Постанова

Іменем України

13 червня 2018 року

м. Київ

справа № 757/32347/15-ц

провадження № 61-4273св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Фаловської І. М., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3

представник позивача - ОСОБА_4,

відповідач - Міністерство економічного розвитку і торгівлі України,

представник відповідача - ОСОБА_5,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Апеляційного суду м. Києва від 07 червня 2016 року в складі колегії суддів: Ратнікової В. М., Борисової О. В., Соколової В. В.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У вересні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання наказу про звільнення незаконним та поновлення на роботі.

Позовна заява мотивована тим, що 27 березня 2013 року між ним та Державним агентством України з питань управління державними корпоративними правами та майном, що у подальшому на підставі Указів Президента України від 24 грудня 2012 року № 726/2012 «Про деякі заходи з оптимізації системи центральних органів виконавчої влади» та від 19 липня 2013 року № 389/2013 «Про Міністерство промислової політики України» було реорганізовано та утворено Міністерство промислової політики України, було укладено контракт № 2, відповідно до умов якого ОСОБА_3 призначений на посаду директора державного підприємства «Завод «Електроважмаш» (далі - ДП «Завод «Електроважмаш»). Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 28 січня 2015 року № 61-р функції та повноваження Міністерства промислової політики України передано Міністерству економічного розвитку і торгівлі України. 27 серпня 2015 року за підписом Міністра економічного розвитку і торгівлі України видано наказ № 132-п «Про звільнення ОСОБА_3».

Вважаючи цей наказ незаконним, позивач просив його скасувати, оскільки, на його думку, зазначена в наказі підстава звільнення - у зв'язку з одноразовим грубим порушенням обов'язків, передбачених контрактом, в результаті чого для підприємства настали значні негативні наслідки, не мала місця, а припущення, викладені у наказі, не можуть бути підставою для його звільнення та припинення контракту від 27 березня 2013 року № 2, укладеного між ним та Міністерством промислової політики України.

Відповідач при виданні наказу не додержався правил і порядку, передбачених пунктами 16, 24 наказу Міністерства промислової політики України від 03 вересня 2004 року № 175-д «Про затвердження Положення про порядок укладання контракту з керівником держаного підприємства, установи, організації, що належать до сфери управління Мінпромполітики України при найманні на роботу», а також порядку видачі трудової книжки, визначеного статтею 47 КЗпП України, та порушив статтю 149 КЗпП України, оскільки акти перевірок, комісій, службових розслідувань йому на ознайомлення не надавались та його письмові пояснення з цього приводу не відбирались.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року в складі судді Литвинової І. В. позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 27 серпня 2015 року № 132-п про звільнення ОСОБА_3 з посади директора ДП «Завод «Електроважмаш».

Поновлено ОСОБА_3 на посаді директора ДП «Завод «Електроважмаш» з 27 серпня 2015 року.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_3 на роботі допущено до негайного виконання.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що звільнення позивача з займаної посади відбулося з порушенням вимог Положення «Про затвердження Положення про порядок укладання контракту з керівником держаного підприємства, установи, організації, що належать до сфери управління Мінпромполітики України при найманні на роботу», законодавства про працю.

Додатковим рішенням Печерського районного суду м. Києва від 11 грудня 2015 року вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 07 червня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано, в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що підтвердився факт одноразового грубого порушення директором ДП «Завод «Електроважмаш» ОСОБА_3 умов контракту, що призвело до недоотримання державним підприємством прибутку в розмірі 1 599 156,00 дол. США.

У касаційній скарзі, поданій у липні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не взяв до уваги, що ОСОБА_3 звільнено з порушенням норм законодавства про працю, він не вчиняв одноразове грубе порушення, отже, висновки суду апеляційної інстанції не ґрунтуються на нормах чинного законодавства та не відповідають обставинам справи.

У серпні 2016 року Міністерство економічного розвитку і торгівлі України подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу, в яких просить рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін, посилаючись на те, що судом правильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

У січні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Суд установив, що 27 березня 2013 року між ОСОБА_3 та Державним агентством України з управління державними корпоративними правами та майном укладено контракт № 2, на підставі якого ОСОБА_3 призначено директором ДП «Завод «Електроважмаш».

Додатковою угодою від 29 серпня 2014 року № 25 внесені зміни до контракту та зазначено, що сторонами за контрактом є Міністерство промислової політики України та ОСОБА_3

27 серпня 2015 року за підписом Міністра економічного розвитку і торгівлі України А. Абромавичуса виданий наказ N 132-к «Про звільнення ОСОБА_3.» на підставі підпункту «б» пункту 26 контракту від 27 березня 2013 року № 2, доповідної записки заступника Міністра ОСОБА_6 та пункту 8 статті 36 КЗпП України з таким формулюванням причини звільнення: у зв'язку з одноразовим грубим порушенням директором обов'язків, передбачених контрактом, в результаті чого для підприємства настали значні негативні наслідки.

Відповідно до частин першої, третьої статті 21 КЗпП України трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Контракт укладається, як правило, в письмовій формі (частина перша статті 24 КЗпП України).

Міністерство економічного розвитку і торгівлі України є органом управління ДП «Завод «Електротяжмаш» відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 23 березня 2014 року № 408-р «Деякі питання управління Міністерством економічного розвитку і торгівлі об'єктами державної власності» та постанови Кабінету Міністрів України від 23 березня 2014 року № 94 «Про реорганізацію Міністерства промислової політики» та здійснює функції з управління, в тому числі, щодо укладення контракту з керівником та його дострокового розірвання.

Зі змісту укладеного між сторонами контракту вбачається, що в ньому встановлено всі істотні умови для такого виду трудових договорів відповідно до вимог чинного на той час законодавства та інших нормативно-правових актів.

Укладаючи контракт від 27 березня 2013 року, сторони дійшли згоди щодо його укладання на зазначених у ньому умовах. Контракт підписаний сторонами без будь-яких застережень та зауважень, що свідчить про вільне волевиявлення сторін при його укладенні.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом.

Пунктом 1 контракту, укладеного 27 березня 2013 року між ОСОБА_3 та Державним агентством України з управління державними корпоративними правами та майном, передбачено, що за цим контрактом керівник зобов'язується безпосередньо і через адміністрацію підприємства здійснювати поточне управління (керівництво) підприємством, забезпечувати його високоприбуткову діяльність, ефективне використання та збереження закріпленого за підприємством державного майна.

Відповідно до пункту 8.1 контракту керівник зобов'язаний забезпечувати високоефективну і стабільну роботу підприємства та зміцнення його фінансового стану, отримання та зростання прибутку, рентабельність виробництва, динамічний соціально-економічний розвиток.

Відповідно до пункту 11 контракту Агентство держмайна України (зараз -Мінекономрозвитку) звільняє керівника у разі закінчення дії контракту, достроково за вимогою керівника, а також у випадку порушень законодавства та умов цього контракту.

Пунктом 12 контракту передбачено, що керівник здійснює управління підприємством. Керівнику належать закріплені за ним повноваження і права, які поширюються на підприємство законодавчими та іншими нормативними актами, а також передбачені статутом підприємства та цим контрактом.

Згідно з підпунктом «б» пункту 26 контракту керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи Агентства держмайна України (зараз - Мінекономрозвитку) в односторонньому порядку з дати, зазначеної в наказі про його звільнення, у тому числі за пропозицією місцевого органу виконавчої влади, до закінчення терміну його дії у разі одноразового грубого порушення керівником законодавства чи обов'язків, передбачених контрактом, в результаті чого для підприємства настали значні негативні наслідки (понесено збитки, виплачено штрафи тощо).

Ухвалюючи рішення про поновлення позивача на роботі, суд першої інстанції посилався на те, що документи, на підставі яких приймалося рішення про звільнення позивача 27 серпня 2015 року, були датовані 28 серпня 2015 року, тому наказ про звільнення ОСОБА_3 є незаконним. Відповідач порушив встановлений законом порядок звільнення керівника державного підприємства, який працює за контрактом.

Суд апеляційної інстанції вважав, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та дослідженим в судовому засіданні доказам з огляду на таке.

Із протоколу наради Мінекономрозвитку з питання прозорості ведення господарської діяльності на ДП «Завод «Електроважмаш» від 25 серпня 2015 року № 1 вбачається, що на нараді були присутні: Міністр економічного розвитку і торгівлі А. Абромавичус, заступник Міністра економічного розвитку і торгівлі України ОСОБА_7, директор юридичного департаменту міністерства ОСОБА_8 Були запрошені: директор ДП «Завод «Електроважмаш» ОСОБА_3, заступник начальника управління Головного управління контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки Служби безпеки України (далі - СБУ) ОСОБА_9

На нараді ОСОБА_3 проінформував про стан справ на ДП «Завод «Електроважмаш».

ОСОБА_7 зазначив, що основною метою наради є обговорення ситуації, пов'язаної із застосуванням непрозорих схем при реалізації продукції виробництва ДП «Завод «Електроважмаш» за контрактом, укладеним з компанією CONOR TRADING L.P. (м. Росайт, Великобританія) від 30 вересня 2014 року № 49/14 щодо розроблення, проектування, виготовлення, упакування, монтажу та вводу до експлуатації електрообладнання, оскільки реалізація продукції відбувається із залученням посередників, зокрема, Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Електроважмаш» (далі - ТОВ «Торговий дім «Електроважмаш»), яке поставляло електродвигуни виробництва ДП «Завод «Електроважмаш» ТОО «ОРКЕН» з різницею в ціні 1 599 156,00 дол. США.

ОСОБА_3 на нараді пояснив, що така схема взаєморозрахунків нав'язана контрагентом ТОО «ОРКЕН» при укладенні угоди, своїми діями він не спричинив підприємству збитків, а навіть забезпечив невеликий прибуток.

ОСОБА_7 зазначив, що твердження ОСОБА_3 спростовується листом Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 25 серпня 2015 року, у якому зазначено, що залучення ТОВ «Торговий Дім «Електроважмаш» було ініційовано керівником підприємства, який представив цю компанію як свого офіційного дистриб'ютора.

А. Абромавичус зазначив про втрату довіри до ОСОБА_3 як до керівника ДП «Завод «Електроважмаш» у зв'язку з отриманою інформацією та запропонував розглянути питання про звільнення за власним бажанням.

ОСОБА_3 повідомив, що подумає над такою пропозицією.

За результатами наради було ухвалено врахувати зазначені обставини при вирішенні питання щодо продовження ОСОБА_3 керівництва ДП «Завод «Електроважмаш».

26 серпня 2015 року заступник Міністра економічного розвитку і торгівлі України ОСОБА_7 направив Міністру економічного розвитку і торгівлі А. Абромавичусу доповідну записку з пропозицією звільнити ОСОБА_3 з посади директора ДП «Завод «Електроважмаш» та розірвати контракт від 27 березня 2013 року № 2 за одноразове грубе порушення на підставі пункту 8 частини першої статі 36 КЗпП України, підпункту «б» пункту 26 контракту. Зазначав, що за наявною інформацією вбачаються ознаки прояву корупції зі сторони директора ДП «Завод «Електромаш» ОСОБА_3 при виконанні ним покладених функцій, що призвело до нанесення підприємству збитків у виді упущеної вигоди у розмірі 1 599 156,00 дол. США.

Факт одноразового грубого порушення ОСОБА_3 законодавства та обов'язків, передбачених контрактом, в результаті чого для підприємства настали негативні наслідки - недоотримання підприємством доходів на суму 1 599 156,00 дол. США, підтверджується також листом СБУ від 27 серпня 2015 року № 8/1/2-12754, надісланим на адресу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, в якому зазначено, що ДП «Завод «Електроважмаш» уклало угоду з компанією CONOR TRADING L.P. (м. Росайт, Великобританія) від 30 вересня 2014 року № 49/14 щодо розроблення, проектування, виготовлення, упакування, монтажу та вводу до експлуатації електрообладнання на загальну суму 1 387 800,00 дол. США.

Згідно з отриманими відомостями, подальша реалізація обладнання здійснюється компанією CONOR TRADING L.P. через TOB «Торговий дім «Електроважмаш» на адресу TOO «ОРКЕН» (Республіка Казахстан, філія АТ «АрселорМиттал Теміртау»). Вартість обладнання, яке виготовляється державним підприємством та планується до поставки підприємству-нерезиденту TOO «ОРКЕН» за контрактом з ТОВ «Торговий дім «Електроважмаш» від 10 вересня 2014 року № R7244, складає 2 986 956,00 дол. США. Станом на 25 серпня 2015 року TOO «ОРКЕН» вже сплатило ТОВ «Торговий дім «Електроважмаш» понад 2 600 000,00 дол. США, частину з яких підприємство перерахувало на користь компанії CONOR TRADING L.P.

Ураховуючи викладене, на підставі пункту 2 статті 25 Закону України «Про Службу безпеки України», з метою усунення передумов, що створюють загрозу національній безпеці в економічній сфері, СБУ просила провести перевірку дотримання службовими особами ДП «Завод «Електроважмаш» умов контракту про трудові відносини з Мінекономрозвитку під час запровадження господарської діяльності та вжити заходів щодо попередження завдання державі збитків.

Викладені в листі СБУ факти щодо укладення контракту від 30 вересня 2014 року № 49/14 між ДП «Завод «Електроважмаш» та компанією CONOR TRADING L.P. (м. Росайт, Великобританія) щодо розроблення, проектування, виготовлення, упакування, монтажу та вводу до експлуатації електрообладнання на загальну суму 1 387 800,00 дол. США та щодо укладення контракту TOO «ОРКЕН» з ТОВ «Торговий дім «Електроважмаш» від 10 вересня 2014 року № R7244 на суму 2 986 956,00 дол. США підтверджуються дослідженими в судовому засіданні копіями цих контрактів.

Таким чином, за результатами застосування ланцюга поставки та розрахунків із залученням посередників, державним підприємством недоотримано значні суми коштів внаслідок заниження вартості виготовленого обладнання.

Згідно з листом ДП «Завод «Електроважмаш» від 25 жовтня 2013 року ТОВ «Торговий Дім «Електроважмаш» діяло від імені ДП «Завод «Електроважмаш» та в його інтересах.

Доводи ОСОБА_3 про те, що залучення ТОВ «Торговий Дім «Електроважмаш» до контракту на поставку електродвигунів було однією з основних умов покупця під час укладання контракту на виробництво та постачання електродвигуна постійного струму від 10 вересня 2014 року № R7244, суд апеляційної інстанції вважав безпідставними, оскільки в листі Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 25 серпня 2015 року зазначено, що залучення ТОВ «Торговий Дім «Електроважмаш» було ініційовано керівником підприємства, який представив цю компанію як свого офіційного дистриб'ютора.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважав доведеним факт одноразового грубого порушення директором ДП «Завод «Електроважмаш» ОСОБА_3 умов контракту, викладених у пункті 8.1, що відповідно до підпункту «б» пункту 26 контракту є підставою для дострокового припинення його дії, оскільки застосування ланцюга поставки ДП «Завод «Електроважмаш» електрообладнання на загальну суму 1 387 800,00 дол. США та поставка його TOO «ОРКЕН» (Республіка Казахстан, філія АТ «АрселорМиттал Теміртау») через посередника ТОВ «Торговий Дім «Електроважмаш» за ціною 2 986 956,00 дол. США, з урахуванням того, що станом на 25 серпня 2015 року TOO «ОРКЕН» сплатило ТОВ «Торговий Дім «Електроважмаш» понад 2 600 000,00 дол. США., частину з яких підприємство перерахувало на користь компанії CONOR TRADING L.P, призвело до недоотримання державним підприємством прибутку в розмірі 1 599 156,00 дол. США.

Висновок суду першої інстанції про те, що документи, на підставі яких відповідач приймав рішення про звільнення позивача 27 серпня 2015 року, датовані 28 серпня 2015 року, суд апеляційної інстанції вважав безпідставним, оскільки обставини вчинення позивачем одноразового грубого порушення, що призвело до недоотримання державним підприємством прибутку в розмірі 1 599 156,00 дол. США були предметом обговорення та з'ясування на нараді у Міністра економічного розвитку і торгівлі А. Абромавичуса 25 серпня 2015 року, на якій був присутній ОСОБА_3 та представник СБУ, що не заперечує позивач, який визнав факт укладення зазначених контрактів.

При вирішенні питання про наявність підстав для звільнення позивача досліджувались копії контрактів, доповідна записка заступника Міністра економічного розвитку і торгівлі ОСОБА_7 та лист заступника голови СБУ на ім'я заступника Міністра економічного розвитку і торгівлі України ОСОБА_7 від 27 серпня 2015 року.

Та обставина, що лист СБУ від 27 серпня 2015 року був зареєстрований у журналі вхідної кореспонденції Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 28 серпня 2015 року правового значення в цьому випадку не має, оскільки обставини, викладені в листі, були відомі та обговорювались на нараді Мінекономрозвитку 25 серпня 2015 року за участю ОСОБА_3 та представника СБУ.

Відповідно до частини другої статті 16 Закону України «Про управління об'єктами державної власності» відповідальний представник уповноваженого органу управління повідомляє керівника відповідного уповноваженого органу управління про результати виконання керівниками державних підприємств умов контрактів та подає пропозиції щодо їх розірвання в разі невиконання цих умов.

Згідно з розподілом обов'язків між Міністром економічного розвитку і торгівлі України, першим заступником, заступниками Міністра, заступником Міністра - керівником апарату «Про розподіл обов'язків між Міністром економічного розвитку і торгівлі України, першим заступником, заступниками Міністра, заступником Міністра - Торговим представником України та заступником Міністра - керівником апарату», затвердженого наказом Мінекономрозвитку від 23 липня 2015 року № 856, вирішення питань, пов'язаних з управлінням державною власністю, належить до компетенції заступника Міністра ОСОБА_7

За результатами вивчення та обговорення інформації, повідомленої СБУ, заступником Міністра економічного розвитку і торгівлі України ОСОБА_7 було підготовлено та подано Міністру економічного розвитку і торгівлі України А. Абромавичусу доповідну записку від 26 серпня 2015 року із пропозицією звільнити ОСОБА_3 з посади директора ДП «Завод «Електроважмаш» та розірвати з ним контракт. Того ж дня Міністр економічного розвитку і торгівлі України А. Абромавичусом погодив цю пропозицію.

27 серпня 2015 року підписано наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 132-п , яким ОСОБА_3 звільнено з посади директора ДП «Завод «Електроважмаш» 27 серпня 2015 року з підстав, передбачених контрактом, на підставі пункту 8 статті 36 КЗпП України у зв'язку з одноразовим грубим порушенням обов'язків, передбачених контрактом, в результаті чого для підприємства настали значні негативні наслідки. Контракт визнано таким, що припинив свою дію 27 серпня 2015 року.

Відповідно до Порядку погодження з Головою Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, головами місцевих державних адміністрацій призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 жовтня 2013 року № 818, звільнення керівників державних підприємства, які належить до сфери управління міністерств, здійснюється за погодженням із головами відповідних місцевих державних адміністрацій.

Листом від 26 серпня 2015 року Мінекономрозвитку звернулося до Голови Харківської обласної державної адміністрації з проханням погодити в одноденний термін звільнення ОСОБА_3

Листом від 27 серпня 2015 року Харківська обласна державна адміністрація погодила це звільнення.

Актом від 27 серпня 2015 року зафіксовано факт того, що посадовим особам Харківської обласної державної адміністрації та співробітнику СБУ відмовлено у доступі до кабінету директора ДП «Завод «Електроважмаш».

Погодження Харківської обласної державної адміністрації на звільнення ОСОБА_3 датоване 27 серпня 2015 року, цього ж дня інформацію Харківської обласної державної адміністрації щодо погодження звільнення ОСОБА_3 та лист отримало Мінекономрозвитку.

Лист Харківської обласної державної адміністрації від 27 серпня 2015 року з технічних причин зареєстрований в Мінекономрозвитку 28 серпня 2015 року, проте, на день видання наказу погодження Харківської обласної державної адміністрації на звільнення ОСОБА_3 існувало, було чинним та підлягало застосуванню, а дата реєстрації в Мінекономрозвитку цього листа не впливає на його суть.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважав, що Мінекономрозвитку дотримало порядок звільнення керівника державного підприємства, припинення дії контракту відбулось з дотриманням чинного законодавства, а висновок суду першої інстанції про порушення відповідачем передбаченого законом порядку звільнення позивача є помилковим.

Доводи касаційної скарги про те, що ОСОБА_3 звільнено з порушенням норм законодавства про працю, він не вчиняв одноразове грубе порушення є безпідставними та спростовуються вищенаведеним.

При вирішенні справи суд апеляційної інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами, застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 07 червня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: А. О. Лесько

С.Ю. Мартєв

І.М. Фаловська

С.П. Штелик