Справа № 211/7842/13-ц
Провадження № 2/211/1386/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 червня 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сарат Н. О

за участю секретаря Зоріної С.М.,

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість у розмірі 19843,42 грн. за кредитним договором № KRXRRX10150583 від 05 квітня 2007 року та судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 05 квітня 2005 року ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідач уклали кредитний договір № KRXRRX10150583 , відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1896,73 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з "Умовами надання кредиту фізичним особам "Розстрочка" складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, таким чином відповідач зобов'язання за договором не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язання за кредитним договором відповідач станом на 26 листопада 2013 року має заборгованість - 19843,42 грн., яка складається з наступного: 822,37 грн. - заборгованість за кредитом; 6886,24 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 10713,69 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно договору: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 921,12 грн. - штраф (процентна складова).

04 травня 2018 року судом було винесено ухвалу про скасування заочного рішення від 28.04.2014 року у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала вимоги вказані в позові та наполягала на їх задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила застосувати строк позовної давності так як кредитний договір було укладено до 04.04.2008 рок , а позивач звернувся з позовом до суду 28.11.2013 року, тобто з порушенням строків позовної давності. Просила відмовити в задоволенні позову.

Відповідач в судовому засіданні підтримав думку представника та просив відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши сторони , вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 квітня 2005 року ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідач уклали кредитний договір № KRXRRX10150583 , відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1896,73 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с. 3).

ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, таким чином відповідач зобов'язання за договором не виконав.

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язання за кредитним договором відповідач станом на 26 листопада 2013 року має заборгованість - 19843,42 грн., яка складається з наступного: 822,37 грн. - заборгованість за кредитом; 6886,24 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 10713,69 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно договору: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 921,12 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 3, 4-7 ). (а.с. 2) .

Судом встановлено, що кредитний договір № KRXRRX10150583 від 05 квітня 2007 року між сторонами був укладений на строк з 05.04.2007 року по 04.04.2008 року, однак позивач звернувся з даним позовом до суду лише в 11 грудня 2013 року (а.с. 1).

Доказів вчинення відповідачем інших платежів, чи списання банком коштів в рахунок погашення заборгованості при настанні строків платежів суду за останніх 3 роки до дня звернення позивача до суду не надано.

Оскільки, позивачем суду не надано доказів поважності причини пропуску строку позовної давності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову за межами строку позовної давності.

У відповідності до роз'яснень, викладених у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", установивши, що строк для звернення з позовом пропущений без поважної причини, суд зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Так, Згідно з нормою ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (стст.530, 631 ЦК).

Якщо в зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, сторони встановили як строк дії договору до 04.04.2008 року, кінцевий строк повернення кредиту 04.04.2008 року, так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів щомісяця з 05 по 10 число включно кожного календарного місяця.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК (ч.2 ст.1050 ЦК).

Про правові наслідки порушення зобов'язання боржником йдеться також у ч. 1 ст. 611, чч.24 ст.612 ЦК, чч.1, 2 ст.220 ГК, які передбачають відповідальність боржника.

Отже, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу (постанова судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 3 червня 2015 р. у справі № 6-31цс15).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Згідно ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч. 1 ст. 259 Цивільного кодексу України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Разом з тим у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (справа №6-16цс15) міститься висновок про те, що Умови, в яких установлено позовну давність тривалістю у 5 років, не містять підпису позичальника, а відтак ці Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору та відповідною письмовою угодою сторін про збільшення позовної давності.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Зважаючи на викладене, суд вбачає передбачені законом підстави для застосування в межах даного спору позовної давності, у зв'язку зі спливом позовної давності на момент звернення позивача до суду з позовом про стягнення заборгованості за укладеним між сторонами кредитним договором № KRXRRX10150583 від 05 квітня 2007 року.

З огляду на викладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором не підлягає задоволенню у зв'язку зі спливом строків позовної давності.

Відповідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 223, 258-259, 263-265, 274, 279, 280-284, 288-289 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_4