Справа № 620/549/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.06.2018 року Зачепилівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Яценка Є.І.,

присяжних - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Зачепилівка Харківської області цивільну справу за заявою ОСОБА_4, заінтересовані особи Зачепилівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Зачепилівська державна нотаріальна контора Харківської області про оголошення фізичної особи померлою,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про визнання його баби ОСОБА_5 померлою.

В обґрунтування заяви ОСОБА_4 посилався на те, що з 2009 по 2011 рік його бабуся ОСОБА_6 проживала разом з ним за адресою: сел. Зачепилівка, пров. Калініна, 2, Зачепилівського району Харківської області. У 2011 році вона вирішила поїхати до доньки в Іркутську область Російської Федерації де і померла 14 липня 2013 року, що підтверджується медичним свідоцтвом про смерть серії 25214 № 1201-37.

Необхідність оголошення баби ОСОБА_5 померлою обумовлюється тим, що заявник є спадкоємцем за заповітом, але у звязку з відсутністю свідоцтва про смерть виданого на території України, не може оформити право власності на спадкове майно.

В судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги, просив суд оголосити померлою його бабу ОСОБА_5

Від заінтересованих осіб - Зачепилівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області та Зачепилівської державної нотаріальної контори Харківської області, надійшли заяви про розгляд справи за відсутності їхніх представників, проти задоволення заяви ОСОБА_4 не заперечували.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 вказала, що вона є сестрою дружини заявника та добре знає їхню сімю. Свідок зазначила, що бабуся заявника ОСОБА_4 ОСОБА_5 проживала разом з ним у період з 2009 по 2011 роки. У серпні 2011 року вона поїхала до своєї доньки до Росії в Іркутську область, де і померла у 2013 році.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 вказала, що вона є дружиною заявника та дала свідчення аналогічні пояснення свідка ОСОБА_7

Суд, вислухавши заявника, свідків, розглянувши заяви представників заінтересованих сторін про розгляд справи без їхньої участі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що заява ОСОБА_8 підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців.

Стаття 47 ЦК України передбачає, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Виняток встановлений у ч.2 ст.46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти, у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після сплину двох років від дня закінчення воєнних дій; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незаважаючи на вжиті заходи.

Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.

Пункт 13постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті.

Як вбачається з довідки Зачепилівської селищної ради Харківської області № 02-21/889 від 25.06.2018 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 10.11.2009 року була зареєстрованою за адресою: сел.. Зачепилівка, пров. Калиновий, 2, Зачепилівського району Харківської області, та проживала за даною адресою до 10.08.2011 року. На даний час на території Зачепилівської селищної ради ОСОБА_5 не проживає. На території Зачепилівської селищної ради за адресою: сел.. Зачепилівка, пров. Калиновий, 2, Зачепилівського району Харківської області, проживає її внук ОСОБА_4.

Згідно копії медичного свідоцтва про смерть серії 25214 № 1201-37 виданого Казачинсько-Ленською ЦРЛ Російської Федерації, 14 липня 2013 року померла ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Причина смерті: гостра серцево-судинна недостатність та дегенерація міокарда.

Відповідно до заповіту посвідченого 10.01.2003 року Миколаївською сільською радою Зачепилівського району Харківської області ОСОБА_5 заповідала все належне їй майно ОСОБА_4. Отже посилання заявника на те, що оголошення його баби ОСОБА_5 померлою необхідне йому для прийняття спадщини відповідає дійсності.

Оскільки у місці постійного проживання ОСОБА_5 вже більше 6 років немає відомостей про її перебування, встановити місце її знаходження не представляється можливим, враховуючи наявність медичного свідоцтва про смерть на території Російської Федерації, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для оголошення ОСОБА_5 померлою.

Відповідно до ч.3 ст.46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв»язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня іі вірогідної смерті.

Тому у звязку з наявністю медичного свідоцтва про смерть виданого лікарнею Російської Федерації, суд вважає за можливе оголосити ОСОБА_5 померлою від дня її вірогідної смерті 14 липня 2013 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.46 ЦК України, ст. 259, 263 - 265, 273,308, 354, ЦПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_4, заінтересовані особи Зачепилівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Зачепилівська державна нотаріальна контора Харківської області про оголошення фізичної особи померлою - задовольнити.

Оголосити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, останнє відоме місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_3 (Калініна), 2, Зачепилівського району Харківської області, померлою з 14 липня 2013 року.

Рішення може бути оскаржене в 30-денний строк з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Харківської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі його оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасовано.

Головуючий, суддя Є.І. Яценко

ОСОБА_9 ОСОБА_1

ОСОБА_2