__________________________________________________________________________________________________________________
справа № 520/7733/18
провадження № 2/520/5155/18
УХВАЛА

02.07.2018 року суддя Київського районного суду м. Одеси Літвінова І.А., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Одеської міської ради, Громадської організації «ДСК - «Кульбитспеціаліст», третя особа: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Машкіна Н.О. про виділ частки в натурі та визнання права власності на дачний будинок в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси звернулись позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 із позовною заявою та просять:

припинити право спільної часткової власності на 48/1000 частини ДБК «Культбитспеціаліст» по АДРЕСА_1 шляхом виділу дачного будинку, з господарськими спорудами, що складається відповідно до технічного паспорту ТОВ «Архекспертбуд» від 31.03.2017р., з літ. А - дачна будівля загальною площею 56,8 кв.м., житловою - 22,7 кв.м., літ. Л - гараж, літ. И - гараж, літ. О - навіс, №2 - огородження, III - мостіння в самостійний об'єкт нерухомості;

визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, право власності на 1/3 частку дачного будинку з господарськими спорудами як таке, що набуто ним в порядку спадкування за законом по АДРЕСА_1, відповідно до технічного паспорту ТОВ «Архекспертбуд» від 31.03.2017р., що складається з літ. А - дачна будівля загальною площею 56,8 кв.м., житловою - 22,7 кв.м., літ. Л - гараж, літ. И - гараж, літ. О - навіс, №2 - огородження, III - мостіння;

визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_2, право власності на 1/3 частку дачного будинку з господарськими спорудами, як таке, що набуто ним в порядку спадкування за законом по АДРЕСА_1, відповідно до технічного паспорту ТОВ «Архекспертбуд» від 31.03.2017р., що складається з літ. А - дачна будівля загальною площею 56,8 кв.м., житловою - 22,7 кв.м., літ. Л - гараж, літ. И - гараж, літ. О - навіс, №2 - огородження, III - мостіння;

визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_3, право власності на 1/3 частку дачного будинку з господарськими спорудами, як таке, що набуто ним в порядку спадкування за законом по АДРЕСА_1, відповідно до технічного паспорту ТОВ «Архекспертбуд» від 31.03.2017р., що складається з літ. А - дачна будівля загальною площею 56,8 кв.м., житловою - 22,7 кв.м., літ. Л - гараж, літ. И - гараж, літ. О - навіс, №2 - огородження, III - мостіння.

За результатом автоматизованого розподілу справі присвоєно єдиний унікальний номер 520/7733/18, головуючим визначено суддю Літвінову І.А.

Предметно, суб'єктно та інстанційно справа відноситься до юрисдикції Київського районного суду м. Одеси.

Згідно з частиною першою статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 виник з приводу нерухомого майна - дачного будинку, з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1. Адреса знаходження нерухомого майна територіально відноситься до Київського району міста Одеси.

Справа підсудна Київському районному суду м. Одеси на підставі частини першої статті 30 ЦПК України.

За приписами частини першої статті 187 ЦПК України суд відкриває провадження у справі в разі відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Суддею не встановлено підстав, зазначених у частині четвертій статті 185 та частині першій статті 186 ЦПК України для повернення позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 чи відмови у відкритті провадження у справі.

При перевірці наявності підстав щодо залишення позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 без руху суддею перевіряються відповідність форми, змісту та порядку подання заяви вимогам, встановленим статтями 175-177 ЦПК України.

Згідно з пуктом 2 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України).

У відповідності до Закону України «Про місцеве самоврядування», рішенням Одеської міської ради № 1240- VI від 25.08.2011р. зареєстрований Статут міста Одеси (Свідоцтво про державну реєстрацію Статуту територіальної громади № 1 від 07.10.2011р.). У пункті 11 Статуту зазначено, що міська рада є юридичною особою, має власну печатку, штампи, бланки, рахунки в органах державного казначейства, набуває від свого імені майнових та особистих немайнових прав, несе обов'язки, може бути позивачем і відповідачем в судах.

За даними ЄДРПОУ Одеській міській раді присвоєно код 26597691.

Незважаючи на це, у позовній заяві ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 вимоги пункту 2 частини третьої статті 175 ЦПК України в частині зазначення кодів юридичних осіб - не виконані.

Щодо зазначення реєстраційних номерів облікової картки платника податків (для фізичних осіб) або номерів і серій паспортів для фізичних осіб - громадян України, то позивачам пропонується зазначати такі дані у вступній частині позовної заяви, де розміщуються ідентифікаційні дані учасників справи. Це в свою чергу сприятиме зручності та прискоренню обробки інформації працівниками суду на всіх етапах руху справи у суді.

Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

За п.п. 2-4 позовних вимог позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 просять визнати за кожним з них право власності на нерухоме майно. Ці позовні вимоги мають майновий характер та підлягають грошовій оцінці. Отже, у позовній заяві ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 повинна бути зазначена ціна позову. Утім, позивачі ціну позову не зазначають, посилаючись на неможливість здійснити оцінку спірного нерухомого майна через відсутність у позивачів зареєстрованого у встановленому порядку права власності.

Відбиття в позовній заяві ціни позову має значення в першу чергу для захисту прав самих позивачів, так як обумовлює розмір сплати державного мита, розподіл судових витрат між сторонами і навіть впливає на можливість порушення судової діяльності на захист права.

Від визначеної ціни позову залежить і розмір судового збору.

За правилами пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно ціна позову визначається вартістю майна. Частинами другою та третьої цієї ж статті встановлено, - якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи. У разі збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову несплачену суму судового збору належить сплатити до звернення в суд з відповідною заявою. У разі зменшення розміру позовних вимог питання про повернення суми судового збору вирішується відповідно до закону.

Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 за №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснено, що в ході вирішення питання про грошові стягнення у справах за позовами про захист права приватної власності на майно, суди мають виходити з того, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. При цьому, під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Пунктами 3, 6 постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 р. № 1440 «Про затвердження Національного стандарту N 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» (далі - Постанова КМУ № 1440) визначенні поняття дійсної та ринкової вартості, принципу попиту та пропонування при оцінці майна. Так, дійсна вартість майна визначена лише для цілей страхування та характеризується, як вартість відтворення (вартість заміщення) або ринкова вартість майна, визначені відповідно до умов договору страхування; ринкова вартість - вартість, за яку можливе відчуження об'єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу. Принцип попиту та пропонування відображає співвідношення пропонування та попиту на подібне майно. Відповідно до цього принципу під час проведення оцінки враховуються ринкові коливання цін на подібне майно та інші фактори, що можуть призвести до змін у співвідношенні пропонування та попиту на подібне майно.

За приписами п. 16 Постанови КМУ № 1440 визначення ринкової вартості об'єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів у оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об'єкта оцінки. За відсутності достовірної інформації про ціни продажу подібного майна ринкова вартість об'єкта оцінки може визначатися на основі інформації про ціни пропонування подібного майна з урахуванням відповідних поправок, які враховують тенденції зміни ціни продажу подібного майна порівняно з ціною їх пропонування.

У відповідності до п 38 Постанови КМУ № 1440 для проведення оцінки майна застосовуються такі основні методичні підходи: витратний (майновий - для оцінки об'єктів у формі цілісного майнового комплексу та у формі фінансових інтересів); дохідний; порівняльний.

Згідно із п. 47 Постанови КМУ № 1440 порівняльний підхід ґрунтується на врахуванні принципів заміщення та попиту і пропонування. Порівняльний підхід передбачає аналіз цін продажу та пропонування подібного майна з відповідним коригуванням відмінностей між об'єктами порівняння та об'єктом оцінки.

Проаналізувавши тлумачення змісту всіх видів вартості, передбачених пунктом 3 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», можна дійти висновку, що наявне в судовій практиці поняття «дійсна вартість» є практично тотожним за своїм значенням до закріпленого у вітчизняних національних стандартах поняття «ринкова вартість», під яким розуміється вартість майна, за яку можливе відчуження об'єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

Застосовуючи порівняльний підхід при визначенні вартості майна, право власності на яке просять визнати позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, вартість визначається, виходячи із середньої вартості на день оцінки квадратного метру площі (будинок з черепашнику (вр. технічний паспорт): площею 87,5 кв.м. зносом у 19%, із двома металевими гаражами загальною площею 44,6 кв.м., навісу - 10, 2 кв.м., огорожі, мостіння, розташованого на земельній ділянці 486 кв.м. по АДРЕСА_1. У порівнянні застосовувалися дані оцінки подібних об'єктів за інформацією з веб-сторінок мережі Інтернет: https://www.atlanta.ua/; https://dom.ria.com/ru; https://rieltor.ua/odessa/flats-sale/; https://premier-odessa.com.ua/; https://odessa.domoscope.com/street/12465/sell-house

Отже, ціна позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 за вимоги, які підлягають грошовій оцінці дорівнює 2 700 000 (два мільйони сімсот тисяч гривень).

За правилами частини четвертої статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 документи, що підтверджують сплату судового збору не додані.

Із змісту позивних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 вбачається, що для задоволення їх позову суду необхідно за вимогами позивачів вирішити наступні питання: 1- щодо виділу об'єкту нерухомого майна (позивачі не конкретизують звідки його потрібно виділити та у який спосіб); 2-щодо припинення права спільної часткової власності (позивачі не конкретизують чиє саме право потрібно припинити); 3 - щодо визнання права власності в порядку спадкування за законом на частку майна за позивачем ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1; 4 - щодо визнання права власності в порядку сапування за законом на частку майна за позивачем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, 5 - щодо визнання права власності в порядку сапування за законом на частку майна за позивачем ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3

Отже, позивачами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заявлено дві вимоги немайнового характеру - щодо виділу майна й припинення права спільної часткової власності, а також окремі вимоги майнового характеру - щодо визнання за кожним з позивачів права власності на частку домоволодіння в порядку спадкування за законом.

Відповідно до частин третьої та сьомої статті 6 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закону № 3674-VI) за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. У разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Статтею 4 Закону № 3674-VI ставка судового збору за позовну заяву немайнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлена у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За положеннями частини першої цієї статті судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік», у частині першій статті 7, встановлено розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу в розрахунку на місяць - 1762 грн.

0,4 розміру від 1762 грн. дорівнює 704,80 грн.

Виходячи з наведеного, кожен з позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 повинен сплатити суму судового збору, відповідно до встановлених Законом № 3674-VI ставок та кількості позовних вимог немайнового характеру: по 1409,60 грн. (704,80 грн. х 2) та підтвердити сплату окремими документами, додавши їх до позовної заяви.

Ставка судового збору за вимоги майнового характеру, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI, складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини другої статті 6 Закону № 3674-VI у разі, якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.У разі якщо розмір позовних вимог збільшено або пред'явлено нові позовні вимоги, недоплачену суму судового збору необхідно сплатити до звернення до суду з відповідною заявою. У разі зменшення розміру позовних вимог питання щодо повернення суми судового збору вирішується відповідно до статті 7 цього Закону.

Ціна позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 за вимоги, які підлягають грошовій оцінці визначена у розмірі 2 700 000 (два мільйони сімсот тисяч гривень).

Кожен з позивачів бажає за рішенням суду набути право власності на 1/3 частину майна.

Відповідно, кожен з позивачів повинен сплати судовий збір у розмірі 8 810 (вісім тисяч вісімсот) гривень, виходячи з розрахунку: 2 700 000 (ціна позову) : 3 (частина кожного з позивачів) = 900 000 грн., 1 відсоток з яких складає 9 000 грн., що перевищує 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 190 грн. (9000 - (1762 грн. х 5) = 190 грн.).

Звертається увага позивачів, що з 02.07.2018 року відповідно до листа Головного управління Державної казначейської служби України від 06.06.2018 року № 06-08/699-3489 «Про реквізити рахунків» - відкрито нові рахунки для сплати судового збору на балансі Казначейства.

Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору: Отримувач коштів УК у Київському районі; Код отримувача (код ЄДРПОУ) - 38016923; Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО) - 899998; Рахунок отримувача - 5005; Код класифікації доходів бюджету - 22030101 ; Найменування коду класифікації доходів бюджету - Судовий збір (Державна судова адміністрація України,050).

Належним доказом сплати судового збору є фінансовий документ: платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. Також, фінансовий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою і скріплено печаткою установи з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору - згідно наданих Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду Цивільних і кримінальних справ роз'яснень у постанові № 10 від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Пунктом 5 частини третьої статті 2 ЦПК України диспозитивність віднесена до одних із основних засад цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України диспозитивність цивільного судочинства реалізується шляхом розгляду судом справ не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Пункт 1 позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 позивачі формулюють наступним чином: «припинити право спільної часткової власності на 48/1000 частини ДБК «Культбитспеціаліст» по АДРЕСА_1 шляхом виділу дачного будинку, з господарськими спорудами … в самостійний об'єкт нерухомості».

Позивачам пропонується відокремити вимоги немайнового характеру, конкретизувати їх, визначити суб'єктів припинення, врахувавши практику з розгляду зазначеної категорії справ, передумови звернення із такими позовами до суду та засоби доказування.

Позивачами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 не повністю виконані вимоги пункту 5 частини третьої статті 175 ЦПК України в частині зобов'язання зазначити у позовній заяві докази, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Так, позивачі, особисто посилаючись на фактичне неіснування на сьогоднішній день кооперативу ДБК «Культбитспеціаліст» та на те, що всі, хто був його членами вже зареєстрували за собою право власності на дачні будинки, які виділені в натурі з права спільної сумісної власності, - докази вказаним обставинам не зазначають та до позовної заяви не додають. Також відсутні пояснення щодо збільшення площі будинку.

Звертається увага позивачів на те, що за правилами частин другої та восьмої статті 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

У разі неможливості одержати докази самостійно позивач повинен до позовної заяви додати клопотання про їх витребування, що передбачено частиною третьою статті 177 ЦПК України та у відповідності до пункту 7 частини третьої статті 175 ЦПК України повідомити про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви.

Щодо вже доданих до позовної заяви доказів, то зауважується, що вони не засвідчені у порядку, встановленому частиною п'ятою статті 95 ЦПК України.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55).

За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів «Згідно з оригіналом»; особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Аналогічні за змістом вимоги містяться і в частині п'ятій статті 95 ЦПК України.

Кількість копій позовної заяви та додатків не відповідає кількості учасників справи, що порушує вимоги частини першої статті 177 ЦПК України, якою встановлений обов'язок позивача додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Пунктом 8 частини третьої статті 175 ЦПК України вимагається зазначати в позовній заяві перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви.

Перелік документів, що додані до позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 не відповідає фактично доданим, оскільки в пункті 28 переліку зазначено про додання копій позову з додатками у 3 екземплярах, утім в додатках ці копії відсутні.

Також звертається увага на те, що позивач ОСОБА_3, 2002 року народження є неповнолітньою особою, відповідно має неповну цивільну дієздатність, тобто здатність особисто здійснювати свої цивільні процесуальні права та виконувати обов'язки у суді.

У відповідності до частини другої статті 47 ЦПК України суд може залучити до участі в таких справах законного представника неповнолітньої особи.

Згідно з частиною другою статті 59 ЦПК України права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом. Суд може залучити до участі в таких справах неповнолітню особу чи особу, цивільна дієздатність якої обмежена.

У зв'язку із наведеним позивачам пропонується надати відомості про особу, яка може бути залучена судом до участі у справі у якості законного представника неповнолітнього позивача ОСОБА_3, 2002 року народження.

Додержання процесуальної форми, змісту та порядку подання позовної заяви є однією з обов'язкових вимог законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду (справа «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини» ).

Враховуючи виявлені недоліки при оформлені позовної заяви ОСОБА_1., ОСОБА_2, ОСОБА_3, на виконання вимог національного законодавства, а саме - частини першої статті 185 ЦПК України, суддею постановляється ухвала про залишення позовної заяви без руху та позивачеві встановлюється строк усунення недоліків.

Позивачам слід взяти до уваги, що якісна підготовка до судового розгляду спрямована в першу чергу на захист прав самих позивачів та забезпечення розгляду справи без зволікань, з додержанням розумних строків, в порядку загального позовного провадження, наслідком чого стане економія не тільки процесуального часу сторін і суду, а й зменшення судових витрат, пов'язаних із безпосереднім розглядом справи.

Також, суддею встановлено, що до подання цієї позовної заяви, позивачами вже неодноразово ініціювалися судові провадження за тотожними позовними заявами.

Справа № 520/4692/17

В квітні 2017 року ОСОБА_6 подав до Київського районного суду позовну заяву до Одеської міської ради, третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Машкіна Н.О, про виділ частки в натурі та визнання права власності на дачний будинок в порядку спадкування.

Ухвалою судді Куриленко О.М. від 21.04.2017 року позовну заяву залишено без руху та ухвалою від 24.04.2017 року - повернуто позивачу у зв'язку із не усуненням недоліків.

Справа № 520/4821/17

В квітні 2017 року ОСОБА_6 подав таку ж позовну заяву.

Ухвалою судді Пучкової І.М. позовна заява повернута за заявою позивача до відкриття провадження у справі.

Справа № 520/4851/17

В квітні 2017 року ОСОБА_6 подав до Київського районного суду позовну заяву до Одеської міської ради, третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Машкіна Н.О, про виділ частки в натурі та визнання права власності на дачний будинок в порядку спадкування.

Ухвалою судді Куриленко О.М. від 26.04.2017 року позовну заяву залишено без руху та внступному повернуто позивачу.

Справа № 520/4976/17

В квітні 2017 року ОСОБА_6 подав до Київського районного суду позовну заяву до Одеської міської ради, третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Машкіна Н.О., про виділ частки в натурі та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Ухвалою судді Калініченко Л.В. від 28.04.2017 року позовну заяву залишено без руху та ухвалою від 30.06.2017 року повернуто позивачу у зв'язку із не усуненням недоліків.

Справа № 520/3964/18

В квітні 2018 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 подали до Київського районного суду м. Одеси позовну заяву до Одеської міської ради, Громадської організації «ДСК-«Культбитспеціаліст», третя особа - Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Машкіна Ніна Олександрівна про виділ частки в натурі та визнання права власності на дачний будинок в порядку спадкування.

Ухвалою судді Петренко В.С. від 05.04.2018 року позовну заяву залишено без руху та ухвалою від 21.05.2018 року повернуто позивачу у зв'язку із не усуненням недоліків.

Справа № 520/6602/18

В травні 2018 року до Київського районного суду м. Одеси подана така ж позовна заява.

Ухвалою судді Пучкової І.М. від 04.06.2018 року позовна заява повернута за заявою позивача до відкриття провадження у справі.

Справа № 520/7733/18

В червні 2018 року позивачі знову подали позовну заяву до Одеської міської ради, Громадської організації «ДСК-«Культбитспеціаліст», третя особа - Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Машкіна Ніна Олександрівна про виділ частки в натурі та визнання права власності на дачний будинок в порядку спадкування.

Позовна заява знову містить істотні недоліки, незважаючи на систематичні роз'яснення суддями вимог щодо форми, змісту та порядку подання таких заяв.

Позивачам слід звернути увагу на те, що фінансування діяльності суду здійснюється з державного бюджету України. Тобто кожен громадянин України, який сплачує податки у бюджет країни є кредитором цієї діяльності.

Частиною першою статті 4 ЦПК України встановлене право кожна особи звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, в порядку, встановленому цим Кодексом.

Подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер пунктами суд, у відповідності до ч. 2 ст. 44 ЦПК України, може визнати зловживанням процесуальними правами, як дії, що суперечать завданню цивільного судочинства

Зловживання процесуальними правами є неприпустимим. І неприпустимість такого зловживання віднесена п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України до основних засад (принципів) судочинства.

Пунктом 5 ч. 5 ст. 12 ЦПК України встановлено. що суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 44 ЦПК України суд зобов'язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Позивачам слід взяти до уваги, що за приписами ч. 3 ст. 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Керуючись ст. ст. 95, 175-177, 185, ч. 2 ст. 261, ст. ст. 272, 353-355 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Одеської міської ради, Громадської організації «ДСК - «Кульбитспеціаліст», третя особа: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Машкіна Н.О. про виділ частки в натурі та визнання права власності на дачний будинок в порядку спадкування - залишити без руху.

Встановити позивачеві строк усунення недоліків шляхом виконання вимог, встановлених статтями 95, 175-177 ЦПК України щодо форми, змісту та порядку подання позовної відповідно до мотивувальної частини цієї ухвали - протягом десяти днів з дня одержання копії ухвали.

Забезпечити позивачу можливість засвідчити копії доданих до позовної заяви письмових доказів безпосередньо у приміщені суду. Покласти обов'язок щодо забезпечення позивачу умов для виконання цього пункту ухвали на секретаря судового засідання Молодова В.С.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою до суду, роз'яснивши, що у випадку виконання ухвали та усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, вона буде вважатись поданою у день первісного її подання до суду. Інакше позовна заява буде вважатися не поданою і повернута позивачеві разом із доданими до неї матеріалами, що не позбавить позивача права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Попередити позивачів про неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Роз'яснити позивачам що за зловживання процесуальними правами застосувати заходи процесуального примусу, та у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Літвінова І. А.