. 7).

Із копії спадкової справи до майна померлої ОСОБА_4 № 277/2017, заведеної Носівською районною ДНК, убачається, що ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4, подавши в установлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає. ОСОБА_2 отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки (а. с. 58-63).

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний житловий будинок, оскільки відсутній дійсний правовстановлюючий документ на спадкове майно, що підтверджується постановою державного нотаріуса Носівської районної ДНК про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 545/02-31 від 13 квітня 2018 року (а. с. 19).

Матеріали справи підтверджують, що на будинок № 23 по вул. Фермерська в с. Макіївка Носівського району Чернігівської області виготовлена технічна документація (а. с. 15-17).

Згідно зі звітом про оцінку майна ринкова вартість спірного житлового будинку станом на 12.04.2018 складає 47000 грн. (а. с. 20-46).

Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі субєкти права власності є рівними перед законом.

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 263-265, 354 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла 10 липня 2017 року, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований у с. Макіївка Носівського району Чернігівської області по вул. Фермерська, 23, який складається з власне житлового будинку «А», веранди «а», ганку «а-1», сараю «Б», сараю «б», погреба «П», вбиральні «У», огорожі № 1, воріт з хвірткою № 2, загальною площею 60,3 кв. м житловою площею 25,7 кв. м., ринковою вартістю станом на 12.04.2018 складає 47000 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий