У Х В А Л А

04.06.2018 року м. Кропивницький

Справа № 395/1343/16-ц

Провадження № 22-ц/781/702/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

ОСОБА_1 (головуючий, суддя-доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря судового засідання Тимошенко Т.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_4,

відповідач товариство з обмеженою відповідальністю «Машинно-технологічна станція Ятрань»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Новомиргородська районна державна адміністрація Кіровоградської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4, від імені якої діє представник адвокат ОСОБА_5, на рішення Новомирогородського районного суду Кіровоградської області (суддя Орендовський В.А.) від 8 лютого 2018 року та додаткове рішення Новомирогородського районного суду Кіровоградської області (суддя Орендовський В.А.) від 21 лютого 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 8 лютого 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_4 до ТОВ «Машинно-технологічна станція Ятрань» про визнання додаткової угоди до договору оренди землі відмовлено.

Суд мотивував своє рішення тим, що наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що при укладенні спірної додаткової угоди було вільне волевиявлення та згода позивача ОСОБА_4 і, відповідно, остання була обізнана з умовами додаткової угоди від 20 серпня 2015 року до договору оренди земельної ділянки №2 від 22 серпня 2006 року.

Додатковим рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 21 лютого 2018 року судові витрати по справі покладено на позивача.

Не погоджуючись з рішенням та додатковим рішенням суду, адвокат ОСОБА_5, який діє від імені і в інтересах ОСОБА_4, подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати судові рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційну скаргу обґрунтовано посиланням на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин справи, неправильну оцінку доказів, невмотивованість рішення та невідповідність висновків фактичним обставинам справи.

Апеляційна скарга не містить клопотання про дослідження нових доказів, витребування доказів, призначення експертизи.

По ходу апеляційного розгляду справи представник позивача адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про призначення додаткової комісійної судово-технічної експертизи на вирішення якої поставити питання: яким пристроєм виконано друкований текст додаткової угоди; чи виявлено зразки чорнила кулькової ручки поверх тонеру в місцях перетину ліній рукописного та друкованого текстів, чи відслоюються чорнила з поверхні тонеру, яку вони мають структуру; чи відобразилися ознаки здійснення друку поверх рукописного тексту/підпису, які саме; яка послідовність виконання друкованого тексту; чи відобразилися відбитки рукописного тексту, печатки та підписів на додатковій угоді і чи піддавалися вони впливу механізмів принтеру; чи здійснення просякнення тонеру чорнилом кулькової ручки,; чи наявні в місцях перетину рукописного та друкованого текстів, у місцях де раніше застосовувався метод скріблення, відбитки чорнила кулькової ручки; чи наявні ознаки прописування тонеру в місцях перетину рукописного та графічного текстів, де застосовувався метод скріблення, чорнилом кулькової ручки; чи підтверджується певний порядок нанесення графічних матеріалів; чи містяться сліди відмінності в порядку нанесення друкованого та рукописного тексту, відтиску печатки між двома примірниками додаткової угоди.

Клопотання обґрунтовано тим, що комісія експертів провела дослідження без використання методу скріблення, що вплинуло на результат. Крім того, висновок комісійної експертизи є неповним та необґрунтованим.

Представник відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції заперечив проти задоволення цього клопотання.

Вирішуючи клопотання суд виходить з такого.

Цивільне судочинство ґрунтується, зокрема, на принципах змагальності та доведеності. Кожна сторона зобовязана довести обставини, якими вона обґрунтовує свої вимоги або заперечення.

Сторони подають докази до суду першої інстанції у визначені законом строки (ч. 1 ст. 131 ЦПК України (2004 року), ст. 83 ЦПК України (2017 року).

Згідно ч. 1 ст. ст. 113 ЦПК України (2017 року), якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).

За змістом ч. 2 ст. 356 ЦПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені, зокрема, в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідженнячи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо); нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції; клопотання особи, яка подала скаргу.

Суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього. (ч. 1 ст. 367 ЦПК України).

У поданій представником позивача апеляційній скарзі стверджується про неправильність наданої судом оцінки наявним у справі доказам (в тому числі висновкам експертизи). Проте клопотання про призначення додаткової експертизи стороною позивача перед судом не ставилося.

Не було заявлено таке клопотання і в суді першої інстанції.

При цьому представник позивача не обґрунтував поважності причин неможливості заявити таке клопотання раніше, хоча він був ознайомлений з матеріалами справи та наявними у ній експертними висновками (т. 1 а.с. 172).

Крім того, обґрунтування заявленого клопотання вказує на незгоду позивача з обраними комісією експертами методами проведення експертизи та її висновками.

Проте право обирати метод проведення експертного дослідження належить виключно експерту.

Доводи про неповноту і неясність висновку комісійної експертизи є безпідставними.

З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що клопотання є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 113, 304 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_4, від імені якої діє представник адвокат ОСОБА_5, про призначення додаткової комісійної судово-технічної експертизи залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 8 червня 2018 року.

Головуючий О.Л. Карпенко

Судді: Т.М. Авраменко

ОСОБА_3