Справа № 279/1500/18
Номер рядка звіту 49
Провадження № 2/279/994/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2018 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Невмержицької О.А., з секретарем Хомутовською М.А., розглянувши в м.Коростень цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, зазначивши, що відповідно до рішення Апеляційного суду Житомирської області від 18.11.2014 року з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час виконавчий лист перебуває на виконанні у Хорошівському районному відділі ДВС ГТУЮ у Житомирській області. Вказала, що відповідач аліменти на утримання сина сплачує нерегулярно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим виникла заборгованість по їх сплаті за період з березня 2017 року по квітень 2018 року, що становить станом на 22.03.2018 року 11960,95 гривень. З урахуванням обмежень визначених ст.196 СК України просить стягнути з відповідача пеню за просрочення сплати аліментів в розмірі 11960,95 гривень.

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та її представник ОСОБА_4 позов підтримали. Відповідач подав відзив на позовну заяву, позов визнав частково, просив зменшити суму нарахованої пені із урахуванням його матеріального та сімейного стану. Позивачем відповідь на відзив подано не було.За таких обставин, справу розглянуто у відсутність сторін без фіксації технічними засобами, на підставі наданих доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 18.11.2014 року з ОСОБА_2 щомісячно стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виконавчий лист перебуває на виконанні у Хорошівському районному відділі ДВС ГТУЮ у Житомирській області.

Згідно наявної в справі довідки-розрахунку державного виконавця за відповідачем рахується заборгованість по аліментам по виконавчому листу №279/1189/14 від 04.12.2014 року за період з березня 2017 року по квітень 2018 року в розмірі 11960,95 грн. (а.с.10).

Позивач на підставі вказаної довідки здійснила розрахунок пені за прострочення сплати аліментів за період з березня 2017 року по квітень 2018 року, розмір якої у позивача склав 22484,07 гривень. Одак, враховуючи суму заборгованості по аліментах та обмеження ст.196 СК України, визначила до стягнення суму 11960,95 грн., що не перевищує розмір заборгованості.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Факт наявності у відповідача заборгованості за аліментами та її розмір сторонами не оспорений.

Статтею 196 Сімейного кодексу України передбачена, зокрема, відповідальність за прострочення сплати аліментів.

Частиною першою зазначеної статті зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року, які набрали чинності 08 липня 2017 року, передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати від дня прострочення сплати аліментів до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості, враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов'язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Зважаючи на те, що стягнення аліментів визначено періодичними щомісячними платежами, то прострочення їх сплати настає з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу, тобто першого числа місяця наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені аліменти.

Отже, неустойку (пеню) за кожен місяць необхідно рахувати таким чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і на кількість днів прострочення (від дня виникнення прострочення до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені).

Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

З урахуванням наведеного, проведений позивачем розрахунок неустойки (пені) є вірним.

Проте, частиною першою статті 196 СК України встановлено обмеження щодо загального розміру неустойки за прострочення сплати аліментів - не більше 100 відсотків заборгованості за аліментами.

Оскільки загальна сума неустойки за прострочення сплати аліментів становить 22484,07 грн., а заборгованість за аліментами складає 11960,95 грн., то із урахуванням обмеження, встановленого ст.196 СК України, до стягнення підлягає сума, що не перевищує 11960,95 гривень.

При цьому, судом враховується здійснена 08.05.2018 року відповідачем оплата заборгованості в сумі 6500,00 гривень, що стверджується поданою квитанцією, а також підтверджена позивачем.

Таким чином, розмір заборгованості по аліментах становить 5460,95 гривень.

Виходячи із аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Як роз`яснено в п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", передбачена ст.196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв"язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення.

Таким чином, виходячи зі змісту ст.196 Сімейного кодексу України, суд повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні, та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки.

Суд вважає, що у виникненні заборгованості є вина відповідача, оскільки він будучи обізнаним про свій обовязок щомісячно сплачувати аліменти на утримання малолітнього сина не сплачував щомісячно в повному розмірі аліменти позивачу.

В той же час, судом встановлено, що ОСОБА_2 також є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який є повнолітнім, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка хоча і повнолітня, однак продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання якого відповідач сплачує аліменти та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка проживає з відповідачем та знаходиться на його утриманні, хворіє, що стверджується довідкою.

Також, встановлено, що ОСОБА_2 працює водієм ПП «Вікінг», його сукупний дохід складає 3200 гривень, є інвалідом 3 групи з ураженням опорно-рухового апарату, протипоказана тяжка фізична праця, його дружина ОСОБА_9 є інвалідом 3 групи загального захворювання по зору.

Відповідно до ст.141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Таким чином, враховуючи те, що відповідач утримує трьох неповнолітніх дітей, сплачує аліменти, має іншу сім`ю, є інвалідом третьої групи з ураженням опорно-рухового апарату, потребує лікування, має обмеження щодо важкої фізичної праці, аналізуючи норми закону, суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру неустойки (пені) до 2500 гривень. Вказаний розмір відповідає встановленим обставинам справи, вимогам розумності та справедливості, з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, їх стану здоров"я, потреби та матеріального становища дитини, платника аліментів та інших обставин, що мають істотне значення.

За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати суд стягує з відповідача відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.4,12,81,141,263-265,279 ЦПК України, ст.196 СК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2500 (дві тисячі пятсот) гривень неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з березня 2017 року по квітень 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 704,80 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_1.

Представник позивача: ОСОБА_4, свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю №546 від 21.10.2010 року, місце знаходження: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_2.

Представник відповідача: ОСОБА_10, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_8, НОМЕР_3 виданий 09.01.1998 року.

Суддя: Невмержицька О.А.