Справа № 453/337/17
№ провадження 2/453/57/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.06.2018 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого-судді Ясінського Ю.Є.
при секретарі Гринюк Л.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сколе Львівської області в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-
в с т а н о в и в:
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_3 уточнений позов підтримав, просив задоволити з підстав викладених у позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_2 та його представник в судовому засіданні позов визнали частково, вважають, що вартість матеріального збитку визначена згідно експертного автотоварознавчого дослідження є завищеною, а саме в частині визначення вартості задньої вісі автомобіля. Заперечували щодо стягнення збитків у розмірі визначеному позивачем.
Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що уточнений позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно ч.1 ст. 1166, ч.2 ст. 1187 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Судом встановлено, що 11.07.2016 року о 7 годині в с. Орява, Сколівського району Львівської області, ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_2, в порушення вимог п.12 1 Правил дорожнього руху України не вибрав безпечної швидкості руху та не врахував дорожню обстановку, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автопоїздом в складі сідлового тягача марки «VOLVO» ВС 9189 ЕО, та напівпричепом марки «SCHMITZ», р.н. НОМЕР_3, в результаті чого відбившись від автопоїзда, зіткнувся з автомобілем «Volkswagen Krafter», реєстраційний номер НОМЕР_4.
Постановою Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 26.09.2016 року у справі 339/287/16-п ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340гривень. Дана постанова набрала законної сили.
В результаті даного ДТП був пошкоджений автомобіль «Volkswagen Krafter», реєстраційний номер НОМЕР_4, що на момент ДТП належав позивачу ОСОБА_1.
Згідно Висновку експертного автотоварознавчого дослідження №52/16 від 26.12.2016 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Volkswagen Krafter», реєстраційний номер НОМЕР_4, що був пошкоджений в результаті ДТП 11.07.2016 року становить 246990 грн. 33 коп. Вартість матеріального збитку дорівнює ринковій вартості автомобіля, без врахування пошкоджень, отриманих в результаті ДТП, що відбулась 11.07.2016 року.
У відповідності до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосуваня судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_5 зазначив, що позивач вважає належний йому транспортний засіб фактично фізично знищеним, і відшкодування шкоди у зв»язку з цим просить виплати у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, а саме у розмір 246 990 гривень, і таку вимогу суд вважає підставною.
В судовому засіданні встановлено, що ПАТ «Страхова група «ТАС» виплатила позивачу страхове відшкодування у розмірі 62 500 гривень, невідшкодованою залишається шкода в розмірі 184 492 гривні.
Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Станом на день розгляду справи відповідач не відшкодував позивау матеріальну шкоду.
Пуктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосуваня судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» визначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
У відповідності до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Як зазначалось вище вина відповідача ОСОБА_6 встановлена постановою Болехівського міського суду Івано-Франківської області, відтак наявні підстави для стягнення з відповідача шкоди завданої з його вини, яка в даному випадку становить 184 492 гривні.
Щодо вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, суд вважає, що така підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
У відповідності до ст.. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до роз'яснень, наданих в п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спорів про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
При з'ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.
Неправомірними діями відповідача позивачу було пошкоджено транспортний засіб, що є порушення законних прав позивача на його належне використання, яке в свою чергу завдало моральних страждань позивачу.
В той же час, суд вважає, що вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково в сумі 2000 гривень.
У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягнення з відповідача на користь позивача 1840 гривень судового збору та 3200 гривень витрат на експертне автотоварознавче дослідження.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -
в и р і ш и в:
Позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ОСОБА_1 (місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_5, НОМЕР_6) 184 492 (сто вісімдесят чотири тисячі чотириста дев»яносто дві) гривні матеріальної шкоди та 2000 (дві тисячі) гривень моральної шкоди, всього 186 492 (сто вісімдесят шість тисяч чотириста дев»яносто дві) гривні.
Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ОСОБА_1 (місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_5, НОМЕР_6) 1840 (одна тисяча вісімсот сорок) судового збору та 3200 (три тисячі двісті) гривень витрати на експертне автотоварознавче дослідження, всього 5040 (п»ять тисяч сорок) гривень.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сколівського районного

суду Львівської області ОСОБА_7

Повний текст рішення складено 26.06.2018 року