РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/5418/17

пр. № 2/759/1122/18

11 червня 2018 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді П'ятничук І.В.,

при секретарі Медвідчук В.В.,

з участі позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_3

про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача 567 826 грн 37 коп. матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП та судові витрати по справі у розмірі 5678 грн 27 коп..

В обґрунтування заявлених вимог посилаючись на ті підстави, що 12.09.2016 року близько 09 год. 50 хв. на Брест-Литовському шосе в м.Києві, трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Nissan Niida» днз НОМЕР_3 під керуванням позивача та відповідача ОСОБА_3, який керував автомобілем «ДАФ» днз НОМЕР_4, внаслідок чого відбулося зіткнення, від якого автомобіль під керуванням позивача здійснив зіткнення з автомобілем «ДЕУ», днз НОМЕР_5, під керуванням водія ОСОБА_4, що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 26.10.2016 року ОСОБА_3, визнано винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді. Через вказане ДТП позивач поніс матеріальні збитки пов'язані із ремонтом належного йому автомобіля, частину завданої шкоди йому відшкодувала страхова компанія, просив стягнути з відповідача 567 826 грн.37 коп. матеріальної шкоди та сплачені ним судові витрати в сумі 5678 грн.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, покладаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач та його представник заперечували проти позову, посилаючись на розбіжності в експертних дослідженнях по сумі спричиненої шкоди автомобілю позивача, позовні вимоги визнали частково на суму 50000 грн. в подальшому в судові засідання неодноразово не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, тому суд вважає можливим розглянути справу в їх відсутності.

Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 12.09.2016 о 09 год. 50 хв. Позивач ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Nissan Niida» днз НОМЕР_3, рухався на Брест-Литовському шосе в м. Києві, за ним, в попутньому напрямку рухався відповідач ОСОБА_3, керуючи автомобілем «ДАФ» днз НОМЕР_4, при цьому порушив правила дорожнього руху та здійснив зіткнення з автомобілем під керуванням позивача ОСОБА_1, а той, в свою чергу, здійснив зіткнення з автомобілем «ДЕУ», днз НОМЕР_5, під керуванням водія ОСОБА_4, що призвело до пошкодження автомобілів, чим відповідач ОСОБА_3 порушив п. 13.1 ПДРУкраїни та скоїв правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 26.10.2016 року відповідача ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с. 5).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Цивільно-правова відповідальність позивача ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на підставі договору АК.0462963 від 29.08.2016 року та відповідно до умов якого позивачу здійснили страхове відшкодування в сумі 100000 грн. (а.с. 103).

Згідно звіту № 2984/16 від 29.01.2017 про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу, матеріальний збиток завданий власникові автомбіля «Nissan Niida», днз НОМЕР_6 складає 667 826 грн. 37 коп. (а.с. 6-12).

Згідно ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно із ч. 1 ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами встановленими ст. 89 цього кодексу.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно із положеннями ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Частиною 4 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

У роз'ясненнях, що містяться в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 з подальшими змінами, передбачено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Отже, оскільки відповідач не відшкодовано повну суму матеріального збитку в добровільному порядку, з нього підлягає стягненню сума майнової шкоди у розмірі 567 826 грн. 37 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються на відповідача.

Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідачів підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 5678 грн.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування»; Постанова Пленуму ВCСУ України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»; п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 № 6; ст. ст. 22, 979, 988, 1166, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України та ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 89, 133, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Рівненської обл.., проживаючого в АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, проживаючого в АДРЕСА_2 матеріальну шкоду в сумі 567 826 (п'ятсот шістдесят сім тисяч вісімсот двадцять шість) грн. 37 коп. та сплачений судовий збір в сумі 5678 (п'ять тисяч шістсот сімдесят вісім) грн., а всього 573 504 (п'ятсот сімдесят три тисячі п'ятсот чотири) грн. 37 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя П'ятничук І.В.