справа № 570/1442/18
провадження № 2/570/949/2018
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 червня 2018 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Кушнір Н.В.

з участю секретаря судового засідання Бардабуш В.М.

розглянувши у порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області /м.Рівне, вул.П.Могили, 24/ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину,

в с т а н о в и в:

покликаючись на ненаданням відповідачем коштів на утримання їх повнолітньої дитини ОСОБА_3, який продовжує навчання, ОСОБА_1 у поданій до суду 02 квітня 2018 року позовній заяві просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 930 грн. щомісячно. Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_3 у поданій до суду 14 червня 2018 року позовній заяві просить стягувати аліменти на свою користь.

У поданих до суду заявах представники сторін просять справу слухати у їх відсутність, позовач та третя особа позов підтримують, відповідач позов визнає. Зважаючи на те, що явку сторін не було визнано обов'язковою, враховуючи достатність матеріалів справи для прийняття рішення та доказів про правовідносини сторін, відсутність необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору, суд, беручи до уваги встановлені строки розгляду цивільних справ, думку сторін, дійшов висновку про можливість розглянути справу у їх відсутність та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ч.1 ст.52 ЦПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.

Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Вимоги ст.264 ЦПК України зобов»язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як встановлено, сторони мають сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, який навчається з 28 липня 2017 року по серпень 2021 року денної державної форми навчання /довідка Військового інституту Київського національного університету імені тараса Шевченка/.

До спірних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права.

Згідно ч.1 ст.189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується.

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомоги.

Такий обов'язок незалежно від форми навчання виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів (п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"):

1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку дитина втрачає право на утримання.

2) продовження ними навчання. СК не конкретизує, в якому навчальному закладі така особа буде продовжувати навчання. Отже для отримання права на батьківське утримання дитина може навчатися в будь-якому навчальному закладі будь-якої форми власності.

3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі. Навчання дитини має бути її основним заняттям, тому, якщо дитина навчається на заочному відділенні і має можливість працювати та заробляти собі на життя, обов'язку батьків утримувати таку дитину не виникає.

4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину.

При визначенні розміру аліментів суд згідно п.17 Постанови враховує думку сторін, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів.

Ст.1 Закону України "Про прожитковий мінімум" визначає прожитковий мінімум як вартісну величину достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів на дитину, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених законом. Аналогічна вимога міститься і у п.23 вищевказаної Постанови.

За результатами аналізу встановлених обставин справи та вищенаведених правових норм можна дійти таких висновків.

Враховуючи, що позивач досяг повноліття та продовжує навчання, у зв'язку із чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач має дохід, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову.

Вимога позивача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є законною і передбачена ст.184 СК України. Ця стаття носить диспозитивний характер і не визначає вичерпного переліку обставин для встановлення розміру аліментів в твердій грошовій сумі. За змістом цієї норми такими обставинами є нерегулярний дохід та будь-які інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначає позивач у позовній заяві, відповідач на даний час офіційно не працевлаштований, проте має нерегулярні, мінливі доходи.

Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дитини, можливостей відповідача, тому суд вважає за можливе погодитися з позицією позивача. Такий висновок судів відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 24 грудня 2014 року у справі № 6-186цс14.

Позов до суду пред'явлений 02 квітня 2018 року, а тому відповідно до ст.ст.79, 191 СК України аліменти повинні стягуватися з указаної дати.

Враховуючи, що позивач не сплачувала судовий збір при подачі вказаного позову, суд при ухваленні рішення присуджує стягнення з відповідача судового збору в прибуток держави у розмірі, визначеному на день винесення рішення згідно ст.141 ЦПК України.

Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.263-265ЦПК України, суд

у х в а л и в:

задоволити цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину.

Стягувати з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2) аліменти на його утримання у розмірі 930 грн. 00 коп. щомісячно, з 02 квітня 2018 року до закінчення навчання, без врахування часу канікул, але не більше як до 11 лютого 2023 року.

Рішення у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) в прибуток Рівненського районного суду Рівненської області /№ рахунку 295, МФО 833017, ЄДРПОУ одержувача 38012756, код доходів 22030001, банк ГУДКСУ в Рівненській області ЄДРПОУ суду 26406260/ судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Кушнір Н.В.