Дата документу 13.06.2018
Справа № 334/2115/17
Провадження № 2/334/655/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Ісакова Д.О., при секретарі судового засідання Адаменко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обєднання власників багатоквартирного будинку «Будівник 4», третя особа без самостійних позовних вимог: ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину за законом,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказує, що 31 жовтня 2017 року помер ОСОБА_3, який є батьком позивачки ОСОБА_1 15 листопада 2013 року померла мати позивачки ОСОБА_4. Батьки з 22.01.1961 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Після їх смерті відкрилась спадщина на належне їм майно, а саме на: квартиру, розташовану в будинку житлово будівельного кооперативу «Будівник 4» за адресою: АДРЕСА_1. Квартира належала батькам на підставі довідки від 18.01.2017 року №517 Обєднання власників багатоквартирного будинку «Будівник 4», згідно якої ОСОБА_3 являється членом Житлово будівельного кооперативу «Будівник 4» і йому належить на праві приватної власності квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1, пай за квартиру в сумі 4306,86 рублів колишнього СРСР виплачена повністю в травні 1982 року. Після смерті батьків позивачка звернулася до Другої Запорізької державної нотаріальної контори для оформлення спадщини. Крім позивачки спадкоємцем є син померлих ОСОБА_2, який відмовився від прийняття спадщини на користь сестри ОСОБА_1, про що подав письмову заяву до тієї ж нотаріальної контори. Постановою державного нотаріуса Другої Запорізької державної нотаріальної контори від 22.03.2017 року винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру №49 в житловому будинку №46 по вул..Дніпровське шосе в м.Запоріжжя, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спірне майно. Вищезазначена обставина перешкоджає позивачці реалізувати свої спадкові права, у звязку з чим вона звернулася до суду з даним позовом.

У судовому засіданні позивачка не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 31.10.1997 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ЖС №086775.

15 листопада 2013 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ЖС №278892.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знаходилися в зареєстрованому шлюбу з 22.01.1961 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-УР №991067.

Позивачка ОСОБА_1 являється донькою померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_5, свідоцтвом про розірвання шлюбу серії ІV-АК №463653 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ФП №476485.

Після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишилося спадкове майно, до складу якого увійшла квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Матеріалами спадкової справи підтверджується, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є її донька ОСОБА_1, які у встановленому законом порядку прийняла спадщину, звернувшись у встановлений законом строк до державного нотаріуса Другої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та його син - ОСОБА_2, який відмовився від прийняття спадщини на користь сестри ОСОБА_1, про що подав письмову заяву до тієї ж нотаріальної контори.

Постановою державного нотаріуса Першої Запорізької державної нотаріальної контори від 22.03.2017 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартири АДРЕСА_2 з тих підстав, що правовстановлюючий документ на вищевказану частку квартири спадкоємцем не наданий у звязку з його відсутністю.

Відповідно до вимог ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тобто майнові права можуть бути предметом спадкування.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

За ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» також роз'яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Належність спадкодавцю ОСОБА_4 на праві власності квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується матеріалами справи.

Так, на підставі Довідки від 18.01.2017 року №517 Обєднання власників багатоквартирного будинку «Будівник-4» ОСОБА_3 являється членом Житлово будівельного кооперативу «Будівник-4» та йому на праві приватної власності належить квартира №49, в будинку №46 по

вул. Дніпровське шосе у м. Запоріжжі. Пай за квартиру в сумі 4306,86 рублів колишнього СРСР виплачена повністю в травні 1982 року.

За життя ОСОБА_4, після смерті свого чоловіка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.

Вищезазначений факт також підтверджується копією технічного паспорту.

Таким чином, оскільки позивачка, як спадкоємець за законом, належним чином прийняла спадщину, спадкодавцеві на законних підставах належала на праві власності квартира АДРЕСА_3, однак у неї відсутній оригінал відповідного правовстановлюючого документу, що стало підставою для відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, наявні підстави для визнання права на спадщину у судовому порядку.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Обєднання власників багатоквартирного будинку «Будівник 4», третя особа без самостійних позовних вимог: ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на квартиру АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, померлої 15 листопада 2013 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Ісаков Д. О.