АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/3903/18Головуючий у 1-й інстанції Братасюк В.М.
Провадження № 22-ц/789/596/18 Доповідач - Бершадська Г.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2018 року м. Тернопіль

Апеляційний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - Бершадської Г.В.

суддів - Ткач О. І., Ходоровський М. В.,

з участю секретаря - Танцюра О.В.

з участю сторін - представника ПАТ Галіція Дистилері ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/3903/18 за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства "Галіція Дистилері" на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 2 квітня 2018 року (постановлену суддею Братасюк В.М.) у справі за позовом ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства "Галіція Дистилері" про скасування наказу.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 2 квітня 2018 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства "Галіція Дистилері" про скасування наказу.

В апеляційній скарзі, відповідач ПАТ Галіція Дистилері просить ухвалу скасувати, справу направити на розгляд до Бучацького районного суду за встановленою підсудністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено правила підсудності, оскільки позивач є зареєстрованим у ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до статті 28 ЦПК, саме місце офіційної реєстрації місця проживання та перебування особи є критерієм визначення територіальної підсудності. При цьому відповідач посилається на попередні судові рішення та декларацію про доходи позивача за 2017 рік.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача зазначає, що на момент подання позову та на час надання відзиву позивач проживав у ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із своєю дружиною у її помешканні, тому позов правомірно предявлено ОСОБА_3 по місцю свого перебування.

В судовому засіданні представник ПАТ Галіція Дистилері апеляційну скаргу підтримав та зіслався на обставини, викладені в ній.

Представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнав та пояснив, що позивач є депутатом Бучацької міської ради і під час перебування у трудових відносинах з відповідачем проживав у м.Бучач. У вихідні дні та після чергового звільнення його з роботи, 6 березня 2018 року, він проживає з дружиною у м.Тернопіль, тому позов подавав до Тернопільського міськрайонного суду.

Ознайомившись із матеріалами справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Статтею 33 Конституції України кожній людині, яка на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пресування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно до статті 6 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні № 1382 від 11.12.2003 року- Громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в України, зобов'язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання....

...Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Перебування позивача в Тернополі за адресою проживання дружини є не зареєстрованим.

З витягу з декларації про доходи позивача за 2017 рік, вбачається, що позивач місцем свого проживання зазначив м. Бучач; із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 19.04.2018 року вбачається, що офіційним місцем проживання позивача є м.Бучач вул.Хвильового будинок 2 корпус А (а.с.26-31, 32).

Реєструючи своє місце проживання чи перебування, особа з доброї волі інформує державу, установи, громадян про свою офіційну адресу, яка дозволяє в разі потреби повідомити (відшукати) її, тобто добровільно визначає обране ним контактне місце.

Саме виходячи з офіційної адреси учасників справи ЦПК України врегульовує питання територіальної підсудності розгляду справ.

За загальним правилом підсудності, згідно зі статтею 27 ЦПК України позови до юридичної особи пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Відповідно до частини першої статті 28 ЦПК України, позови, що виникають з трудових правовідносин можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання або перебування позивача.

Відповідно до частини 8 статті 187 ЦПК України, суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

На день відкриття провадження у справі, суди держави позбавлені доступу до Єдиного державного демографічного реєстру.

Позивачем при подачі позову не було зазначено місце проживання у відповідності до вимог Закону. В силу відсутності у суду першої інстанції доступу до даних Єдиного державного демографічного реєстру, суд першої інстанції не мав можливості встановити його офіційне місце проживання.

Саме на стадії апеляційного розгляду справи стало можливим виявити вказану помилку, оскільки відповідач скористався правом оскарження вказаної ухвали з долученням відповідних доказів.

Згідно до частини 1 статті 380 ЦПК України, суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу про відкриття провадження у справі та приймає постанову про направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції за встановленою підсудністю, якщо таку ухвалу прийнято судом із порушенням правил підсудності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач зареєстрував своє місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3. Тому справа підлягає розгляду в Бучацькому районному суді.

Отже, ухвалу Тернопільського міськрайонного суду слід скасувати, справу направити до Бучацького районного суду за територіальною юрисдикцією ( підсудністю).

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи те, що суд апеляційної інстанції не скасовує судове рішення, а лише направляє за встановленою підсудністю, судові витрати за розгляд справи апеляційним судом покладаються на апелянта в межах суми ним понесеної.

Керуючись ст.ст. 374, 380, 382, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Галіція Дистилері" задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 2 квітня 2018 року скасувати, а справу направити за підсудністю на розгляд до Бучацького районного суду Тернопільської області .

Судові витрати покласти на апелянта в межах ним понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 червня 2018 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_4