Справа № 576/997/18
Провадження № 2/576/385/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.18 Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Колодяжного А.О.,

за участю секретаря Терені Л.О.,

розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, -

встановив:

ОСОБА_1 (надалі також позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 (надалі також відповідач) про стягнення з нього аліментів в сумі 1700 грн. щомісячно на її утримання до досягнення дитиною трьох років.

31.05.2018 р. суд відкрив провадження у цій справі та з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні.

14.06.2018 р. відповідач подав до суду відзив, у якому просив відмовити у задоволенні позову, оскільки він не має змоги сплачувати аліменти на утримання дружини.

Позивач в установлений в ухвалі про відкриття провадження строк, не подала до суду відповідь на відзив.

Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що позивач та відповідач мають спільну дитину дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом із позивачем.

Відповідно до частин другої, четвертої та шостої статті 84 Сімейного кодексу України (далі СК України) дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Тобто, за змістом вказаної норми право на утримання не є абсолютним і повязується із доведеним фактом про те, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

У відповідності із статтею 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоровя набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1700 грн.

Позивач не надала доказів про дохід відповідача. З матеріалів справи вбачається, що відповідач офіційно не працевлаштований та має батьків-пенсіонерів, яких він також за законом зобовязаний утримувати. Крім того, відповідач за судовим наказом від 31.05.2018 р. зобовязаний сплачувати аліменти на утримання дочки у розмірі ? частини доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З урахуванням цих обставин, суд вважає за необхідне частково задовольнити позов, визначивши розмір утримання дружини до досягнення дитиною трьох років в сумі 300 грн.

Що стосується часу з якого слід стягувати аліменти, суд зазначає, що нормами СК України не передбачено, що аліменти на утримання дружини (а не дитини) стягуються від дня предявлення позову, а тому стягнення аліментів у визначеному судом розмірі має починатися з дня набрання чинності цим судовим рішенням.

Водночас з огляду на приписи п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає обґрунтованою вимогу щодо негайного виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

У звязку із тим, що за даною категорією справи позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного та відповідно до статті 84 СК України, керуючись статями 2, 19, 85, 263, 265, 274-279 ЦПК України, суд, -

вирішив:

ОСОБА_4 Геннадіївни задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (вул. Центральна, буд. 37, с. Соснівка Глухівського району Сумської області, 41470, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 41446, ідентифікаційний код НОМЕР_2) аліменти на її утримання в розмірі 300 грн., щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку, починаючи стягнення з дня набрання чинності цим судовим рішенням.

Стягнути з ОСОБА_2 (вул. Центральна, буд. 37, с. Соснівка Глухівського району Сумської області, 41470, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги через Глухівський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня з дня складання цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.О. Колодяжний