УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2018 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Хайдарова І.О., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Херсонобленерго", третя особа: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання недійсним рішення комісії ХМВЕ від 20.02.2017 року №21,

встановив:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває вищевказана цивільна справа.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.06.2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

До суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову, в якій просить постановивти ухвалу якою заборонити Акціонерному товариству "Херсонобленерго" вчиняти дії з припинення електропостачання належного йому житлового будинку, що знаходиться за адресою: смт. Білозерка, вул. Соняшна, 30 на час розгляду судом позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Херсонобленерго", третя особа: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання недійсним рішення комісії ХМВЕ від 20.02.2017 року №21.

В обгрунтування заяви зазначив, що звернувся до суду з позовом про визнання недійсним рішення комісії Херсонського міжрайонного відділення енергозбуту Приватного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" по розгляду актів про порушення ПКЕЕ (ПКЕЕн) від 20.02.2017 року №21. Оскаржуваним рішенням відповідачем нараховано 24943,45 грн. На його адресу надійшло повідомлення про припинення електропостачання. Вказує, що у разі задоволення судом позову, у відповідача не буде підстав для припинення електропостачання належного йому житлового будинку.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до вимог п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом четвертим постанови передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у розі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Вирішуючи питання щодо забезпечення позову, суд прийшов до висновку, що заявлені в заяві про забезпечення позову вимоги повністю замінюють заявлені у позові позовні вимоги, окрім цього суд не вбачає поважності причин застосування заходів забезпечення позову та вважає, що відсутні обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. За таких обставин суд прийшов до висновку, що слід відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149 -153 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Херсонобленерго", третя особа: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання недійсним рішення комісії ХМВЕ від 20.02.2017 року №21 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з моменту отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_2