Справа № 494/379/18
Провадження № 2/494/207/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2018 року м. Березівка Одеської області

Березівський районний суд Одеської області у складі:

судді - Римаря І.А.,

за участю: секретаря судового засідання - Козубенко О.О.,

представника позивача, представника відповідача за зустрічним позовом - ОСОБА_1

відповідача, позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березівського районного суду Одеської області цивільну справу №494/379/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки із спільної часткової власності за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ частки в натурі із спільної часткової власності, -

В С Т А Н О В И В:

29.03.2018 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки із спільної часткової власності.

Ухвалою суду від 02.04.2018 року відкрито провадження по справі.

У своїй заяві позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4, після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: 3/5 житлового будинку по АДРЕСА_1., загальною площею 105.8 кв.м., площа 3/5 часток у праві власності на житловий будинок складає 59.6 кв.м., яке ОСОБА_3 успадкувала. Позивач вказала, що її представник звернулась до приватного нотаріуса з проханням посвідчити договір дарування вищевказаної частки житлового будинку та земельної ділянки, площею 0.0814 га, кадастровий номер НОМЕР_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку на ім'я ОСОБА_5. Однак нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки право спільної часткової власності здійснюється власниками за їхньою згодою. На даний час фактично відбулося виділення часток, позивач та відповідач користується ними окремо, в правовстановлюючих документах на житлові будинки зазначені різні адреси, у позивача: АДРЕСА_1., 3/5 частини будинку, у відповідача: АДРЕСА_2., 2/5 частини будинку. ОСОБА_3 не взмозі вільно розпоряджатись належним їй майном, що є порушенням її права власності, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку держави перед іншими суб'єктами цивільних правовідносин. У зв'язку з вищевказаним позивач просить суд задовольнити її позов та виділити, визнати за нею право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1., як окрему одиницю нерухомості, з правом реєстрації у відповідних органах.

02.05.2018 року через канцелярію Березівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява (зустрічна) від відповідача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ частки в натурі із спільної часткової власності.

У зустрічній позовній заяві ОСОБА_6 зазначив, що відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, йому належить право спільної часткової власності 2/5 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2., вказав, що на даний час фактично відбулося виділення часток, але в правовстановлюючих документах зазначені різні адреси. Позивач та відповідач є співвласниками нерухомого майна, тому ОСОБА_6 не може розпоряджатись належним йому майном. Оскільки позивачу належить на праві спільної часткової власності 2/5 будинку за вищевказаною адресою, ОСОБА_6 має право на виділ в натурі відповідної частки нерухомого майна. У зв'язку з вищевикладеним позивач просить суд задовольнити його зустрічний позов та припинити право спільної часткової власності, виділити ОСОБА_2 2/5 часток у праві власності в окрему одиницю та визнати право власності на будинок.

Ухвалою суду від 08.05.2018 року зустрічну позовну заяву відповідача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ частки в натурі із спільної часткової власності прийнято до спільного розгляду із первісним позовом.

Ухвалою суду від 31.05.2018 року прийнято уточнення за первісним позовом та зустрічним позовами, а також закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні 07.06.2018 року представник позивача наполягала на задоволенні позовних вимог первісного позову, з підстав зазначених у ньому. Також не заперечували проти задоволення зустрічного позову ОСОБА_2

У судовому засіданні ОСОБА_6 наполягав на задоволенні зустрічного позову, з підстав зазначених у ньому. Також не заперечував проти задоволення первісного позову ОСОБА_3

Вислухавши пояснення представника ОСОБА_3, ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що встановлено ринкову вартість житлового будинку, загальною площею 105.8 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1., що підтверджується звітом про оцінку майна від 07.11.2017 року (а.с.9-34).

Згідно технічного паспорту від 27.12.2017 року ОСОБА_3 є замовником технічної інвентаризації 3/5 частини вищевказаного житлового будинку (а.с.35-40).

Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 20.12.2014 року (а.с.41) та витягом з Держанвого реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.12.2014 року (а.с.42) підтверджується, що ОСОБА_3 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4, та успадкувала 3/5 часток у праві власності на вказаний житловий будинок.

Рішенням сесії Березівської міської ради від 15.02.2018 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1.. (а.с.43).

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.02.2018 року підтверджується, що ОСОБА_3 є власником вищевказаної земельної ділянки (а.с.44).

Відповідно технічного паспорту (а.с.48-49, 68-71) та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14.10.2005 року (а.с.73) ОСОБА_6 являється власником 2/5 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно договору дарування від 09.09.2005 року ОСОБА_6 отримав у подарунок від ОСОБА_7 2/5 частки вищезазначеного житлового будинку (а.с.50-51, 72).

Судом встановлено, що спірні правовідносини регулюються главою 26 ЦК України «Право спільної власності».

Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України - власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Отже, з аналізу вказаних вище правовстановлюючих документів та положень статті 356 ЦК України вбачається, що позивач та відповідач є суб'єктами спільної часткової власності.

Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності (ч. ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України).

Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (ст. 364 ЦК України).

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.6 постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04 жовтня 1991 р. №7 з наступними змінами та доповненнями, виділ у натурі часток жилого будинку можливий, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом.

Як врегульовано Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженою Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18.06.2007 N55(1.2.) поділ та виділ частки внатурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна, або Висновку щодо технічної можливості виділу внатурі частки з об'єкта нерухомого майна. Поділ та виділ частки внатурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна, або Висновку щодо технічної можливості виділу внатурі частки з об'єкта нерухомого майна.

Поділ майна між співвласниками є однією з підстав для припинення права спільної часткової власності. Таким чином, юридичним наслідком поділу майна завжди є припинення права спільної часткової власності між колишніми учасниками.

Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками, згідно ч.1 ст. 367 ЦК України, за домовленістю між ними.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд.

За умовами ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно з п.6 ч.1 ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

При вирішенні даного спору суд враховує, що одним із проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов та зустрічна позовна заява підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 258-259, 265, 268, 206, 200, 354, 142 ЦПК України, ст. ст. 364, 365, 358 ЦК, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки із спільної часткової власності - задовольнити.

Виділити ОСОБА_3 3/5 часток у праві власності в окрему одиницю та визнати за нею право власності, на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, та складається із житлового будинку під літ. А, площа якого складає 59.6 кв. м., житлова площа - 34.4 кв.м. (складається з 4 - житлова загальною площею 9.8 кв.м., 5 - житлова, загальною площею 14.6 кв.м., 6 - житлова, загальною площею 10.0 кв.м.), допоміжні приміщення (складаються з І - веранда, загальною площею 4.5 кв.м., 1 - коридору, загальною площею 8.9 кв. м., 2 - кухня загальною площею 9.1 кв.м, 3 - комора, загальною площею 2.7 кв.м), а також господарські будівлі і споруди позначені у плані під літерою «К» - гараж, під літерою «И» - літня кухня, під літерою «Ж» - сарай, №1 - ворота, №2 - огорожа, визнавши за ОСОБА_3 право власності на вказане майно, як окрему одиницю нерухомості, з правом реєстрації у відповідних органах.

Припинити право спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 1409грн. 60 коп.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ частки в натурі із спільної часткової власності - задовольнити.

Виділити ОСОБА_2 2/5 часток у праві власності в окрему одиницю та визнати право власності на будинок №39, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та складається з житлового будинку під літерою «А», загальною площею 46.7 кв.м., житлова площа 24.2 кв.м., який складається з «1-1»- кухня площею 15.9 кв. м., «1-2» - кімната площею 14.9 кв.м., «1-3» - кімната площею 9.3 кв. .м, «1-І» - веранда площею 6.6 кв. .м, літера «Б» - літня кухня площею 14 кв.м., літера «В» - сарай площею 7 кв.м., літера «Г» - льох площею 17 кв. м., літера «Д» - сарай площею 26 кв. .м, літера «Е» - гараж площею 25 кв. м., визнавши за ОСОБА_6 право власності на вказане майно, як окрему одиницю нерухомості, з правом реєстрації у відповідних органах.

Припинити право спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 1409 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач - ОСОБА_3 ( адреса проживання: АДРЕСА_3., ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

Відповідач - ОСОБА_6 (адреса проживання: АДРЕСА_4., ідентифікаційний номер НОМЕР_2).

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 14.06.2018 року.

Суддя Римар І.А.