Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/526/17 Головуючий у 1-й інст. Шульга О. М.
Категорія 50 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючої судді Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Шевчук А.М.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №279/526/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15 грудня 2017 року, постановлене під головуванням судді Шульги О.М.,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем та щомісячно стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 9 грудня 2015 року між нею та ОСОБА_2 був укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Коростень реєстраційної служби Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, про що у Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 609.

Від шлюбу сторони мають спільну дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На даний час відповідач проживає окремо та не надає матеріальну допомогу на утримання сина.

З огляду на вищезазначене, ОСОБА_1 просила задовольнити позов.

Під час розгляду справи ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про його батьківство.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 8 лютого 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів розєднані в самостійні провадження.

Ухвалою цього ж суду від 15 грудня 2017 року зустрічний позов залишено без розгляду.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15 грудня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 10 листопада 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове.

Зокрема, зазначає, що суд залишив поза увагою його клопотання про відкладення розгляду справи у звязку із перебуванням у відрядженні з 2 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року.

Окрім того, суд належним чином не повідомив його про час та місце проведення судового засідання.

Судом не досліджені докази щодо стану здоровя, матеріального становища його та дитини.

Вирішуючи даний спір, суд залишив поза увагою ту обставину, що на підставі рішення Сихівського районного суду м. Львова з нього стягуються аліменти на утримання іншої неповнолітньої дитини.

В судове засідання ОСОБА_2 не зявився, надіславши на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи з тих підстав, що він перебуває у відрядженні. До клопотання відповідач долучив копію посвідчення офіцера ЗСУ.

Враховуючи строки судового розгляду та характер спірних правовідносин, які склалися між сторонами, з метою захисту прав малолітньої дитини, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача. При цьому, колегія суддів виходить з того, що явка учасників справи до суду апеляційної інстанції не є обовязковою та при зверненні до суду із клопотанням про відкладення розгляду справи ОСОБА_2 не надав доказів на підтвердження поважності причин, які б перешкоджали йому брати участь у судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.180, ч.3 ст.181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає разом з матірю.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 працює на посаді інструктора Національної академії сухопутних військ.

Відповідач є працездатною особою, має постійне місце роботи та сталий заробіток, проте добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає.

З огляду на вищезазначене, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Заперечуючи проти позову, відповідач надав копію виконавчого листа, виданого Сихівським районним судом м. Львова про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи з 25 вересня 2015 року й до досягнення дитиною повноліття.

Проте, зазначена обставина не свідчить про наявність підстав для зміни чи скасування рішення суду, оскільки відповідно до положень ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір відрахувань із заробітної плати у разі стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей не може перевищувати 70 відсотків.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що текст судової повістки був надісланий відповідачеві за допомогою смс-повідомлення за відсутності відповідної заявки останнього, не вказує на обгрунтованість апеляційної скарги, оскільки вказана обставина не призвела до неправильного вирішення справи.

Відповідач мав можливість скористатись наданим йому процесуальним правом та надати суду докази на підтвердження своїх заперечень проти доводів ОСОБА_1

Враховуючи вищезазначене, рішення суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.259,268,367,368,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15 грудня 2017 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 12 червня 2018 року.

Головуюча Судді