Справа № 202/3031/18
Провадження № 2-з/202/47/2018
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

13 червня 2018 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Кухтін Г.О., розглянувши заяву Дніпровської міської ради про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою Дніпровської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, Приватного підприємства «Колос 9», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення будівлі, визнання недійсним договорів купівлі-продажу та скасування записів про державну реєстрацію права власності, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовною заявою Дніпровської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2,Приватного підприємства «Колос 9», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення будівлі, визнання недійсним договорів купівлі-продажу та скасування записів про державну реєстрацію права власності, провадження у якій було відкрито ухвалою судді від 08 червня 2018 року.

Також позивачем до суду подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: будівлю, загальною площею 41 кв.м., що складається з: 1-1 торгівельна зала площею 36,0 кв.м., та підсобне приміщення 1-2 площею 5,0 кв.м., розташоване за адресою: вул. Янтарна, 75Б, м. Дніпро.

Заяву обґрунтовано тим, що предметом позову, в тому числі, є земельна ділянка по вул. Янтарна, 75Б в м. Дніпрі, яка належить до комунальної власності Дніпровської міської ради. На зазначеній земельній ділянці приватним підприємством «Колос 9» побудовано нерухоме майно, а саме: будівля, загальною площею 41 кв.м., що складається з: 1-1 торгівельна зала площею 36,0 кв.м., та підсобне приміщення 1-2 площею 5,0 кв.м., розташована за адресою: вул. Янтарна, 75Б, м. Дніпро, яка являється самочинною будівлею, що встановлено рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.04.2017 року. В подальшому дана самочинна будівля була відчужена ПП «Колос 9» на користь ОСОБА_5, та ОСОБА_1 шляхом укладання договорів купівлі-продажу. Таким чином, наявні достатні підстави вважати, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на дане нерухоме майно та заборони вчиняти певні дії, виконання рішення, постановленого у даній цивільній справі буде унеможливлено, а наступне відчуження самочинно побудованої будівлі може в подальшому покласти на позивача тягар повернення земельної ділянки від третіх осіб, що спричинить додаткові витрати для відновлення порушених області.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, приходжу до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову у цивільні справі № 202/3031/18, яка перебуває в провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, є земельна ділянка по вул. Янтарній, 75Б в м. Дніпрі.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2016 року за ПП «Колос 9» визнано право власності на будівлю, загальною площею 41 кв.м., що складається з: 1-1 торгівельна зала площею 36,0 кв.м., та підсобне приміщення 1-2 площею 5,0 кв.м., розташовану за адресою: вул. Янтарна, 75Б, м. Дніпро.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2017 року встановлено, що ПП «Колос 9» було здійснено самочинне будівництво обєкта нерухомості на вищевказаній земельній ділянці, яка не була йому відведена для цієї мети.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 120465692 від 12.04.2018 року будівля загальною площею 41 кв.м., що складається з: 1-1 торгівельна зала площею 36,0 кв.м., та підсобне приміщення 1-2 площею 5,0 кв.м., розташована за адресою: вул. Янтарна, 75Б, м. Дніпро належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1, РНОКПП: НОМЕР_1, у розмірі ? частки, та ОСОБА_2, РНОКПП: НОМЕР_2, у розмірі ? частки.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема накладання арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25 травня 2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов'язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

З огляду на зазначене, можливо дійти висновку про те, що існує реальна загроза невиконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог, тому забезпечення позову шляхом заборони відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_1, а також будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на нерухоме майно, а саме: будівлю, загальною площею 41 кв.м., що складається з: 1-1 торгівельна зала площею 36,0 кв.м., та підсобне приміщення 1-2 площею 5,0 кв.м., розташовану за адресою: вул. Янтарна, 75Б, м. Дніпро, є співмірними заявленим позовним вимогам, невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його ухвалення на користь позивача, а відтак й порушить його права на судовий захист.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149 - 155, 157, 353, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву Дніпровської міської ради про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою Дніпровської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, Приватного підприємства «Колос 9», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення будівлі, визнання недійсним договорів купівлі-продажу та скасування записів про державну реєстрацію права власності задовольнити.

До набрання законної сили рішенням по цивільній справі № 202/3031/18за позовом Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 75, ) до ОСОБА_1 (49000, АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1), ОСОБА_2 (49000, АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_3), Приватного підприємства «Колос 9» (49000, АДРЕСА_2, ), треті особи: приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3 (52030, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Обухівка, вул. Центральна, буд. 79А), приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 (49000, м. Дніпро, вул. Шолом-Алейхама, буд. 4), Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, буд. 75) про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення будівлі, визнання недійсним договорів купівлі-продажу та скасування записів про державну реєстрацію права власності накласти заборону ОСОБА_1 (49000, АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1), ОСОБА_2 (49000, АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_3), та будь-яким іншим особам, у тому числі субєктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на нерухоме майно, а саме: будівлю, загальною площею 41 кв.м., що складається з: 1-1 торгівельна зала площею 36,0 кв.м., та підсобне приміщення 1-2 площею 5,0 кв.м., розташовану за адресою: вул. Янтарна, 75Б, м. Дніпро.

Стягувач: Дніпровська міська рада (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 75, ).

Боржники: ОСОБА_1 (49000, АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1), ОСОБА_2 (49000, АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_3).

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотанням учасника справи у порядку вимог ст. 158 ЦПК України.

Строк пред'явлення ухвали до виконання три роки.

Примірник ухвали про забезпечення позову направити для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Г.О. Кухтін