Постанова

Іменем України

23 травня 2018 року

м. Київ

справа № 641/8540/15-ц

провадження № 61-8844 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Хопти С. Ф.,

суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Україна», ОСОБА_5,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_5, подану ОСОБА_7, на рішення Апеляційного суду Харківської області у складі колегії суддів: Кругової С. С., Зазулинської Т. П., Міненкової Н. О., від 10 серпня 2016 року,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» (далі - ПрАТ «СК «Україна»), ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 30 квітня 2015 року у м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля «Volkswаgen Bora», під його керуванням, та автомобіля «КІА Sportage», під керуванням водія ОСОБА_5 Внаслідок ДТП автомобілю, яким він керував спричинені механічні пошкодження, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу якого становить 38 167 грн

74 коп., а без урахування зносу складає 82 316 грн 04 коп. Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 червня 2015 року за фактом ДТП визнано винним ОСОБА_5 Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 застрахована ПрАТ «СК «Україна».

Посилаючись на вищевикладене, просив стягнути з ПрАТ «СК «Україна» на його користь майнову шкоду у розмірі 38 167 грн 74 коп., в яку входять витрати за проведення експертизи у сумі 500 грн, з ОСОБА_5 -

44 648 грн 30 коп., 404 грн 90 коп. витрати на відправлення телеграм та

10 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова у складі судді Богдан М. В. від 19 січня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «СК «Україна» на користь ОСОБА_4 38 167 грн 74 коп. на відшкодування майнової шкоди. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 1 тис. грн на відшкодування моральної шкоди, 404 грн 90 коп. на відшкодування збитків. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ДТП, унаслідок якої позивачу завдано майнової шкоди, сталася з вини ОСОБА_5, цивільно-правова відповідальність якого застрахована, а тому страхова компанія повинна відшкодувати завдану позивачу майнову шкоду з урахуванням фізичного зносу автомобіля. Позивач безпідставно просить стягнути з винної особи вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнту фізичного зносу, оскільки такий повинен бути обов'язково врахований.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 10 серпня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено, рішення суду першої інстанції змінено. Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди задоволено. Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на відшкодування майнової шкоди 44 468 грн 30 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що вартість матеріального збитку, завданого позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталась з вини ОСОБА_5, перевищує розмір страхового відшкодування, а тому з винної особи на користь позивача необхідно стягнути цю різницю.

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_5, в інтересах якого діє ОСОБА_7, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції із залишенням в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що з нього підлягає стягненню шкода у розмірі вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля, однак суд апеляційної інстанції стягнув таку шкоду без врахування зносу.

Оскільки судові рішення оскаржуються лише в частині вирішення позову до ОСОБА_5, тому відповідно до положень частини першої статті 400 ЦПК законність ухвалених в іншій частині судових рішень колегією суддів не перевіряється.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

14 лютого 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 30 квітня 2015 року у

м. Харкові сталася ДТП за участю автомобіля «Volkswаgen Bora», під керуванням ОСОБА_4., та автомобіля «КІА Sportage», під керуванням водія ОСОБА_5.Внаслідок ДТП автомобілю, яким керував позивач, спричинені механічні пошкодження.

Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 червня 2015 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні ДТП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 була застрахована згідно договору обов'язкового страхування в ПрАТ «СК «Україна», ліміт відповідальності якого становить 50 тис. грн, франшиза - 500 грн.

Відповідно до звіту дослідження спеціаліста-автотоварознавця

від 30 липня 2015 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswаgen Bora» становить 82 316 грн 04 коп., а з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 38 167 грн 74 коп.

Звертаючись до суду із позовом позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_5 44 648 грн 30 коп. - різницю між реальним збитком у розмірі 82 316 грн 04 коп. та страховим відшкодуванням - 37 667 грн 74 коп.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до статті 1194 ЦК Українипередбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Установивши, що вартість матеріального збитку, завданого позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталась з вини ОСОБА_5, перевищує розмір страхового відшкодування, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що з ОСОБА_5, як із винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням.

Доводи касаційної скарги про те, що судом апеляційної інстанції неправильно встановлено розмір шкоди, завданої позивачу, висновків суду не спростовують, на законність рішення не впливають, оскільки зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України на стадії перегляду справи у касаційному порядку не допускаються.

Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Оскільки ухвалою суду касаційної інстанції від 07 вересня 2016 року було зупинено виконання рішення суду апеляційної інстанції до закінчення касаційного провадження у справі, а колегія суддів дійшла висновку про те, що відсутні підстави для його скасування, тому виконання рішення Апеляційного суду Харківської області від 10 серпня 2016 року підлягає поновленню.

Керуючись статтями 400, 410, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_5, подану ОСОБА_7, залишити без задоволення, а рішення Апеляційного суду Харківської області від 10 серпня 2016 року - без змін.

Поновити виконання рішення Апеляційного суду Харківської області

від 10 серпня 2016 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С. Ф. Хопта

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

Ю. В. Черняк