Справа № 572/385/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.06.2018 м. Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi Куцоконя Ю.П.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу № 572/385/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

09 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, та аліменти на її утримання до досягнення дочкою ОСОБА_4 трирічного віку у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку щомісячно.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 13 серпня 2016 року уклала шлюб з відповідачем, від якого вони мають дочку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюбне життя з відповідачем не склалося і з жовтня 2017 року вони з відповідачем проживають окремо, хоча і перебувають у зареєстрованому шлюбі. На даний час вона проживає у батьківській квартирі. ОСОБА_5 проживає разом з нею і спору про місце проживання дитини з відповідачем немає.

Угоди про добровільну сплату аліментів між нею та відповідачем не досягнуто. Матеріальну допомогу на утримання дитини у добровільному порядку відповідач надає в незначному розмірі і досить нерегулярно, час від часу. Стан здоров`я та матеріальне становище дозволяє відповідачу утримувати свою малолітню дочку, а також її до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач працездатний, працює у військовій частині в місті Рівне і його середньомісячний заробіток становить приблизно 8000 грн, інших дітей не має, стягнень за виконавчими документами з відповідача не проводиться. Вважає, що за таких обставин відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини та на її утримання у вказаних нею розмірах.

Відповідач ОСОБА_2 подав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги до нього про стягнення аліментів визнав частково. Не заперечує проти стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини свого заробітку та 1000 грн на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, що є половиною прожиткового мінімуму на непрацездатну особу. Справу просить розглядати без його участі. Також просить суд врахувати той факт, що до цього часу допомогу на утримання дитини надавав добровільно, у зв`язку з чим просить суд стягнути аліменти з дня набрання рішенням законної сили. До заяви відповідач додав роздруківку руху коштів на його банківському рахунку за період з 01 вересня 2017 року по 22 травня 2018 року.

Дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що сторони з 13 серпня 2016 року перебувають у шлюбі, від якого мають малолітню дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сторони з жовтня 2017 року спільно не проживають. Малолітня дочка сторін ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю.

Згідно статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог частини першої статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
При цьому, відповідно до частини другої статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Як зазначено у частині третій статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1550 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень, а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.
Як визначено у статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Згідно з принципами Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року (Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року) дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. При виданні з цією метою законів головним міркуванням має бути найкраще забезпечення інтересів дитини. (Принцип 2).
Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. (Принцип 4)
Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. (Принцин 6).

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення дитини на рівні не менше встановленого прожиткового мінімуму є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька.

З дослідженої судом роздруківки руху коштів на банківському рахунку відповідача за період з 01 вересня 2017 року по 22 травня 2018 року слідує, що відповідач, як військовослужбовець, на теперішній час отримує заробітну плату близько 9500 грн.

Враховуючи загальні засади регулювання сімейних відносин, визначених у статті 7 СК України, а саме, рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї, суд прийшов до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини його заробітку, що на теперішній час становить не менше 2500 грн, визнаючи такий розмір аліментів справедливим та розумним.

Частиною другою статті 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Враховуючи встановлені по справі обставини щодо матеріального становища відповідача, суд прийшов до висновку, що відповідач має можливості та може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1000 грн щомісячно.

При ухваленні рішення суд враховує згоду відповідача на сплату аліментів як на утримання дитини, так і на утримання дружини, у вказаних судом розмірах.

Щодо часу, з якого присуджуються аліменти, суд вважає необхідним вказати на наступне.

Згідно частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
З роздруківки руху коштів на банківському рахунку відповідача за період з 01 вересня 2017 року по 22 травня 2018 року слідує, що відповідачем періодично перераховувалися кошти на банківську карту позивача, всього 20800 грн за період з 06 вересня 2017 року по 14 лютого 2018 року, що в середньому становить 3467 грн на місяць. Вказане, крім іншого, підтверджує ту обставину, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Разом з тим, як слідує з роздруківки, станом на 22 травня 2018 року, останній платіж позивачу відповідач здійснив 14 лютого 2018 року у сумі 5000 грн.

Керуючись ст.ст.258,259,264,265,273,274,279,354,430 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 09 лютого 2018 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 09 лютого 2018 року і до досягнення дочкою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рiшення в частинi стягнення алiментiв у межах суми платежу за один місяць пiдлягає негайному виконанню.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судових витрат по справі, що складаються з судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: Ю.П.Куцоконь