Ухвала

Іменем України

26 червня 2018 року

м. Київ

справа № 520/8495/17

провадження № 61-27430ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

СтрільчукаВ. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Кузнєцова В. О.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 20 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Донецької області від 14 березня 2018 року в справі за скаргою ОСОБА_4, заінтересовані особи: державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції КрапівінВіталій Миколайович, стягувач ОСОБА_6, на бездіяльність державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вищевказаною скаргою, посилаючись на те, що рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 03 липня 2009 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_6 про відшкодування шкоди. Йому стало відомо, що на виконання цього рішення суду на його майно накладено арешт. 10 жовтня 2017 року він звернувся з клопотанням про повернення виконавчого листа стягувачу у зв'язку з відсутністю у нього майна, яке можна реалізувати. Проте державний виконавець у визначені Законом України «Про звернення громадян» строки до 30 жовтня 2017 року клопотання не розглянув, чим порушив його права. Просив визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції (далі - ВДВС Слов'янського МУЮ) Крапівіна В. М., зобов'язати державного виконавця задовольнити його клопотання і винести постанову, якою повернути стягувачу виконавче провадження за виконавчим листом у справі № 2-5735/2009.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 20 грудня 2017 року скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця ВДВС Слов'янського МУЮ Крапівіна В. М., яка полягає у не розгляді клопотання боржника ОСОБА_4 від 10 жовтня 2017 року про повернення виконавчого провадження під час виконання судового рішення Краматорського міського суду Донецької області у справі № 2-5735/2009. Зобов'язано державного виконавця ВДВС Слов'янського МУЮ Крапівіна В. М. усунути порушення та розглянути клопотання боржника ОСОБА_4 від 10 жовтня 2017 року про повернення виконавчого провадження відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що державним виконавцем не прийнято рішення за клопотанням ОСОБА_4 про повернення виконавчого провадження, у зв'язку з чим скарга є обґрунтованою, а бездіяльність неправомірною. Частково задовольняючи вимоги ОСОБА_4 про зобов'язання державного виконавця винести постанову про повернення виконавчого документа, суд дійшов висновку, що саме державного виконавця слід зобов'язати розглянути клопотання заявника у відповідності з вимогами і в строки, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», оскільки тільки до його повноважень входить вирішення питання про повернення виконавчого документа і суд не вправі замінювати собою державного виконавця і втручатися в його повноваження.

Постановою Апеляційного суду Донецької області від 14 березня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 20 грудня 2017 року - без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що висновки суду першої інстанції узгоджуються з положеннями статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено вирішення питання про припинення виконавчого провадження саме державним виконавцем і лише за заявою стягувача.

16 квітня 2018 року ОСОБА_4 подав засобами поштового зв'язку касаційну скаргу на ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 20 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Донецької області від 14 березня 2018 року, в якій просив скасувати оскаржувані судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і прийняти нове рішення, яким задовольнити його скаргу у повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій при розгляді справи не звернули уваги і не дослідили той факт, що виконавче провадження вже було повернуто ще в 2015 році з підстав відсутності у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, не з'ясували, чи є підстави для повернення майна на теперішній час, та не встановили, чи змінився з 2015 року майновий стан боржника. Також суди не встановили, чи є підстави для повернення виконавчого провадження і не прийняли рішення з цього питання.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 451 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження»передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження»під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Судами встановлено, що 13 січня 2016 року державним виконавцем ВДВС Слов'янського МУЮ Крапівіним В.М. відкрито виконавче провадження за виконавчим листом, виданим 15 березня 2010 року Краматорським міським судом Донецької області, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 30 016 грн.

10 жовтня 2017 року ОСОБА_4 звернувся до державного виконавця ВДВС Слов'янського МУЮ Крапівіна В. М. з клопотанням про повернення виконавчого документа, у зв'язку з тим, що у нього як боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Частково задовольняючи скаргу ОСОБА_4, суди правильно виходили з того, що виконання судових рішень покладено на державну виконавчу службу. Всі заяви та клопотання сторін виконавчого провадження, які стосуються виконання судового рішення, розглядаються державним виконавцем.

Встановивши вказані обставини, суди дійшли обґрунтованого висновку про часткове задоволення скарги ОСОБА_4

Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом розгляду судів попередніх інстанцій та їм надана належна правова оцінка.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE (Леваж Престейшинз Сервісиз&quon; проти Франції), № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN (Бруалла Гомесде ла Торре проти Іспанії), № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до абзацу 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судами норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, розгляд зазначеної скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 20 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Донецької області від 14 березня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_4, заінтересовані особи: державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції Крапівін Віталій Миколайович, стягувач ОСОБА_6, на бездіяльність державного виконавця.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

В. О. Кузнєцов