Справа № 2-960/10
Провадження № 6/522/504/18
УХВАЛА

18 червня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судового засідання: Фуцур Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі матеріали цивільної справи за поданням державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Головного територіального управління юстиції в Одеській області про примусовий привід боржника ОСОБА_1,-

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 07.06.2018 року надійшло подання державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Головного територіального управління юстиції в Одеській області, по якому просить суд винести примусовий привід боржнику ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подання заявник надав до суду з метою вжиття заходів по виконанню виконавчого листа №2-960/10 від 21.09.2010 року, виданого Роздільнянським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частин заробітної плати та інших доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.06.2010 року до 04.11.2026 року включно. Станом на 01.06.2018 року у боржника виникла заборгованість по аліментам в розмірі 116 557,70 грн.. Свої вимоги державний виконавець обґрунтовує тим, що під час здійснення виходу за адресою: АДРЕСА_1 боржника не знайдено, на виклик до відділу не зявився.

В судове засідання старший державний виконавець не зявився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Просив розглядати подання за його відсутності.

Дослідивши матеріали подання, перевіривши їх доказами, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні другого Приморського ВДВС перебуває виконавчий лист №2-960/10 від 21.09.2010 року, виданого Роздільнянським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частин заробітної плати та інших доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.06.2010 року до 04.11.2026 року включно.

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Державним виконавцем другого Приморського відділу державної виконавчої служби року на підставі Закону України "Про виконавче провадження"була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № В-5/546 від 27.09.2010 року по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-960/10.

Відповідно до вимог ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження"було розпочато примусове виконання рішення.

В поданні державний виконавець зазначає, що станом на 01.06.2018 року у боржника виникла заборгованість по аліментам в розмірі 116 557,70 грн., однак розрахунок заборгованості суду надано не було.

23.03.2018 року державним виконавцем було складено виклик № 1204 про зобовязання ОСОБА_1 зявитись до виконавчої служби щодо сплати боргу.

Підтверджень щодо направлення та отримання даного виклику боржником суду надано не було.

28.03.2018 року державний виконавцем було здійснено вихід за місцем реєстрації боржника, а саме: АДРЕСА_1, за якої боржника знайдено не було, про що державним виконавцем складено акт.

Відповідно до ст. 438ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 14 ч.3ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що державним виконавцем не в повній мірі вжито усіх заходів, спрямованих на виконання судового рішення, а тому звернення з даним поданням є передчасним та необґрунтованим.

Крім того, державним виконавцем до подання не надано жодного доказу, який би свідчив про ухилення боржника від явки на виклики державного виконавця, зокрема, відсутні докази направлення викликів боржнику (копії реєстрів) та отримання боржником вказаних викликів або доказів повернення направлених викликів з зазначенням причини невручення.

Враховуючи вищенаведене в сукупності, суд вважає, що подання державним виконавцем належним чином не обґрунтоване, у звязку з чим задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 438 ЦПКУкраїни, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Головного територіального управління юстиції в Одеській області про примусовий привід боржника ОСОБА_1, - відмовити.

Згідно з ст. 354 та відповідно до п. 8 та п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається протягом пятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси до апеляційного суду Одеської області.

Суддя: Р.Д. Абухін

18.06.2018