Справа № 489/4122/18
Номер провадження 2/489/2053/18
УХВАЛА

27 червня 2018 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Тихонової Н. С., розглянувши матеріали позовної заяви за вх. № 18221/18-Вх

за позовом про стягнення збитків,

позивач: Керівник Миколаївської місцевої прокуратура № 2 в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради;

відповідач: ОСОБА_1,

встановив

23 червня 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення збитків .

Згідно вимог ЦПК України звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів особи здійснюється шляхом предявлення позову, форма і зміст якого повинні відповідати вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Згідно ЗУ «Про державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум на для працездатних осіб з розрахунку на одну особу станом на 01.01.2018 р. складає 1 762 грн. 00 коп.

Відповідно ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання юридичною особою до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було додано до позову, платіжне доручення № 731 від 11.06.2018 року про сплату судового збору за подання заяви про зстягнення збитківї. Проте з надоного платіжного доручення вбачажться , що позиваче було перераховано за подачу позову до Господарського суду м. Києва", прощо свідчать вказанні реквізити.

У звязку з цим суд вважає, що врахувати зазначене платіжне доручення як належний доказ сплати судового збору неможливо.

За таких обставин, позивачу необхідно надати оригінал квитанції про сплату судовий збір в розмірі 1762 грн. 00 коп. на розрахунковий рахунок Ленінського районного суду м. Миколаєва і надати оригінал документу про сплату судового збору до суду.

Також з матеріалів позовної заяви вбачається позивачем у справі є Керівник Миколаївської місцевої прокуратури № 2, всупереч ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» в позовній заяві не визначено, в інтересах кого прокурор звернувся до суду із даним позовом.

Також, заявником належним чином не визначено правових підставах та доказів на підтвердження здійснення повноважень від імені органу місцевого самоврядування, передбачених чинним законодавством, у відповідності до яких прокурор має право звертатись до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді, яка полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку встановленому законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 року у справі № 1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорони землі як національного багатства, захист прав усіх субєктів права власності та господарювання тощо.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Відповідно до ч. 4 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, всі перераховані вище обставини є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків - визначення процесуального статусу учасників справи у відповідності до вимог ст. 56 ЦПК України, надання доказів на підтвердження повноважень прокурора на представництво інтересів органу, права якого порушено (або є загроза такого порушення), та надання оригінал квитанції про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст.185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення збитків - залишити без руху.

Надати Керівнику Миколаївської місцевої прокуратури № 2 строк, терміном пять днів з дня отримання копії ухвали, для усунення зазначених недоліків.

У разі не виконання вимог ухвали в установлений судом строк заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.С. Тихонова