Справа № 216/5022/17
Провадження № 2/216/1053/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
26.04.2018 року м. Кривий Ріг
Дніпропетровська область
Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Онопченка Ю.В.,
за участю секретаря судового засідання Нестеренко В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: виконавчий комітет Центрально - Міської районної у місті ради, ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, -
Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до договору про визначення часток у квартирі, що є спільною сумісною власністю вона є співвласником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. У вказаній квартирі зареєстровано три особи, а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_3 та їх донька ОСОБА_2 Відповідач зареєстрована, проте з 2012 року по теперішній час проживає в Російській Федерації. Між тим, реєстрація відповідача у Домоволодінні ставить позивача у скрутне матеріальне становище, оскільки нарахування платежів за комунальні послуги здійснюються включаючи всіх зареєстрованих осіб.
На підставі вищевикладеного, вона просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою № 62 у будинку № 37 по вул. Алмазна в м. Кривому Розі Дніпропетровської області та зняти її з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою.
Позивач у судове засідання не зявилась. Від представника позивача ОСОБА_4 надійшла до суду заяву в якій вона просила суд справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач у судове засідання не прибула, належним чином була повідомлена про день та час слухання справи, причини своєї неявки суду не повідомила. Представник позивача ОСОБА_4 надала до суду копію заяви від імені ОСОБА_2 в якій остання визнає позов, проте суд оцінює таку заяву критично, оскільки подано до суду її копію, замість оригіналу та не особисто відповідачем, тому можливості перевірити особу в суду не було.
У звязку з чим судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи без участі відповідача відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, за правилами загального позовного провадження.
Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, на адресу суду надійшла заява про проведення розгляду справи за відсутності представника виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, проти задоволення позову заперечень не має.
Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.
Судом встановлено, що згідно зі свідоцтва про право власності на житло серії № Ц-652 від 16.07.1999 року (а.с. 7), договору про визначення часток у квартирі, що є спільною сумісною власністю серії ВМТ № 341772 від 12.08.2010 року (а.с. 8) та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 27004510 (а.с. 6), позивач ОСОБА_1 є співвласником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.
Як вбачається з довідки від 31.08.2017 року (а.с. 5) та ОСОБА_5 обстеження квартири у житловому приміщенні (а.с. 9), що засвідчені головою правління ОСББ «Алмазний 37» ОСОБА_5 від 28.08.2017 року, відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, проте фактично там не проживає з 2012 року.
У відповідності до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, №4, №7 та №11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Таким чином, суд приходить до висновку, що перешкоди створені відповідачем позбавляють позивача можливості користуватися та розпоряджатися належним їй на праві власності нерухомим майном. Тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Щодо вимог про зняття з реєстраційного обліку суд виходить із наступного.
В силу ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Відповідно до ст.ст. 3,6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. Реєстрація місця проживання це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу.
Згідно ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням.
Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є самостійною та достатньою підставою дня зняття цієї особи з реєстрації.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що вимога позивача щодо зняття з реєстраційного обліку відповідача за вищевказаною квартирою є такою, що не підлягає задоволенню, так як визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням і є підставою для зняття її з реєстрації.
Таким чином, оцінивши здобуті по справі докази, за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності звязку у сукупності, розглянувши спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання щодо судових витрат, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись Конституцією України, ст. ст. 15, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ч. 2 ст. 2, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 12, 13, 76-81, 133, 137, 141, 223, 247, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: виконавчий комітет Центрально - Міської районної у місті ради, ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою № 62 у будинку № 37 по вул. Алмазна в м. Кривому Розі Дніпропетровської області.
Стягнути з ОСОБА_2, на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:
-позивач ОСОБА_1, яка народилась 09.03.1952 року в с. Кут Апостолівського району Дніпропетровської області, паспорт серії АЕ 612489, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1;
-відповідач ОСОБА_2, яка народилась 03.09.1972 року, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, інші відомості суду не відомі;
-третя особа ОСОБА_3, який народився 26.02.1951 року, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, інші відомості суду не відомі;
Суддя Ю.В. Онопченко