Дата документу 25.06.2018
Справа № 320/3054/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 червня 2018 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:
головуючого - судді Калугіної І.О.,
при секретарі Горбань Н.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на малолітню дитину,
Позивач, через свого представника - ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про збільшення розміру аліментів на малолітню дитину, зазначивши, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 січня 2009 року на користь ОСОБА_1 були стягнені аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 225 грн. щомісячно, починаючи з 03 жовтня 2008 року до досягненнями ним повноліття. На даний момент з 2008 року витрати на дитину значно збільшились, втричі зросли ціни на продукти харчування та на предмети першої необхідності. Прожитковий мінімум на дитину також збільшився, сума аліментів, присуджена за рішенням суду, не може забезпечити нормальний та достатній рівень життя дитини, добровільно сплачувати аліменти у більшому розмірі відповідач відмовляється.
В судове засідання представник позивача не зявилась, від неї надійшла заява в якій вона просить слухати справу за її відсутності, на задоволенні позову наполягає. Не заперечує проти винесення заочного рішення суду.
Відповідач у судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини неявки, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, заяви про відкладення розгляду справи, про розгляд справи за його відсутності, а також відзив на позов від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим ухвалити заочне рішення за його відсутності на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;3) відповідач не подав відзив;4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, в звязку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню по наступним підставам.
Судом встановлено, що з 01 вересня 2007 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 06 грудня 2011 року /а.с.9/.
Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про свідчить свідоцтво про народження, серії 1-ЖС № 081828, актовий запис 333 /а.с.6/.
Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 січня 2009 року було стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 (шлюбне прізвище ОСОБА_3) аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 225 грн. щомісячно на дитину, починаючи з 03 жовтня 2008 року до досягненнями ним повноліття, що підтверджується копією виконавчого листа /а.с.7-8/.

02 березня 2013 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_5, та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Куренкова», про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу, серії ІІІ-ИК № 682360, актовий запис 75 /а.с.11/.

Судом встановлено, що відповідач сплачує стягнуті з нього рішенням суду аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 225 грн. 00 коп., щомісячно.

Інших осіб, які б мали можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання дитини, немає.

08 липня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17 травня 2017 року №2037-VIII, яким змінено мінімальний розмір аліментів на дитину.

У відповідності до ч.2ст. 182 СК України (в ред. від 08 липня 2017 року) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Даний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05 лютого 2014 року по справі № 143цс13.

Відповідно до ч.1ст.183 СК частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Судом встановлено, що з часу присудження аліментів, які були визначені в твердій грошовій сумі, через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. У зв'язку з чим 225 грн. 00 коп. аліментів не можуть забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини, оскільки даний розмір навіть менший ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд дійшов переконливого висновку, що позивачем доведено, що на час розгляду справи змінився її матеріальний стан в бік погіршення. Докази, які б підтверджували, що позивач отримує будь-які інші доходи у матеріалах справи відсутні. Відповідачем не подано суду доказів, які б підтверджували неможливість сплати ним аліментів у більшому розмірі.

Так, судом враховано, що згідно позовної заяви, відповідач є працездатним, інших виконавчих документів, по яким з нього стягуються аліменти відсутні, тобто, відповідач є таким, що в змозі сплачувати аліменти у більшому розмірі, доказів протилежного відповідачем суду не подано.

Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні з 225 грн. 00 коп. на ? частину з усіх видів заробітку /доходу/ відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

За наведених вище обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову, а відтак він підлягає задоволенню у повному обсязі.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 133, 141, 247, 263, 265, 280-289 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на малолітню дитину - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, останнє відоме місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку /доходу/, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Виконання рішення за виконавчим листом № 2-454/2009 р., виданим Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка мешкає: АДРЕСА_2, аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 225 грн., щомісячно, починаючи з 03 жовтня 2008 року і до повноліття дитини, після стягнення за ним аліментів та заборгованості, якщо така є, станом на час набрання рішенням законної сили - припинити, виконавчий лист відкликати.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, останнє відоме місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь держави (, р/р 0001, КБК 22030106, ГУК у м. Києві, код за ЄДРПОУ отримувача 37993783, МФО 820019) судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривень 80 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його складення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст. 284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: І.О.Калугіна