ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
22 червня 2018 року м.Тернопіль
Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька І.М., при вирішенні питання про прийняття позовної заяви публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-
Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» звернулось в суду із позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості у розмірі 2 151 683,37грн.
Встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України, зокрема, позивачем не сплачено судовий збір та не долучено оригіналу квитанції про оплату.
Згідно з положеннями ст. 177 ЦПК України до позовної заяви позивач повинен додати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Позивач подав заяву про відстрочення сплати судового збору на підстав вимог ст.136 ЦПК України, посилаючись на відсутність коштів, віднесення банку до категорії неплатоспроможних банків, відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, на підставі постанов Національного банку України .
Відповідно до вимог ч. 1 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.
В силу вимог ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік (стосується лише фізичних осіб); або
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.
З аналізу вищенаведених вимог закону слідує, що положеннями Закону України «Про судовий збір» фактично позбавлено юридичних осіб права на відстрочення чи розстрочення судового збору.
Встановлено, що предметом даного спору є вимоги банку до фізичних осіб про стягнення заборгованості, а позивачем юридична особа.
Таким чином, підстав для відстрочення позивачу сплати судового збору на підставі вимог ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст.136 ЦПК України немає.
Крім того, відповідно до вимог ст.129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.
Більше того, сам по собі факт перебування Банку в процесі ліквідації, також ще не може автоматично свідчити про неспроможність останнього нести судові витрати по сплаті судового збору, так як відповідно до вимог Закону України «Про фонд гарантування вкладів фізичних осіб» у разі ліквідації банківської установи Фонд гарантування вкладів фізичних осіб вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб; здійснює відчуження активів та/або зобов'язань банку, якщо це було передбачено планом врегулювання, або в інших випадках, передбачених цим Законом.
За викладених обставин, клопотання банку про відстрочення від сплати судового збору задоволенню не підлягає, а тому позивачу слід оплати судовий збір
В силу вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою, сплачується судовий збір за ставкою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Станом на 01 січня 2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1762 грн. 00 коп.
Таким чином, розмір судового збору становить 32 275,25 грн. (2151 683,37*1,5/100).
Згідно з вимогами ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали.
Враховуючи вищенаведені вимоги закону, позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачу строк до десяти днів з дня вручення ухвали для усунення вищевказаного недоліку, зокрема сплати судового збору у розмірі 32 275,25 грн. та подання суду оригіналу документу про сплату судового збору.
Судовий збір сплатити за наступними реквізитами рахунку
код отримувача: 37977726; Банк отримувача: ГУДКC України в Тернопільській області; одержувач: УК м. Тернопіль/м. Тернопіль/22030001
код бюджетної класифікації 22030001; МФО 838012
призначення платежу -Судовий збір, за позовом прізвище ініціали, Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області
На підставі наведеного і, керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,-
У задоволенні заяви публічного акціонерного товариства «Фідобанк» про відстрочення сплати судового збору відмовити.
Позовну заяву публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишити без руху та надати строк до десяти днів з дня вручення ухвали суду, для усунення недоліків, а саме сплати судового збору у розмірі 32 275,25 грн. за вищевказанами реквізитами рахунку та подати суду оригінал документа, що підтверджує його сплату.
У випадку виконання позивачем вищевказаних вимог ухвали у визначений термін, позовна заява буде вважатись поданою у день первісного подання її до суду. Інакше заява вважається неподаною та повертається позивачу.
Суддя