Справа № 361/7298/17
Провадження № 2/361/826/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

/заочне/

20 червня 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Селезньової Т.В.,

при секретарі Чуксіну В.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

встановив:

Позивачка просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 мотивуючи тим, що вона і треті особи є співвласниками зазначеної квартири, відповідач був її знайомим - співмешканцем, не мав житла, тому за його проханням вона зареєструвала відповідача у квартирі, а той в свою чергу пообіцяв знятися з обліку, як тільки знайде роботу. У листопаді 2015 року відповідач їй повідомив, що знайшов роботу і що він забезпечений житлом у гуртожитку, з того часу у квартирі не мешкає, до квартири не повертався, власних речей у квартирі не має, наявність реєстрації відповідача за даною адресою створює їй і третім особам перешкоди як співвласникам у вільному розпорядженні майном.

Відповідач в судове засідання не явився повторно, був повідомлений належним чином, рекомендованим листом за місцем зареєстрованого проживання і шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб - сайті суду. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, і він не повідомив про причини неявки. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності і про згоду на ухвалення заочного рішення. Суд, прийнявши всі заходи по виклику відповідача, вважає можливим розглянути справу заочно, згідно ст.223 та ст.280 ЦПК України.

Треті особи подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечували.

З наданих доказів встановлено:

З свідоцтва про право власності на житло від 25.03.2002 р. встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 є співвласниками квартири АДРЕСА_1.

З довідки Княжицької сільської ради від 27.11.2017 р. встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1, є власником лицьового рахунку, за даною адресою також значяться зареєстрованими ОСОБА_3 - син з 19.03.10986 р., ОСОБА_4 - син з 15.07.1982 р., ОСОБА_2 - співмешканець з 12.09.2012 р., ОСОБА_5 - знайома з 04.04.2017 р.

З довідки Княжицької сільської ради від 07.12.2017 р. встановлено, що згідно інформації, яка міститься у територіальному реєстрі громади с. Княжичі, ОСОБА_2 значиться зареєстрованим на постійне місце проживання у АДРЕСА_1

Згідно актів Княжицької сільської ради від 22.11.2017 р. і від 02.03.2018 р. встановлено, що ОСОБА_2 з 2015 року не проживає АДРЕСА_1

Доказів на спростування даних фактів відповідач не представив, так само не представив доказів на підтвердження того факту, що залишив квартиру і тривалий час відсутній в ній з поважних причин. Тому підстави, за якими б за відповідачем зберігалось право користування жилим приміщенням, в судовому засіданні не встановлено.

Відповідач не є членом родини позивача, зареєстрований на постійне місце проживання за даною адресою з 12.09.2012 року, договір найму житлового приміщення між ним, позивачем і третіми особами не укладався, порядок користування квартирою не визначався, відповідач протягом шести місяців у квартирі не проживає, не має речей у квартирі.

Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно ст.321 ЦКУ право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно обмежений у цьому праві. Право власності складається з права володіння, користування і розпорядження, які є похідними і невід'ємними складовими права власності.

Згідно ст. 391 ЦКУ власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним свого права власності.

Під час розгляду справи встановлено, що право користування вказаною квартирою відповідач набув за згодою позивачки і третіх осіб, відповідач не входить до складу родини позивачки, не проживає у квартирі більше шести місяців без поважних причин, підстав для збереження за ним права користування квартирою не встановлено і оскільки наявність реєстрації відповідача за вказаною адресою є перешкодою для власників, то позивач має право вимагати усунення перешкод у користуванні та розпорядженні належним майном у обраний спосіб - шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, тому позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.321, 391 ЦК України, ст.71,72 ЖК України ст.ст. 12,13, 81, 141, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити;

визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку він може подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Т.В. Селезньова