Постанова

Іменем України

06 червня 2018 року

м. Київ

справа №2-1512/10

провадження №61-23296св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя - доповідач),

суддів: Мартєва С. Ю., Пророка В. В., Фаловської І. М., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - виконавчий комітет Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області,

третя особа - ОСОБА_2,

особа, яка не брала участь у справі - ОСОБА_3,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3на ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 18 квітня 2017 року у складі колегії суддів: Орловської Н. В., Кутурланової О. В., Майданіка В. В.,

ВСТАНОВИВ :

У вересні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, третя особа - ОСОБА_2, в якому просив: визнати за ним право власності на павільйон для торгівлі та відпочинку (літ. А), площею 71,2 кв. м, розташований по АДРЕСА_1; зобов'язати Херсонське бюро технічної інвентаризації зареєструвати право власності на вказане майно.

Позов мотивовано тим, що за договором купівлі-продажу, посвідченим нотаріально 30 червня 2010 року, позивач придбав у власність частину підпірної стінки, огорожі з освітлювальною мережею, поперечної стінки, бордюру, огорожі, сходових маршів, мостіння біля бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» довжиною 77,5 м, розміщеного за адресою: АДРЕСА_1, на земельній ділянці площею 0,1629 га, яке перебуває у користуванні ОСОБА_2

Після набуття прав власності на вказаний обє`кт нерухомості позивач здійснив добудову у вигляді павільйону для торгівлі і відпочинку площею 71,2 кв.м, який в технічній документації, складеній 21 липня 2010 року Херсонським БТІ, значиться як літ. А, який зведений у відповідності до будівельних норм та правил, з використанням споруд право власності на які набуте на відповідній правовій підставі, а також не порушує прав інших осіб.

У зв'язку з наведеним, просив визнати за ним право власності на павільйон та зобов'язати зареєструвати право власності на це нерухоме майно.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 13 вересня 2010 року у складі судді Циганій С. І. позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на самочинно побудований павільйон для торгівлі та відпочинку, площею 71,2 кв. м, по АДРЕСА_1, зобов'язано Херсонське ДБТІ зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на вказаний павільйон.

Із зазначеним рішенням суду не погодився ОСОБА_3 - особа, яка не брала участі у справі, та у грудні 2016 року подав апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 18 квітня 2017 року апеляційне провадження, відкрите за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 13 вересня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, третя особа ? ОСОБА_2, про визнання права власності на нерухоме майно закрито.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що ухвалене у справі рішення не порушує прав і не стосується обов'язків ОСОБА_3, у зв'язку із чим, у нього відсутнє, передбачене статтею 292 ЦК України право на оскарження ухваленого у даній справі рішення. Оскільки апеляційне провадження відкрите за апеляційною скаргою особи, прав та інтересів якої ухвалене судом рішення не порушує, провадження підлягає закриттю.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що орган державного контролю за здійсненням реконструкції, належного позивачу об'єкту нерухомості, надав висновок про відповідність його будівельним і технічним вимогам, а реєстрація декларації про готовність реконструйованого об'єкту до експлуатації спростовує доводи апеляційної скарги щодо порушення прав ОСОБА_3 на дотримання порядку набуття прав власності на нерухоме майно і відсутність контролю уповноваженого органу за дотриманням будівельних норм і правил.

Також не знайшли підтвердження доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 в частині позбавлення його можливості приймати участь у питаннях розпорядження земельною ділянкою, яка належить до об'єктів комунальної власності, оскільки у відповідності до вимог статей 12, 127, 128 ЗК України, вирішення питань передачі у власність земельної ділянки, а також її продажу у встановленому порядку, здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами в межах наданих їм повноважень у галузі земельних відносин. У даній справі відповідач, Новофедорівська сільська рада, здійснила свої повноваження по передачі у власність ОСОБА_1 спірної земельної ділянки та питання щодо порушення порядку набуття позивачем прав власності на неї не порушила і право останнього на це майно не заперечувала.

У касаційній скарзі, поданій у червні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_3, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати постановлену ним ухвалу з передачею справи для продовження розгляду.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції безпідставно закрив апеляційне провадження за поданою ОСОБА_3 апеляційною скаргою, оскільки рішенням суду першої інстанції вирішено питання щодо його прав і обов'язків, як члена територіальної громади Голопристанського району Херсонської області. Вказаним рішенням суду вирішено питання передачі земельної ділянки, а службові особи виконавчого комітету Новофедорівської сільської ради Херсонської області неправомірно погодились із самовільним будівництвом, чим ОСОБА_3, як член територіальної громади, позбавлений права володіння і розпорядження земельною ділянкою, а також права приймати участь в управлінні комунальною власністю. Легалізація самочинного будівництва порушує право невизначеного кола осіб - членів територіальної громади Голопристанського району Херсонської області на безпечне користування послугами павільйону для торгівлі і відпочинку, оскільки дотримання будівельних, протипожежних, санітарних норм та правил не засвідчене у встановленому законом порядку.

Інші учасники судового процесу не скористалися своїм правом подання до суду відзиву на касаційну скаргу, своїх заперечень щодо її вимог і змісту до Верховного Суду не подали.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 листопада 2017 року справу призначено до судового розгляду.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального

кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Відповідно до підпункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення

змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року вказана справа передана до Верховного Суду.

За змістом частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом установлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 30 червня 2010 року ОСОБА_1 придбав частину підпірної стінки, огорожі з освітлювальною мережею, поперечної стінки, бордюру, огорожі, сходових маршів, мостіння біля бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» довжиною 77,5 м, від 48 метра до 124,5 метра включно, розміщені в АДРЕСА_1, на земельній ділянці площею 0,1629 га, яка належить місцевій раді та перебуває у користуванні продавця ОСОБА_2 Реєстрація вказаного речового права за позивачем здійснена

19 липня 2010 року.

Рішенням Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області від 27 серпня 2010 року надано згоду на викуп ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0350 га під розміщення нерухомого майна для комерційного використання, що розташоване по АДРЕСА_1. Надано дозвіл на виготовлення технічної документації по передачі цієї земельної ділянки у власність.

Рішенням цієї ж ради від 26 жовтня 2010 року затверджено технічну документацію із землеустрою, а також прийнято рішення про продаж ОСОБА_1 земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 306 кв. м під розміщення нерухомого майна, за затвердженою ціною предмета продажу 60 000 грн. Право власності у ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку підтверджено виданим 01 грудня 2010 року державним актом на право власності на земельну ділянку та витягом із Державного земельного кадастру про земельну ділянку, де цільове призначення якої вказано для будівництва і обслуговування будівель торгівлі, категорія земель - землі житлової і громадської забудови.

На вказаній земельній ділянці за використанням об'єкту нерухомості, придбаного позивачем за цивільно-правовою угодою від 30 червня 2010 року, ОСОБА_1 здійснив реконструкцію павільйону для торгівлі і відпочинку під кафе з літнім майданчиком, другої категорії складності, по АДРЕСА_1.

Декларація про готовність вказаного об'єкту до експлуатації зареєстрована Управлінням ДАБІ у Херсонській області 12 грудня 2014 року та видано свідоцтво про право власності.

Звернувшись до суду з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції у цій справі, ОСОБА_3 пов`язує своє право на оскарження цього рішення, як особи, яка не брала участь у справі, з порушенням його права на участь у прийнятті рішень з приводу управління земельною ділянкою, яка належить до комунальної власності, а також порушенням його прав на дотримання порядку набуття прав власності на нерухоме майно і відсутність контролю уповноваженого органу за дотриманням будівельних норм і правил.

Відповідно до частини першої статті 292 ЦПК України у редакції, чинній на момент вчинення процесуальної дії, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За змістом цієї статті право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається в несприятливих для них наслідках.

Закриваючи апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність у цієї особи визначеного статтею 292 ЦПК України у редакції, чинній на момент вчинення процесуальної дії, права на оскарження ухваленого у даній справі рішення, оскільки вказаним рішенням не вирішено питання щодо його прав і обов'язків, прийняття цього рішення на права ОСОБА_3 не впливає, обов'язків останнього не стосується.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_3 щодо порушення його права на дотримання порядку набуття прав власності на нерухоме майно і відсутність контролю уповноваженого органу за дотриманням будівельних норм і правил є необґрунтованими та не свідчать про наявність у нього права, встановленого статтею 292 ЦПК України у редакції, чинній на момент вчинення процесуальної дії, для апеляційного оскарження ухваленого у цій справі судового рішення.

Так, апеляційним судом було враховано, що орган державного контролю за здійсненням реконструкції, належного позивачу об'єкту нерухомості, надав висновок про відповідність його будівельним і технічним вимогам, а реєстрація декларації про готовність реконструйованого об'єкту до експлуатації спростовує доводи апеляційної скарги щодо порушення прав ОСОБА_3 на дотримання порядку набуття прав власності на нерухоме майно і відсутність контролю уповноваженого органу за дотриманням будівельних норм і правил.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_3 щодо наявності у нього права на оскарження судового рішення в силу позбавлення його можливості приймати участь у питаннях розпорядження земельною ділянкою, яка належить до об'єктів комунальної власності, спростовуються положеннями статтей 12, 127, 128 ЗК України, згідно яких вирішення питань передачі у власність земельної ділянки, а також її продажу у встановленому порядку, здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами в межах наданих їм повноважень у галузі земельних відносин.

У даному випадку Новофедорівська сільська рада Херсонської області, здійснила свої повноваження по передачі у власність ОСОБА_1 спірної земельної ділянки та питання щодо порушення порядку набуття позивачем прав власності на неї не порушила і право останнього на це майно не заперечувала.

За таких обставин, відкривши апеляційне провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі та оскаржуваним нею рішенням не вирішувалось питання щодо її прав та інтересів, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про закриття апеляційного провадження.

Згідно статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 406, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 18 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді С. Ю. Мартєв

В. В. Пророк

І. М. Фаловська

С. П. Штелик