Провадження № 2-з/761/343/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про вжиття заходів забезпечення позову

18 червня 2018 року суддя Шевченківський районний суд м. Києва Осаулов А.А., розглянувши в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

В квітні 2017 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшла вказана цивільна справа, яка після проведення автоматичного розподілу була передана в провадженні судді Осаулова А.А.

Ухвалою суду від 13.04.2017 року вказану цивільну справу було призначено до розгляду по суті за участю сторін.

В червні 2018 року до суду надійшла заява про забезпечення позову, де позивач просив суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на належні відповідачу об»єкти нерухомості, що є предметом спору. Заяву про забезпечення позову вмотивовано тим, що предметом спору є визнання спільною сумісною власністю сторін придбані відповідачкою після розірвання шлюбу квартири та машиномісця. Вказані об»єкти нерухомості були придбанні за кошти позивача, оскільки відповідач таких доходів не мала, а кошти забрала з сімейного бюджету до розлучення. Позивачу стало відомо, що спірні об»єкти нерухомості відповідач має намір перереєструвати на інших осіб з метою унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову. В даний час усі правовстановлюючі документи перебувають у відповідачки, а тому фіктивно перереєструвати майно для неї складнощів не буде становити. З огляду на викладене, є ризики відчуження належного відповідачу майна на даний час, що унеможливить в подальшому виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову з наведених у ній підстав, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1, ч.2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред»явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Згідно з п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Крім того, ч.3 ст.150 ЦПК України імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше 2-х днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Зі змісту позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 раніше до 2014 року перебував у шлюбі із відповідачкою та станом на даний час він звернувся до суду із позовом про визнання спільною сумісною власністю спірні об»єкти нерухомості, оскільки вважає, що відповідач придбала їх за спільні сімейні кошти, які вони в свій час не повернула позивачу. При цьому, посилається на те, що вказані об»єкти нерухомості відповідач може фіктивно переоформити на інших осіб з метою уникнення їх поділу у цій справі у разі задоволення позову.

Згідно вимог п.4 постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза не виконання та утруднення можливого рішення про задоволення позову; з»ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась із такою заявою, позовним вимогам.

Зважаючи на те, що спірні об»єкти нерухомості є предметом спору та є вірогідність їх відчуження відповідачкою під час розгляду справи по суті, суд вважає, що на вказані спірні об»єкти нерухомості слід накласти арешт до вирішення справи по суті, оскільки не застосування таких заходів забезпечення може ускладнити в подальшому виконання рішення суду.

При цьому, судом враховано, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав конкретної особи. Про необхідність досягнення такого балансу йдеться в ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Баланс не буде забезпечений якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Інакше кажучи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти (див. рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає до часткового задоволенню.

Зокрема, підлягає до задоволення заява про забезпечення позову про накладення арешту на зареєстровані за відповідачкою об»єкти нерухомості, а саме: квартиру АДРЕСА_1, квартиру АДРЕСА_2, машиномісце, загальною площею 13,6 кв м, за адресою АДРЕСА_7 та машиномісце, загальною площею 13,6 кв.м., за адресою АДРЕСА_6.

Суд вважає, що саме із врахуванням позовних вимог накладенням арешту на вказане майно буде забезпечено баланс із захисту інтересів позивача та пропорційним втручанням у обмеження права на відчуження майна з боку відповідача і це не буде покладенням індивідуального чи надмірного тягару на останнього.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-153, 260, 353 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя, - задовольнити повністю.

Накласти арешт:

- на квартиру АДРЕСА_3, загальною площею 47,7 кв м, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 391, зареєстровану в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 21.03.2017р. державним реєстратором приватним нотаріусом Чухрій О.С. на підставі договору купівлі-продажу квартири, реєстровий номер 705, виданого 21.03.2017р. приватним нотаріусом Чухрій О.С.;

- на квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 73,2 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00, зареєстровану в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 18.11.2016р. державним реєстратором приватним нотаріусом Юр-Капінос А.Є., Київського міського нотаріального округу на підставі договору купівлі- продажу квартири, серія та номер 2263, виданого 18.11.2016р;

-машиномісце, загальною площею - 13,6 кв м, за адресою АДРЕСА_7, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 91, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 02.09.2016р. державним реєстратором приватним нотаріусом Чухрій О.С.;

-машиномісце, загальною площею 13,6 кв.м., за адресою АДРЕСА_6, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 91, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 02.09.2016р. державним реєстратором приватним нотаріусом Чухрій О.С..

Дані про стягувача: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, що зареєстрована та проживає в АДРЕСА_4;

Дані про боржника: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код НОМЕР_2, який зареєстрований в АДРЕСА_5.

Ухвала набуває законної сили з 18 червня 2018 року та підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали суду покласти на уповноважену у відповідному законом порядку особу від імені позивача або на Відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м.Києві (адреса: м.Київ, вул.Саксаганського, 110).

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред'явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову 1 (один) рік.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом 15-днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя: Андрій Анатолійович Осаулов