Справа №:755/85/18
Провадження №: 2/755/58/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Гончарука В.П.

з секретарем Краснової І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, суд, -

.В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Просить суд визнати за ним право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року матері ОСОБА_3.

Свої вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла його мати ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла позивачу та відповідачу в рівних частках спірну квартиру, яка належала їй на праві власності на підставі Договору міни зареєстрованого Товарною будівельно-паливною біржею «Українська біржа» 31.05.1993 року, № 3/1128-1133, зареєстрованого КП «КМБТІ та РПВ на ОНМ» 01.06.1993 року в книзі о.26-179 за реєстровим № 222/32555. Відповідач в свою чергу відмовився від отримання спадщини за заповітом про що подав відповідну заяву Приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Трубінській О.О. 16 травня 2015 року за № 26.

Згідно повідомлення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Трубінської О.О. від 11.08.2015 за № 149/02-14 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вище вказане майно, оскільки спадкоємцем не надано оригінали документів, що підтверджують право власності та державну реєстрацію права власності померлої ОСОБА_3 на спадкове майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Виходячи з неможливості реалізувати позивачу свої спадкові права іншим шляхом було вирішено звернутися до суду.

Позивач у судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. До початку судового засідання надав письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. До початку судового засідання надав письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як передбачено ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є сином померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт посвідчений Державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори Васильченко Л.О. від 08.02.2005 року, зареєстрований в реєстрі за № 1у-56, яким заповіла позивачу та відповідачу в рівних частках квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належала їй на праві власності на підставі Договору міни зареєстрованого Товарною будівельно-паливною біржею «Українська біржа» 31.05.1993 року, № 3/1128-1133, зареєстрованого КП «КМБТІ та РПВ на ОНМ» 01.06.1993 року в книзі о.26-179 за реєстровим № 222/32555.

Згідно ст.ст. 1216, 1222 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому.

За ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Отже, аналізуючи вище наведе, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 набув права на спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ркоу ОСОБА_3 на ? частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належала за життя померлій.

Визначаючи склад спадщини, яка відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3, суд встановив наступне.

Відповідно до Інформаційної довідки КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» КВ-2015 №15912 від 16.06.2015, згідно з даними реєстрових книг Бюро, АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_3 на підставі Договору міни зареєстрованого Товарною будівельно-паливною біржею «Українська біржа» 31.05.1993 року, № 3/1128-1133, зареєстрованого КП «КМБТІ та РПВ на ОНМ» 01.06.1993 року в книзі о.26-179 за реєстровим № 222/32555.

Таким чином, у власності померлої ОСОБА_3 за її життя перебувала у власності квартира що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач звернувся до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Трубінської О.О. з заявою про прийняття спадщини від 16.05.2015 року, якою прийняв все майно, що залишилось після смерті його матері ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3.

Відповідач в свою чергу відмовився від отримання спадщини за заповітом про що подав відповідну заяву Приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Трубінській О.О. 16 травня 2015 року за № 26.

Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3 є її син - ОСОБА_1.

Згідно повідомлення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Трубінської О.О. від 11.08.2015 року за № 149/02-14 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вище вказане майно, оскільки спадкоємцем не надано оригінали документів, що підтверджують право власності та державну реєстрацію права власності померлої ОСОБА_3 на спадкове майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п.п. 4.14, 4.15, 4.18. п. 4 Глави 10 порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року № 282/20595, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - підлягають задоволенню, оскільки останнім було прийнято спадщину у встановлений законом спосіб, а наданими суду доказами підтверджено його право на спадкування за заповітом зазначеного майна та відповідні майнові права спадкодавця.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1223, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 7-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2) право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: