АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/157/18 22-ц/774/946/К/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2018 року м. Кривий Ріг

справа № 214/157/18

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Кислиця І.В.,

сторони

заявники: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15 січня 2018 року, яка постановлена суддею Прасоловим В.М. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, -

В С Т А Н О В И В:

12 січня 2018 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з заявою про забезпечення позову, в обґрунтування якої зазначили, що на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 11 грудня 2015 року по цивільний справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 та спеціалізованої товарної біржі «Криворізька» у ОСОБА_4 виникло право на вказане нерухоме майно. На підставі вказаного рішення ОСОБА_4 заволодів 1/4 частиною вказаного будинку (квартироюНОМЕР_1), належною на праві власності ОСОБА_2 і ОСОБА_1 20 грудня 2017 року вказане рішення було скасовано апеляційним судом Дніпропетровської області. Вони мають намір звернутися з позовом до ОСОБА_4 про скасування реєстрації права власності на вказане майно. Вказують, що ОСОБА_4, дізнавшись про намір звернутися з позовом, може демонтувати вказаний жилий будинок на будівельні матеріали.

Заявники просили суд накласти арешт на житловий будинок з господарчими спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і складається з житлового будинку А-1, загальною площею 273,9 кв.м., житловою площею 140,2 кв.м., літньої кухні Б, гаража Г, літньої кухні Е, сараю Ж, гаража З, сараю И, сараю Д, огорожі 1-3, водоколонки 1 та замощення 111, 1V та накласти заборону на його відчуження. Крім того, просять забезпечити позов, шляхом призначення судової будівельно - технічної експертизи з визначення ринкової вартості зазначеного нерухомого майна..

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15 січня 2018 року заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про забезпечення позову залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_3 ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції, з постановленням нової про задоволення заяви про забезпечення позову, посилаючись на те, що судом при постановлені ухвали було вирішено лише питання про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи з визначення ринкової вартості зазначеного нерухомого майна, натомість взагалі не було вирішено питання щодо накладення арешту чи заборони відчуження спірного будинку.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2018 року відкрито апеляційне провадження по апеляційній скарзі Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» на ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 08 лютого 2018 року, та визначено, що, відповідно до Указу Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року, пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України, справа підлягає розгляду Апеляційним судом Дніпропетровської області, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Учасники справи, належним чином повідомлені про розгляд справи, в судове засідання не з'явились, що у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявниками не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та з того, що забезпечення позову шляхом призначення судової будівельно - технічної експертизи з визначення ринкової вартості зазначеного нерухомого майна, за своєю суттю є способом забезпечення судом доказів, а не видом забезпечення позову.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позву, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

З аналізу статей 150-153 ЦПК України можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Як роз'яснено в п. 1, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, як підставу для забезпечення позову, заявники зазначають, що ОСОБА_4 може розібрати домоволодіння, натомість будь-яких відомостей, які підтверджують намір ОСОБА_4 вчинити вказані дії, в заяві не наведено, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відсутні правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про забезпечення позову.

Не можуть бути підставою для скасування ухвали суду та задоволення заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про забезпечення позову доводи апеляційної скарги про те, що при постановлені ухвали було вирішено лише питання про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи з визначення ринкової вартості зазначеного нерухомого майна, натомість взагалі не було вирішено питання щодо накладення арешту чи заборони відчуження спірного будинку, оскільки судом першої інстанції була в повній мірі досліджена заява про забезпечення позову та суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що вказана заява не підлягає задоволенню з тих підстав, що заявниками не наведено обставин, у зв'язку з якими невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 15 червня 2018 року.

Головуючий:

Судді: