Справа № 149/713/18
Провадження №2/149/398/18
Номер рядка звіту 51
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
26.06.2018 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вергелеса В.О.,
з участю секретаря Лукінчук Д.А.,
позивача ОСОБА_1, представника позивача адвоката ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику справу за позовом ОСОБА_1, в особі представника адвоката ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та піклування - Хмільницька районна державна адміністрація, про позбавлення батьківських прав, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, яким просила суд позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Позовні вимоги мотивує тим, що 04.05.2003 року між нею та відповідачем ОСОБА_3 був укладений шлюб. Під час шлюбу 02.10.2003 року народився син ОСОБА_4, батьком якого у свідоцтві про народження записаний відповідач. 04.05.2005 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Теплицького районного суду від 10.02.2010 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_4 до досягнення ним повноліття. Після розірвання шлюбу відповідач проживає окремо, жодного з покладених законом на батьків обовязків не виконує, не бере участь у вихованні сина також не надає матеріальної допомоги та не сплачує аліментів, як наслідок у нього утворилась заборгованість по аліментах, яка складає 4550, 22 грн.
Висновком опікунської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Соболівської сільської ради від 19.11.2017 року № 77 було встановлено, що ОСОБА_3 фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обовязків, тому вважають, що доцільно позбавити його батьківських прав по відношенню до неповнолітнього ОСОБА_4.
На даний час позивач забезпечує життя та розвиток неповнолітньої дитини, оскільки батько ухиляється від виконання своїх обовязків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення. За таких обставин просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо ОСОБА_4.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, представник адвокат ОСОБА_2, просили позов задовольнити, оскільки відповідач ОСОБА_3 не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, його навчання, не забезпечує необхідного харчування, лікування, не спілкується з ним, не створює умов для здобуття освіти, тобто не займається вихованням, доглядом, його утриманням, проживає окремо та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, внаслідок чого протягом тривалого часу створилися і продовжують існувати умови, які шкодять інтересам дитини.
Позивач ОСОБА_1 також пояснила, що відповідач не проживає з ними з листопада 2003 року. За весь цей час жодного разу не цікавився життям сина, жодного разу з ним не спілкувався. Син взагалі не пам"ятає відповідача як батька. У 2017 році відповідач приїхав до села Соболівки, де вони з сином проживають та прийшов у школу де навчається син. Так як син його не знав, то він назвався батьком та просив сина, щоб той спонукав мене відмовитися від аліментів, які з нього стягуються на утримання сина.
Третя особа - орган опіки та піклування - Хмільницька районна державна адміністрація подала заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 11 ЦПК України.
Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини.
02.10.2003 року народився ОСОБА_4, батьком якого є ОСОБА_3, а матір"ю ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-АМ № 193634, виданого виконкомом Соболівської сільської ради Теплицького району Вінницької області 16.10.2003 року, актовий запис № 30 ( а.с. 7).
Як вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-АМ № 110102, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Теплицького районного управління юстиції Вінницької області 04.05.2005 року, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано 04.05.2005 року (а.с.8).
Відповідно рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 10.02.2010 року, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі по 280 гривень щомісячно і до його повноліття (а.с.9).
Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4, проживає разом з матірю ОСОБА_1, за адресою Вінницька область, Теплицький район с. Соболівка, вул. Гагаріна, 13, яка його виховує, доглядає та утримує.
Відповідач ОСОБА_3, на території Соболівської сільської ради не проживає, за період навчання ОСОБА_4 в школі жодного разу не був присутній ні на батьківських зборах, ні на класних виховних заходах, життям, навчанням, поведінкою дитини не цікавився, що підтверджується: довідками Соболівської сільської ради Теплицького району № 1756 від 21.12.2017 року, № 1755 від 21.12.2017 року, 1761 від 25.12.2017 року, № 1754 від 21.12.2017 року, довідкою Соболівської амбулаторії загальної практики-сімейної медицини від 27.12.2017 року, актом Соболівської сільської ради обстеження житлово-побутових умов від 19.12.2017 року, характеристикою ОСОБА_5 ступенів с. Соболівка Теплицького району; рішенням виконавчого комітету Соболівської сільської ради Теплицького району Вінницької області № 78 від 19.12.2017 року про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 стосовно неповнолітнього ОСОБА_4 ( а.с. 10,11,12,13,14,15,16,17,20).
З листа Хмільницького відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області № 15.31-25/1007 від 18.01.2018 року та розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 33140557 вбачається, що борг ОСОБА_3 зі сплати аліментів станом на 01.01.2018 року становить 3710,22 грн. ( а.с.18,19).
Опікунською радою при виконавчому комітеті Соболівської сільської ради Теплицького району надано висновок, який затверджено рішенням виконкому Соболівської сільської ради Теплицького району № 77 від 19.12.2017 року, відповідно до якого доцільно позбавити батьківських прав ОСОБА_3 стосовно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.16)
23.05.2018 року Хмільницькою райдержадміністрацією, як органом опіки та піклування, надано висновок № 276, затверджений розпорядженням голови Хмільницької районної державної адміністрації № 276, відповідно до якого позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, стосовно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, є доцільним і буде в інтересах дитини (а.с.43-44).
Суд заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні у справі письмові докази, прийшов до висновку, що ОСОБА_3 не піклується про фізичний і духовний розвиток неповнолітнього сина ОСОБА_4, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з ним, не виявляє інтересу до його життя, не створює умов для розвитку дитини, тобто не займається вихованням, доглядом його утриманням, проживає окремо та ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, внаслідок чого протягом тривалого часу виникли і продовжують існувати умови, які шкодять інтересам дитини.
Відповідно до статті 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.
Відповідно до пунктів 1- 5 статті 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обовязку батьківського піклування щодо неї.
Відповідно до частини 1 статті 164 СК України батьки можуть бути позбавленні батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей.
Відповідно до частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 статті 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.
Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.
Відповідно до статті 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до частини 1 статті 164 СК України мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Із роз'яснень, викладених у пунктах 15,16,18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, зі змінами внесеними постановою № 20 від 19 грудня 2008 року, вбачається, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, в ході розгляду справи судом встановлено, що батько неповнолітнього ОСОБА_4 - ОСОБА_3, умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, його виховання та навчання, підготовку до самостійного життя, фактично відмовився від нього, що є підставою для задоволення позову, а тому позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_3 по відношенню до неповнолітнього ОСОБА_4, є доцільним і буде в інтересах дитини.
Суд вважає за необхідне розяснити, що відповідно до вимог статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини.
Відповідно до статті 169 СК України особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення.
У відповідності до частини 5 статті 164 СК України, рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили підлягає направленню до державного органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 150,164, 65,170,184,193 СК України, статтями 1-12,76-81,133-142,258-259,263-268,353-354 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Вергелес В.О.