Справа № 306/1554/16-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 червня 2018 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Джуги С.Д.,

суддів Куштана Б.П., Мацунича М.В.

при секретарі: Пилип Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області, ухваленого 20 жовтня 2017 року суддею Уліганинець П.І. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відновлення меж земельної ділянки та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу огорожі,

встановила:

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відновлення меж земельної ділянки та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу огорожі.

Позов мотивовано тим, що він є власником домоволодіння за адресою с. Березники,480 Свалявського району, яке отримав у спадок від свого батька ОСОБА_4 За ним зареєстрована земельна ділянка за вказаною адресою площею 0, 05 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Поряд з ним проживає його сусід відповідач ОСОБА_3 Між ними відсутні добросусідські стосунки. Відповідач порушив межі між їхніми дворогосподарствами, захопив частину його земельної ділянки шириною 50 см, і самочинно встановив огорожу. Згідно довідки Свалявського відділу ДП Закарпатгеодезцентр встановлено, що площа його земельної ділянки складає 0, 0478 га. Тобто фактична площа його земельної ділянки менша від зареєстрованої на 0, 0022 га. Внаслідок встановлення огорожі ширина дворогосподарства зменшилась до 2, 88 м, що робить неможливим заїзд вантажного транспорту. З врахуванням наведеного позивач просив : відновити межі його земельної ділянки за адресою с. Березники,480 Свалявського району, площею 0,05 га; зобовязати відповідача ОСОБА_3 усунути йому перешкоди в користуванні земельною ділянкою за адресою с. Березники,480 шляхом демонтажу огорожі за свій рахунок.

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 20 жовтня 2017 року у задоволенні заявленого позову відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення по суті позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що судом не враховано факт доведення ним зменшення площі його земельної ділянки на 0,0022 га. внаслідок незаконного встановлення відповідачем огорожі та порушення його законних прав.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заявленого позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено факту захоплення і встановлення відповідачем спірної огорожі на земельній ділянці позивача, та порушення його прав.

З такими висновками погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1та 2 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч.1,ч.2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно ч.2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

У відповідності до ч.1 ст. 106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

За змістом даної норми положення даної статті стосуються тільки власників земельних ділянок і не стосуються землекористувачів. Поняття «тверді межі» означає споруду розташовану на межі земельних ділянок, яка відмежовує одну земельну ділянку від іншої: паркан, стіна, мур тощо. Межові знаки - це спеціальні позначення, які встановлюються землевпорядними органами на крайніх поворотних точках межі земельної ділянки і мають особливий правовий режим, визначений законодавством. Тобто, межові знаки не охоплюються поняттям «тверді межі».

Згідно з ч.1 ст. 107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно кадастрової документації. Під «межами» у даній нормі слід розуміти не тверді межі, а умовні лінії, що розмежовують земельні ділянки. Відновлення меж це установлення меж земельної ділянки, для якої раніше органами землеустрою було проведено встановлення меж, але з якихось обставин зникли, перемістилися, зіпсувались або стали невиразними межові споруди і межові знаки, за допомогою яких визначалися межі земельної ділянки

Матеріалами справи встановлено, що позивачу ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право про право спадщину за законом від 01 вересня 200 4 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.09.2004 року на праві приватної власності належить будинок з надвірними спорудами за адресою с. Березники, 480 Свалявського району за померлим батьком ОСОБА_4 (а.с.10-11).

За життя батьку позивача - ОСОБА_4 виконкомом Свалявської районної ради 26 березня 1960 року надано дозвіл № 79 на будівництво житлового будинку в с. Березники, однак в ньому відсутні дані щодо площі земельної ділянки для будівництва.(а.с.93).

З довідки Березниківської сільської ради від 30.06.2016р. вбачається, що згідно по господарської книги за ОСОБА_1 мешканцем с. Березники,480 рахується земельна ділянка площею 0,05 га для обслуговування житлового будинку (а.с.15).

Згідно повідомлення Березниківської сільської ради від 25.11.2016 року державний акт на право власності на земельну ділянку за адресою с.Березники ,480 не виготовлявся (а.с.99)

Рішенням 34 сесії 5 скликання Березниківської сільської ради від 14 квітня 2010 року ОСОБА_1 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку, що перебуває у його користуванні за адресою с. Березники, 480 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0477 га. та вирішено видати йому державний акт на право приватної власності на земельну ділянку після виготовлення відповідної технічної документації (а.с.100).

Технічною документацією із землеустрою по встановленню меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою с. Березники 480 виготовленою ДП «Закарпатгеодезцентр» у 2016 році встановлено, що площа даної земельної ділянки складає 0,0478 га, при цьому ширина земельної ділянки від вулиці 12,49м., від сусіда ОСОБА_5 12,87м, довжина земельної ділянки зліва від сусіда ОСОБА_6 37,56м., справа від сусіда ОСОБА_3 37,99 м. відповідно до кадастрового плану. (а.с.18-20).

З довідки Березниківської сільської ради від 30.06.2016р. вбачається, що згідно по господарської книги за ОСОБА_3 мешканцем с. Березники,493 рахується земельна ділянка площею 0,084 га для обслуговування житлового будинку,господарських будівель і споруд (а.с.15).

Технічною документацією із землеустрою по встановленню меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою с. Березники 493 виготовленою ДП «Закарпатгеодезцентр» у 2016 році встановлено, що площа даної земельної ділянки складає 0,0976 га, при цьому ширина земельної ділянки від вулиці 13,16 м., від сусіда ОСОБА_7 13,39м, довжина земельної ділянки зліва від сусіда ОСОБА_1 37,99м., від сусіда ОСОБА_5 33,65 м., справа від сусіда ОСОБА_1. 52,04, від сусіда ОСОБА_8 26,22м відповідно до кадастрового плану. (а.с.52-59).

Відповідно до будівельного паспорту на забудову земельної ділянки ОСОБА_9 за адресою с. Березники,493, правонаступником якої є відповідач ОСОБА_3, складеного в 1998 році реєстраційний №3/98, ОСОБА_9 дозволом головного архітектора району №3/98 надано право виконання будівельних робіт та будівництво житлового будинку та рішенням виконкому Березниківської сільської ради №11 від 23 липня 1998 року надано дозвіл на будівництво житлового будинку та газифікацію житлового будинку. Проектом забудови земельної ділянки, що міститься в даному будівельному паспорті, вказана ширина земельної ділянки від вулиці 13,05м. (0,5+8,35+4.2). (а.с.74-79)

Рішенням Свалявського районного суду від 07 вересня, яке набрало законної сили, за відповідачем ОСОБА_3 визнано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою с.Березники, 493, Свалявського району в порядку спадкування за законом (а.с.1-3 т.2).

З Висновку експерта №1 судової земельно технічної експертизи від 10.02.2017 року вбачається, що встановлена відповідачем ОСОБА_3 огрожа знаходиться не на його земельній ділянці і не на земельній ділянці ОСОБА_1 (а.с.110 124).

Висновком №115 повторної земельно технічної експертизи від 04 серпня 2017 року стверджено, що фактичні лінійні розміри земельних ділянок ОСОБА_1та ОСОБА_3 не відповідають лінійним розмірам зазначеним в будівельних паспортах, навіть в технічному паспорті 1988 року, де у гр. ОСОБА_3 ширина від вул. б/н не 14,5м, а 13,5 м.; на жодну із земельних ділянок повного комплексу технічної документації, який відповідно до чинного законодавства виготовляється при приватизації земельних ділянок, в даному випадку на дослідження не надано (в матеріалах наданих на дослідження відсутні); документів, щодо підтвердження факту влаштування пішохідної доріжки не надано(в матеріалах наданих на дослідження відсутні); надана на дослідження схема «Плансхема інвентаризації земель станом на 1995 рік» завірена сільським головою, виконана вручну без привязки до генерального плану села, капітальних нерухомих споруд, без дотримання нормативного підґрунтя; при співставленні наданих на дослідження будівельних паспортів із кадастровими планами виконаними ДП «Закарпатгеодезцентр» по фактичних обмірах, встановлено, що площа взаємного накладення частин двох суміжних земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_3 68 м.кв.; фактична наявна огорожа гр.ОСОБА_1, нова огорожа встановлена гр. ОСОБА_3 та елементи старих межевих знаків, знаходяться в контурі взаємного накладення частин суміжних земельних ділянок. Встановлена відповідачем ОСОБА_3 огорожа проходить по земельній ділянці взаємного накладення частин обох земельних ділянок (ОСОБА_3 та ОСОБА_1С.) (а.с.152 170).

Таким чином вищенаведеними матеріалами справи встановлено, що позивачу ОСОБА_1 рішенням сільської ради від 14 квітня 2010 року передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку, що перебуває у його користуванні площею 0,0477 га., він є фактично користувачем земельної ділянки, саме площею 0,0477 га. , і саме на таку площу земельної ділянки вирішено сільською радою видати йому державний акт на право приватної власності на земельну ділянку. Дане рішення є чинним.

При обмірі земельної ділянки і встановленні меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 під час виготовлення технічної документації із землеустрою встановлено, що площа його земельної ділянки складає 0,0478 га., тобто більшою ніж та, яка перебуває у його користуванні і передана йому у приватну власність.

Позивачем ОСОБА_1, відповідно до ст. ст.12, 23, 81 ЦПК України, не подано належних та допустимих доказів і не доведено, що він є користувачем земельної ділянки площею 0,05 га., що земельна ділянка площею 0,05га. йому відводилась в натурі, і встановлювались її межі, і він в установленому законом порядку набув право користування на земельну ділянку площею саме площею 0,05га.

З врахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про недоведеність позивачем вимог про відновлення межі його земельної ділянки площею 0,05га., а також факту захоплення відповідачем ОСОБА_3 і побудови огорожі на земельній ділянці позивача. Доводи апеляційної скарги не спростовують даних висновків суду, ґрунтуються на припущеннях, а тому не заслуговують на увагу.

За таких обставин апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд ,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, - залишити без задоволення.

Рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 20 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 15 червня 2018 року.

Головуючий :

Судді: