Провадження № 2/761/2740/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Припутневич В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та матеріальних збитків, заподіяних дорожньо-транспортною пригодою,-

В С Т А Н О В И В:

18 липня 2016 року до суду надійшла зазначена позовна заява, яка була розподілена на суддю Гуменюк А.І.

В зв'язку зі звільненням судді Гуменюк А.І. у відставку, на підставі розпорядження керівника апарату від 27.11.2017 року справа була розподілена на суддю Притула Н.Г.

В позовних вимогах позивач просить: стягнути з ТзДВ СТ «Домінанта» на користь позивача 11 695,07 грн. страхового відшкодування, пеню за несвоєчасний розрахунок 3 956,07 грн.; з ОСОБА_2 стягнути на користь позивача вартість фактичних витрат на проведення ремонтних робіт в сумі 30 094,22 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02 вересня 2015 року о 12 год. 40 хв. в м.Дніпропетровськ з вини ОСОБА_2 відбулась дорожньо-транспортна пригода внаслідок якої було пошкоджено автомобіль «GELLY MK», реєстраційний номер НОМЕР_1 який належить позивачу. Вина ОСОБА_2 встановлена постановою суду.

Вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача згідно висновку спеціаліста становить 78 667,72 грн.

Позивач відновив пошкоджений автомобіль та загальна вартість відновлювального ремонту становить 79 094,22 грн.

Так як на момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль, яким керувала ОСОБА_2 був застрахований ТзДВ СТ «Домінанта» згідно із полісом №АН/4087698, тому саме страхова компанія має виплатити страхове відшкодування в розмірі 49 000,00 грн., оскільки розмір франшизи встановлений в сумі 1 000,00 грн. А різницю, що становить 30 094,22 грн. має сплатити винна в дорожньо-транспортній події особа, тобто відповідач ОСОБА_2

Крім того, так як страхова компанія не сплатила у строки, визначені діючим законодавством страхове відшкодування, тому має бути стягнуто пеню за період з 13.01.2016 року по 18.03.2016 року в сумі 3 898,53 грн. (сума розрахована так як 18.03.2016 року частково сплачено страхове відшкодування в сумі 37 304,93 грн.) За другий період прострочки з 19.03.2016 року по день подання позову на залишок невиплаченого страхового відшкодування, що становить 11 695,07 грн. нараховується пеня, що становить 1 136,83 грн.

Так як страховик добровільно сплатив пеню в сумі 1 079,29 грн., сума пені яка підлягає стягненню становить 3 956,07 грн.

В судове засідання представник позивача та позивач не з'явилися, направили до суду заяву про слухання в їх відсутність в якій зазначають також, що заявлені вимоги підтримують та просять їх задовольнити в повному обсязі.

21 грудня 2016 року до суду надійшли заперечення ТзДВ СТ «Домінанта» на заявлені вимоги в яких вони не визнають заявлених вимог та просять відмовити в їх задоволенні на тій підставі що випадок, який стався 02.09.2015 року було визнано страховим, 03.02.2016 року та 11.03.2015 року на користь позивача було сплачено страхове відшкодування в сумі 37 304,93 грн. та 1 079,29 грн. пені за прострочення виплати страхового відшкодування. На виконання п.34.2 ст.34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 09.09.2015 року було оглянуто пошкоджений автомобіль позивача та згідно із Звітом №14356 від 29.09.2015 року визначено вартість матеріального збитку що завданий власнику автомобіля «GELLY MK», реєстраційний номер НОМЕР_1, що становить 38 304,93 грн. з ПДВ. 13.10.2015 року позивач звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування до якої додав рахунок СТО ФОП ОСОБА_3 та просив перерахувати кошти на вказане СТО. Також представник зазначає, що так як строк експлуатації автомобіля позивача становить менше 7 років, але транспортний засіб має сліди відновлювального ремонту, то потрібно застосовувати коефіцієнт фізичного зносу, який становить 0,335. Крім того, у відповідності до ст.12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування має бути зменшене на суму франшизи, яка становить 1 000,00 грн. 03.02.2016 року на рахунок СТО було перераховано страхове відшкодування в сумі 30 920,77 грн. - з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу на деталі без ПДВ та 894,58 грн. пені. Потім 11.03.2016 року на підставі страхового акту було здійснено доплату позивачу податку на додану вартість в розмірі 6 384,16 грн. та 184,71 грн. пені. А тому представник зазначає, що страховою компанією в повному обсязі виконано зобов'язання щодо сплати страхового відшкодування. Крім того представник відповідача просив подальший розгляд справи проводити у відсутність їх представника.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомила. До суду заперечення (відзив) на позовні вимоги не надійшли.

А тому у відповідності до положень ст.223 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність сторін, які не з'явились в судове засідання.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частина 1 статті 1166 ЦК України визначає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК необхідно довести такі факти:

а) Неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії.

б) Наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров'я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов'язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті, що коментується, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі.

в) Причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

г) Вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Статтею 988 ч.1 ЦК України передбачено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ч.2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно п.3 ст. 20 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ч.2 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Стаття 12.1 Закону передбачає, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Стаття 22.1 Закону визначає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (стаття 29 Закону).

Як встановлено в судовому засіданні, автомобіль «GELLY MK», реєстраційний номер НОМЕР_1 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на праві власності належить ОСОБА_1

02.09.2015 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «GELLY MK», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2.

Постановою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 17.09.2014 року ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

В постанові зокрема зазначено, що 02.09.2015 року о 12.40 год. водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2, рухаючись по другорядній дорозі не виконала вимоги дорожнього знаку 2.1 ПДР України, не надала дорогу автомобілю «GELLY MK», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався праворуч по головній дорозі, по вул.Свердлова м.Дніпропетровська, внаслідок чого сталося ДТП. Таким чином водій ОСОБА_2 порушила п.16.11 ПДР України. Також в постанові зазначено, що водій ОСОБА_2 свою вину визнала в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільна відповідальність власника автомобіля «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 була застрахована ТзДВ СТ «Домінанта» згідно з полісом №АЕ 4087698. Полісом встановлена франшиза в розмірі 1 000,00 грн., ліміт відповідальності за завдання шкоди майну встановлена в розмірі 50 000,00 грн.

03.09.2015 року учасники пригоди повідомили ТзДВ СТ «Домінанта» про настання дорожньо-транспортної пригоди.

09.09.2015 року було оглянуто пошкоджений автомобіль позивача представником страхової компанії.

Згідно із Звітом №14356 від 29.09.2015 року, що складений ТОВ «Експертум-Аве» на замовлення страхової компанії, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «GELLY MK», реєстраційний номер НОМЕР_1 внаслідок його пошкодження складає 38 304,93 грн. з урахуванням ПДВ, 31 920,77 грн. без урахування ПДВ.

07.10.2015 року ОСОБА_1 направив до ТзДВ СТ «Домінанта» заяву про виплату страхового відшкодування за випадком який стався 02.09.2015 року. В заяві зазначено, що відповідно до висновку спеціаліста автотоварознавця №3177 від 23.09.2015 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу складає 65 857,76 грн.

До заяви як вбачається було додано постанову суду, свідоцтво про реєстрацію автомобіля, довідка ДАІ, висновок спеціаліста товарознавця, рахунок сервісної станції.

02.02.2016 року ТзДВ СТ «Домінанта» на підставі страхового акту було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування та пеню за прострочення виплати страхового відшкодування (за період з 11.01.2016 року по 03.02.2016 року) в розмірі 31 815,35 грн. (за вирахуванням суми франшизи в розмірі 1 000,00 грн.)

Зазначена сума виплачена 03.02.2016 року, як вбачається з відповіді Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 12.02.2016 року за №675/13-12 та підтверджується копією платіжного доручення №5869 від 03.02.2016 року, кошти перераховані на рахунок ФОП ОСОБА_5.

Крім того, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг у листі від 24.03.2016 року за №1564/13-12 повідомила, що ТзДВ СТ «Домінанта» здійснила доплату страхового відшкодування у сумі утриманого податку на додану вартість в розмірі 6 384,16 грн. та пеню за прострочення виплати страхового відшкодування (за період з 11.01.2016 року по 03.02.2016 року) в розмірі 184,71 грн. (платіжне доручення від 11.03.2016 №6634, кошти перераховані на рахунок ОСОБА_5). Вказане підтверджується копією страхового акту від 10.03.2016 року та розрахунком пені.

Так як Фонд державного майна України за результатами рецензування встановив, що Звіт №14356 є таким, що не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою визначеною у звіті, після виправлення зазначених у рецензії недоліків, суду не надано доказів, що вказані недоліки виправлені, а тому суд позбавлений можливості прийняти до уваги як належний та допустимий доказ зазначений звіт.

Водночас на замовлення ОСОБА_4 експерт-товарознавець Крутінь В.І. склав висновок №3177 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ згідно з яким вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «GELLY MK», реєстраційний номер НОМЕР_1 пошкодженого внаслідок ДТП становить 65 857,76 грн.

Крім того як вбачається з матеріалів справи, автомобіль «GELLY MK», реєстраційний номер НОМЕР_1 було відновлено. Вартість відновлювального ремонту без ПДВ згідно з актом №837 від 31.03.2016 року становить 38 384,22 грн.

Згідно з актом здачі-прийняття роботи №ЯК-174 від 13.05.2016 року вартість робіт та запасних частин становить без ПДВ 40 710,00 грн.

Вказана сума сплачена як вбачається з копії товарного чеку від 13.05.2016 року.

Загальна сума витрачена позивачем на відновлення автомобіля становить 79 094,22 грн.

В жовтні 2015 року представник позивача звертався із досудовою вимогою до ОСОБА_2 про сплату 29 667,71 грн. (розмір франшизи та збиток, що перевищує ліміт відповідальності страховика).

ОСОБА_2 повідомила, що вона не заперечує сплатити франшизу в розмірі 1 000,00 грн., а матеріальний збиток має компенсувати страхова компанія.

Під час розгляду справи відповідач ОСОБА_2 зверталась 29.06.2017 року до суду із клопотанням про призначення по справі судової експертизи з метою визначення розміру матеріальної шкоди, завданого власнику автомобіля «GELLY MK», реєстраційний номер НОМЕР_1 пошкодженого внаслідок ДТП згідно наданих фотокарток з висновку №1023/10/10 від 25.10.2010.

Проте оскільки позивач на даний час відремонтував автомобіль та поніс реальні витрати на відновлення автомобіля, експертиза по фотокарткам та без огляду автомобіля не визначить реальної суми збитків, тому ухвалою суду від 16.05.2018 року було відмовлено в задоволенні клопотання.

Отже, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, на відновлення пошкодженого автомобіля позивач витратив суму, що становить 40 710,00 грн., а сума 38 384,22 грн. була перерахована на рахунок ФОП, яка здійснювала ремонт автомобіля.

Суду не надано докази, що у Звіті, який складено на замовлення страхової компанії усунуто недоліки, які зазначені Фондом державного майна України, тому суд не має можливості використовувати вказаний звіт як доказ у справі. Водночас суду не надано доказів, що Звіт який виготовлено на Замовлення позивача має недоліки та враховуючи, що оцінена вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 78 667,71 грн., тому суд приходить до висновку про стягнення з ТзДВ СТ «Домінанта» на користь позивача 11 695,07 грн. страхового відшкодування (49 000,00 - 37 304,93грн.).

У відповідності до положень статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оскільки на відновлення пошкодженого з вини відповідача автомобіля позивач витратив загальну суму 79 094,22 грн. (38384,22 грн.+40710,00 грн.), суми страхового відшкодування не достатньо для повного відшкодування шкоди, тому суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача 30 094,22 грн. (79 094,22-49 000,00 грн.).

Стаття 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися:

а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ;

б) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження;

в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують;

г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих;

ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

35.2. До заяви додаються:

а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа;

б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником;

в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа;

г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну;

ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого;

д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого;

є) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв'язку із смертю годувальника;

є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

Документи, зазначені у підпунктах "а" - "ґ" цього пункту, надаються для огляду та зняття копії або в копіях, засвідчених заявником. Страховик та МТСБУ мають право вимагати для огляду оригінали зазначених документів. Решта документів надаються в оригіналі або належним чином оформленій копії. Належно оформленою копією документа є копія, посвідчена органом, установою чи організацією, що його видала, або нотаріально посвідчена або посвідчена особою, якій подається заява про страхове відшкодування.

Згідно з ст.36.2 Закону, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний:

у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;

У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Згідно із ст.36.5 зазначеного Закону, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Як вбачається з матеріалів справи, заяву про виплату страхового відшкодування за рахунком ФОП ОСОБА_3 від 03.10.2015 року позивач направив 07.10.2015 року. Заява отримана страховою компанією 12.10.2015 року.

В такому випадку 90 днів спливає 11 січня 2016 року, проте як вбачається на виплачені суми Страховиком була нарахована та сплачена пеня.

Суду не надано копію рахунку від 03.10.2015 року, тому суд позбавлений можливості здійснити перевірку вірності нарахування пені.

В той же час суду не надано доказів, що позивач звертався до страхової компанії після здійснення виплати сум страхового відшкодування про виплату різниці між фактично понесеними витратами та лімітом відповідальності страховика та надані були реквізити для здійснення перерахунку страхового відшкодування. А тому з врахуванням встановленого в судовому засіданні, суд не вбачає підстав для нарахування пені.

Крім того, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи вищевикладене та керуючись Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Законом України «Про страхування», ст.526, 1166 ЦК України, ст.ст. 77 - 81, 141, 263, 265, 352, 354ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та матеріальних збитків, заподіяних дорожньо-транспортною пригодою- задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» ( м.Київ, вул.Саксаганського, 119)на користь ОСОБА_1 (РНОКПП не відомий, місце проживання: АДРЕСА_1)страхове відшкодування в розмірі 11 695 (одинадцять тисяч шістсот дев'яносто п'ять) гривень 07 копійок.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» ( м.Київ, вул.Саксаганського, 119)на користь держави судовий збір в розмірі 154 гривни 28 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2)на користь ОСОБА_1 (РНОКПП не відомий, місце проживання: АДРЕСА_1)матеріальну шкоду в розмірі 30 094 (тридцять тисяч дев'яносто чотири) гривни 22 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2)на користь держави судовий збір в розмірі 396 гривень 92 копійки.

Після відшкодування збитків ОСОБА_2, ОСОБА_1 зобов'язаний передати ОСОБА_2 запасні частини, що не можу використовуватись за призначенням, але мають певну цінність.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.Г.Притула