Справа № 628/986/18
Провадження №2/628/695/18
08 червня 2018 року Купянський міськрайонний суд Харківської області
у складі: головуючого судді Скородєлової В.В.
за участю секретаря судового засідання Буткової В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження у залі суду в м. Купянську Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання громадянина таким, що втратив право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернулася до Купянського міськрайонного суду Харківської області з даним позовом, в якому просить визнати відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2 Краснодарського краю такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: Харківська область, м. Купянськ, вул. Слобожанська (колишня вул.. Колгоспна) буд. 20, із зняттям її з реєстраційного обліку за даною адресою.
В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона є власником жилого будинку №20 по вул. Слобожанська (колишня вул.. Колгоспна), м. Купянськ Харківської області. Разом з нею в житловому будинку з 27.08.1999 року зареєстрована її донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка у 1999 році зареєструвалася в житловому будинку №20 по вул. Слобожанська (колишня вул.. Колгоспнам. Купянськ Харківської області, але не проживає в будинку з кінця 1999 р. до цього часу.
ОСОБА_2, виїхала за місцем роботи, не проживає в вищевказаному жилому будинку тривалий час без поважної причини, в будинку не має її речей, документів, тощо, однак самостійно з реєстраційного обліку не знялася.
Позивач вказує, що відповідач не веде з нею сумісне господарство, не має спільного бюджету. Відповідач ніколи не приймала участі в ремонті будинку, його утриманні.
Наявність зареєстрованої у будинку відповідача створює для позивача перешкоди в здійснені її прав власника.
ОСОБА_2 має свою родину, свій бюджет.
Матеріальне становище позивача дозволяє оформити субсидію, однак вона позбавлена такої можливості через реєстрацію у житловому будинку відповідача ОСОБА_2.
Також позивач підтверджує, що позов до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав до суду не подавався.
03.04.2018 року суддеюКупянського міськрайонного суду Харківської області направлявся запит щодо підтвердження місця реєстрації відповідача. Отримавши відповідь 03.05.2018 року, та ухвалою судді від 07.05.2018 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
ПозивачОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі,позовні вимоги підтримує у повному обсязі, які просить суд задовольнити. У разі неявки відповідача у судове засідання належним чином повідомленого про дату, час і місце судового засідання не заперечує проти проведення заочного розгляду справи відповідно до ст.. 280 ЦПК України.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомила, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, поважності неявки не убачається, у зв'язку з чим зі згоди позивача та на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Перевіривши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Купянською державною нотаріальною конторою 05.10.1990 р. по р.№2777 є власником будинку №20 по вул. Слобожанська (колишня вул. Колгоспна) м. Купянськ Харківської області та зареєстрована за цією адресою, про що свідчить будинкова книга будинку №20 по вул. Слобожанська (колишня вул. Колгоспна) м. Купянськ Харківської області (а.с. 4, 5, 6, 7).
Як убачається з довідки №751, наданої 30.01.2018 р. уповноваженим виконкому Купянської міської Ради по квартальному комітету (а.с. 8 ) за адресою: Харківська область, м. Купянськ, вул. Слобожанська (колишня вул.. Колгоспна) буд. 20, зареєстрована відповідач ОСОБА_2 донька позивача ОСОБА_1, що також підтверджується довідкою адресно-довідкового підрозділу головного управління державної міграційної служби в Харківській області від 23.04.2018 (а.с. 13), однак відповідно до акту не проживання громадянина за місцем його реєстрації від 30.01.2018 р. (а.с. 9) ОСОБА_2 за даною адресою не мешкає з 1999 року.
Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Таким чином встановлено, що позивач набув право власності на нерухоме майно на законних підставах, між іншим не заборонених законом.
Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, що мають в приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України, які, окрім іншого, передбачають, що правовідносини, пов'язані зі створенням перешкод здійснення права користування своїм майном, регулюються ст. 391 ЦК України, яка встановлює, що власник майна має право вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 71 ЖК України особа може бути визнана такою, що втратила право на жиле приміщення, якщо в місці проживання вона відсутня більш шести місяців без поважних причин.
Підстави, передбачені ч.3 ст. 71 ЖК України, за якими зберігається право на житлове приміщення відсутні.
У відповідності до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.
Таким чином, враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, об'єктивно оцінивши достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 13, 11, 12 13, 78, 79, 89, 264, 265, 279, 280, 282, 352, 354, п. 9, п. 15, п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, ст..ст. 71, 72 ЖК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання громадянина таким, що втратив право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2 Краснодарського краю такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: Харківська область, м. Купянськ, вул. Слобожанська (колишня вул.. Колгоспна) буд. 20, із зняттям її з реєстраційного обліку за даною адресою.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Купянський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 30-ти денний строк апеляційної скарги, з дня проголошення рішення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення (п. 15, п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На виконання вимог ч. 10 ст. 272 ЦПК України суд повідомляє учасникам справи веб-адресу сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою вони можуть отримати інформацію щодо справи, яка розглядається: http://kpm.hr.court.gov.ua/sud2023/gromadyanam/csz/.

Суддя: В.В. Скородєлова