Справа № 740/648/18 Провадження № 22-ц/795/814/2018 Головуючий у I інстанції ОСОБА_1 Доповідач - Євстафіїв О. К.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Бечка Є.М., Шарапової О.Л.,

за участі секретаря Кривопиші Я.О.,

позивач ОСОБА_2,

відповідач ОСОБА_3,

особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_3,

на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10 квітня 2018 року; суддя - Олійник В.П.; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 16 квітня 2018 року, м. Ніжин,

В С Т А Н О В И В:

14.02.2018 ОСОБА_2 предявила позов до ОСОБА_3, у якому просила стягнути з останнього на її користь: у мотивувальній частині позовної заяви аліменти, посилаючись на ст.ст. 199, 200, 201 СК України, а у прохальній її частині - додаткові витрати на навчання повнолітньої дочки сторін ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі - 1500 грн. 00 коп. щомісячно на період навчання доньки. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що сторони від шлюбу мають доньку ОСОБА_4, яка навчається в Національному медичному університеті ім. О.О. Богомольця на контрактній основі, у звязку з навчанням вона потребує матеріальної допомоги. Так, щопівроку ОСОБА_2 сплачує частину вартості навчання доньки, обумовлену договором про її навчання, у сумі 13335 грн 00 коп. Крім того, згідно з угодою на проживання ОСОБА_4 у гуртожитку, місячна плата за проживання доньки в гуртожитку становить 440 грн 00 коп. До того ж, при визначенні розміру аліментів слід врахувати вартість підручників та поїздок до навчального закладу.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на дочку ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі 1200 грн 00 коп. щомісячно, з 14.02.2018 по 28.01.2023 на період її навчання, але до досягнення останньою 23-річного віку. Ухвалюючи це рішення, суд І інстанції виходив з того, що позивач здійснює фактичне утримання доньки, що відповідач, будучи в працездатному віці, не працює й доказів неможливості працювати за станом здоров'я він суду не надав, що на час розгляду справи загальний розмір відрахувань за кількома виконавчими документами не перевищує 50 відсотків заробітної плати відповідача та що позивачем не надано належних доказів на підтвердження необхідності визначення судом аліментів на доньку сторін у розмірі 1500 грн 00 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати вказане рішення та ухвалити рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 Доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

- суд І інстанції вийшов за межі позовних вимог, так як ОСОБА_2 у позовній заяві просила стягнути з ОСОБА_3 не аліменти, а додаткові витрати на доньку у звязку з її навчанням та проживанням у гуртожитку;

- судом не надано будь-якої оцінки долученим до справи доказам відсутності у відповідача у 2017 році доходів, а саме: довідкам про відсутність у відповідача доходів та про припинення ним підприємницької діяльності, а також довідкам про наявність у нього хронічних захворювань;

- місцевим судом проігноровано те, що ОСОБА_2 знехтувала думкою ОСОБА_3 відносно того, чи слід їхній доньці навчатися у навчальному закладі з денною контрактною формою навчання з оплатою його вартості у сумі 24670 грн 00 коп. на рік в іншому місті, та чи зможе він компенсувати додаткові витрати доньки на навчання;

- судом хибно встановлено, що перебуваючи у працездатному віці, відповідач ніде не працює та не має заробітків.

У судовому засіданні ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав, а ОСОБА_2 проти її задоволення заперечувала.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши її матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає залишенню без задоволення.

Так по справі встановлено наступне.

Сторони перебували у шлюбі з 07.08.1999 по 13.12.2005, від якого мають доньку ОСОБА_4, 28.01.2000 р. н., що підтверджено копіями відповідних документів (арк. 7, 8, 9, 11, 12) та що жоден з учасників справи не заперечує.

Місце проживання ОСОБА_4 зареєстровано разом з позивачем ОСОБА_2, що підтверджено довідкою Ніжинського міськвиконкому від 09.02.2018 № 18-31/483 (арк. 10).

ОСОБА_4 навчається на денному відділенні Національного медичного університету імені ОСОБА_6 за контрактною формою навчання; строк її навчання: з 01.09.2017 по 30.06.2023; загальна вартість її навчання 148020 грн 00 коп., яку вона має сплачувати посеместрово у сумі по 24670 грн 00 коп.; у звязку з навчанням ОСОБА_4 мешкає у гуртожитку в м. Києві, плата за який становить 440 грн 00 коп. на місяць. Ці обставини підтверджено копіями студентського квитка, договору про надання освітніх послуг та угоди на проживання в гуртожитку між ОСОБА_4 і згаданим університетом від 22.08.2017 № 2017/П-1-2064, а також квитанціями про оплату вартості навчання і проживання у гуртожитку (арк. 14, 16, 20-21, 17-19, 22-26).

Квитанцією № 0.0.834819566.1 від 05.02.2018 (арк. 17) підтверджується сплата ОСОБА_2 12335 грн 00 коп. за навчання доньки згідно з договором № 2017/П-1-2064.

Квитанцією № 0.0.837382770.1 від 05.02.2018 (арк. 22) підтверджується сплата ОСОБА_2 1760 грн 00 коп. за проживання доньки у гуртожитку.

Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів № 33232 від 21.03.2018, ОСОБА_3 в період з 01.01.2017 по 31.12.2017 доходів не отримував; згідно з довідками Ніжинського обєднаного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області № 429 від 27.03.2018 і Ніжинського міськрайонного центру зайнятості від 28.02.2018 № 374, він на обліку в цих установах не перебуває та пенсії і допомоги з безробіття не отримує (копії цих документів на арк. 39, 37).

Відповідно до повідомлення Ніжинської районної державної адміністрації Чернігівської області № 10-18/2640 від 30.12.2016, ОСОБА_3 30.12.2016 припинив підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця, про що до Єдиного державного реєстру юридичних і фізичних осіб-підприємців внесено запис № 4002640 (копія цього повідомлення на арк. 40).

Згідно з розрахунками Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області № 15-41/54703 від 27.02.2018, ОСОБА_3 з в вересня 2017 року по січень 2018 року сплачував аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньок Каміли та ОСОБА_4 і станом на лютий 2018 року заборгованість по цих аліментах становила 930 грн 00 коп. на кожну доньку (копії вказаних розрахунків на арк. 35, 36).

З розрахунку заборгованості по аліментах по виконавчому провадженню ВП № 55826967 від 23.02.2018, ОСОБА_3 сплачує аліменти на користь ОСОБА_7 на утримання дочки ОСОБА_8; станом на березень 2018 року заборгованість по цих аліментах становить 938 грн 52 коп. (копія цього розрахунку на арк. 37).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєктів № 118680122 від 28.03.2018, за ОСОБА_3 зареєстровано в цілому право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору дарування № 2-76 від 21.01.2011, посвідченого Ніжинською міською державною нотаріальною конторою (арк. 42).

З копії довідки КП «Керуюча компанія «Північна» № 466 від 31.02.2017 вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрований та проживає в кв. № 32 буд. 97-д, м. Ніжина Чернігівської області; разом з ним зареєстрована та проживає дочка ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 (арк. 44).

Згідно з довідкою Комунального лікувально-профілактичного закладу «Ніжинська центральна міська лікарня ім. М. Галицького» без номера й дати видачі, ОСОБА_3 хворіє на хронічне обструктивне захворювання легень, група В, середньої важкості з рецидивуючим перебігом, на гіпертонічну хворобу, гіпертензивне серце та дифузний кардіосклероз (копія цієї довідки на арк. 41).

У листі Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області № 15-43/6161 від 23.03.2018 зазначається, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо ОСОБА_3 зареєстровано обтяження за № 11340464, а саме арешт нерухомого майна по виконавчому провадженню ВП № 3200683 з виконання виконавчого листа № 2-2269, виданого 03.01.2006 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини його заробітку, що підтверджено копією цього повідомлення (арк. 43).

Як вбачається із змісту апеляційної скарги, ОСОБА_3 категорично заперечує проти того, що він ніде не працює та не заробляє коштів (арк. 60). На цьому ж наполягала в судовому засіданні і ОСОБА_2, стверджуючи, що вона є очевидцем того, що ОСОБА_3 займається роздрібною торгівлею на місцевому ринку без офіційного оформлення статусу фізичної особи-підприємця.

З встановленого апеляційний суд робить наступні висновки.

В ході розгляду справи належними та допустимими доказами доведено, що донька сторін у звязку з навчанням потребує матеріальної допомоги, і разом з тим не доведено, що ОСОБА_3 не може їй надавати таку допомогу у визначеному судом І інстанції розмірі. Так, в апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає: «Місцевим судом хибно встановлено, що нібито відповідач будучи в працездатному віці не працює. Але як же не працює, якщо кожного місяця заробляються кошти та наголошую без затримок сплачуються аліменти на трьох дітей, інша справа що в залишку лишається відповідачу ОСОБА_3 для життя та сплати комунальних послуг» (арк. 60). Апеляційний суд сенс цієї фрази у сукупності з поясненнями позивача не може витлумачити інакше, як свідчення (підтвердження) того, що відповідач займається діяльністю, від якої він має доходи, без документального оформлення її та отриманих від неї доходів у встановленому законодавством порядку, та що розмір своїх доходів відповідач приховує як від позивача, так і від суду.

Наявне в апеляційній скарзі твердження про те, що ОСОБА_2 у позовній заяві просила стягнути з ОСОБА_3 не аліменти, а додаткові витрати на доньку у звязку з її навчанням та проживанням у гуртожитку, суперечить змістові позовної заяви, зокрема зазначеним у ній нормам права, на підставі яких ОСОБА_2 поросила вирішити справу.

Посилання ОСОБА_3 на знехтування його думкою відносно того, чи слід ОСОБА_4 навчатися на денному відділенні Національного медичного університету імені ОСОБА_6, та чи зможе він компенсувати додаткові витрати доньки на навчання, суд не може використати для задоволення апеляційної скарги, так як згідно з нормами права, що регулюють спірні правовідносини, ця обставина не має значення для справи.

З наведених причин та підстав доводи апеляційної скарги судом відкидаються як неспроможні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 25.06.2018.

Головуючий:Судді: