Справа № 595/217/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2018

м.Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: Головуючого судді Содомори Р.О.,

при секретарі Пастушаку І.Д.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Бучачі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

19 березня 2010 року в с.Бариш, Бучацького району, Тернопільської області померла мати позивача ОСОБА_7.

Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Спортивна,12, в с.Бариш, Бучацького району,Тернопільської області. Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував її право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивач не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку.

Позивач згідно поданої заяви позов підтримує, просить суд розглядати справу у його відсутності.

Відповідачі згідно поданої заяви просить суд розглядати справу у їх відсутності. Позов визнають.

Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини:

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

21 липня 2002 року в с.Бариш, Бучацького району, Тернопільської області померла баба позивача ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ИД № 080490, виданим Бариською сільською радою Бучацького району Тернопільської області.

Після смерті ОСОБА_8 залишилося спадкове майно, у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який розташований по вул.Спортивна,12, в с.Бариш, Бучацького району,Тернопільської області, що підтверджується довідкою № 2996/2-13 від 27.12.2017 року, виданою Бариською сільською радою.

Після смерті ОСОБА_8 спадщина відкрилася за заповітом, який був складений нею 25 лютого 1998 року і посвідчений секретарем Бариської сільської ради.

Згідно вказаного заповіту ОСОБА_8 своє майно, в тому числі і житловий будинок за адресою вул.Спортивна,12, в с.Бариш, Бучацького району,Тернопільської області, заповіла матері позивача ОСОБА_7

ОСОБА_7, після смерті ОСОБА_8 фактично спадщину прийняла, оскільки проживала разом із нею, що підтверджується довідкою № 2996/2-13 від 27.12.2017 року, виданою Бариською сільською радою.

19 березня 2010 року в с.Бариш, Бучацького району, Тернопільської області померла мати позивача ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ИД № 099731, виданим Бариською сільською радою Бучацького району Тернопільської області.

Після смерті ОСОБА_7 залишилося спадкове майно, у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який розташований по вул.Спортивна,12, в с.Бариш, Бучацького району, Тернопільської області, що підтверджується довідкою № 2997/2-13 від 27.12.2017 року, виданою Бариською сільською радою та довідкою № 03 від 15.01.2018 року, виданою Бучацьким РБТІ.

За життя ОСОБА_7 заповіт не склала.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкодавці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_7 є позивач ОСОБА_1, який є її сином, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ИД № 466705.

Позивач в 6-місячний строк з дня смерті спадкодавця прийняв спадщину, оскільки проживав разом із нею, що підтверджується довідкою № 2997/2-13 від 27.12.2017 року, виданою Бариською сільською радою.

Відповідно до довідки № 46/01-24 від 30.01.2018 року, виданої Бучацькою державної нотарільною конторою, вбачається, що правовстановлюючих документів на житловий будинок, що належав ОСОБА_7 до нотконтори не було подано, в звязку з чим видати свідоцтво про право на спадщину після її смерті на імя ОСОБА_1 є неможливим.

Правовою позицією, що висловлена Верховним Судом України по справі №6-137цс13 визначено, що право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення його будівництва. З 1966 року питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної ОСОБА_9 СРСР від 26.08.1948 року «Про громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ОСОБА_9 СРСР від 26.08.1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Отже, за вказаними Указом та Постановою підставою виникнення у громадян права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію. Ці правові акти не повязували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року (втратила чинність на підставі Наказу Держжитлокомунгоспу №56 від 13.12.1995 року), будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, реєстрації не підлягали.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

При цьому у положенні п. 3.1 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, розяснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідачі на спадкове майно не претендують.

Інших осіб, які б мали право на спадщину, судом не встановлено.

Суд приходить до переконання, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.12,81,200,263-265 ЦПК України, ст.ст.1220-1223, 1261 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті матері ОСОБА_7, яка померла 19 березня 2010 року, а саме, на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Спортивна,12, в с.Бариш, Бучацького району,Тернопільської області.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області безпосередньо або через Бучацький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_9