МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
_________________________________________________________
Справа № 521/7625/18
Номер провадження № 6/521/284/18
УХВАЛА

22 травня 2018 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі

судді Маркарової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Іськової В.О.,

розглянувши у судовому засіданні подання Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3,-

ВСТАНОВИВ:

08.05.2018 року приватний виконавець ОСОБА_2 звернувся із вищевказаним поданням.

В обґрунтування подання заявник послався на те, що на його примусовому виконанні перебуває виконавче провадження №55386207 по виконанню виконавчого напису №1570, виданого 07.12.2017 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ «Південний» суми боргу.

Боржник, однак, від виконання рішення суду ухиляється.

Заявник в судовому засіданні подання підтримав.

Відповідно до ч. 4 статті 441 ЦПК України таке подання розглядається судом без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Дослідивши подання, матеріали з виконавчого провадження суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно Конституції України, ЦПК України обовязковість рішень суду є однією з основних засад судочинства, судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Європейський суду з прав людини, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обовязкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Так, згідно ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадяни України» підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон є :

-дія неврегульованих зобовязань

-ухилення від виконання зобовязань, покладених на громадянина судовим рішенням.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Зазначене узгоджується із ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 р. № 512/5.

Як визначено Судовою практикою щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» Верховного Суду України від 01.02.2013 року ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та у п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», позначає такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків; на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Судом встановлено, що постановою приватного виконавця ОСОБА_2 від 13.12.2017 року відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ «Південний» суми боргу у розмірі 68 441, 97 грн.

Постанова державного виконавця боржником не оскаржена.

В процесі її виконання державним виконавцем був перевірений майновий стан боржника, встановлена відсутність майна, зареєстрованого за боржником.

Грошові кошти на виконання рішення суду із заробітку відповідача не відраховуються.

За місцем проживання боржник фактично відсутній, що підтверджується поштовим відправленням №900.

Так, на виклики приватного виконавця боржник не зявляється, є керівником ТОВ «Туристична компанія сфера», має грошові кошти на картковому рахунку.

При таких обставинах, суд вважає, що на час розгляду судом подання існують не врегульовані зобовязання, які відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» можуть бути підставою для тимчасового обмеження громадянина у праві виїзду за кордон.

Окрім того, судом встановлений факт навмисного та свідомого ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду.

Такий факт вже відбувся і є обєктивно наявним.

Враховуючи, що в процесі розгляду подання суду надані належні докази, як самого факту неврегульованого зобовязання, так і ухилення боржника від виконання рішення суду, подання приватного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 є обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам закону.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ПоданняПриватного виконавця виконавчого округу Одеської області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 задовольнити.

Встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1) до погашення заборгованості за виконавчим написом №1570, виданим 7.12.2017 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4

Виконання ухвали суду покласти на Державну прикордонну служби України.

Копію ухвали направити приватному виконавцю, стягувачу, боржнику для відома.

Ухвала може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м.Одеси.

Суддя: С.В. Маркарова

Повний текст ухвали виготовлений 29.05.2018 року.

20.06.18