Постанова

Іменем України

30 травня 2018 року

м. Київ

справа № 348/252/17-ц

провадження № 61-19248св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: ЧервинськоїМ. Є. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Курило В. П.

учасники справи:

позивач - Надвірнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області,

представники позивача: Поп'юк Іванна Денисівна, Гринюк Наталія Михайлівна,

відповідач - ОСОБА_6,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області у складі судді Вінтоняк М. Б. від 07 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області у складі колегії суддів: Пнівчук О. В., Максюти І. О., Мелінишин Г. П. від 18 травня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У лютому 2017 року Надвірнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - Надвірнянське об'єднане УПФ України в Івано-Франківській області) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення переплати пенсії.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_6 перебуває на обліку в Надвірнянському об'єднаному УПФ України Івано-Франківської області та отримує пенсію за віком як державний службовець.

У зв'язку зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 28 грудня 2014 року № 76-VІІІ тимчасово, у період з 01 квітня по 31 грудня 2015 року особам, на яких поширюється дія Закону України «Про державну службу» у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом пенсії призначені відповідно до цієї статті, не виплачуються.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_6 працювала в Білоославській сільській раді та виконувала роботу землевпорядника, вона, на думку позивача, фактично не мала права на отримання пенсії згідно з Законом України «Про державну службу». За період з 01 квітня по 31 вересня 2015 року виникла переплата зайво виплаченої пенсії на загальну суму 18 006,00 грн.

Оскільки відповідач у добровільному порядку відмовляється повернути суму зайво виплаченої пенсії, позивач просив стягнути зазначену суму у судовому порядку.

Рішенням Надвірнянського районного суду від 07 березня 2017 року в задоволенні позовних вимог Надвірнянського об'єднаного УПФ України в Івано-Франківській області відмовлено.

Судове рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем не доведено рахункову помилку та не надано належних та допустимих доказів у підтвердження допущення відповідачем будь-яких порушень чи зловживань, які призвели до виникнення переплати. Недобросовісність відповідача при отриманні коштів позивачем не доведена.

Посилання Надвірнянського об'єднаного УПФ України Івано-Франківської області на встановлені тимчасові у період з 01 квітня по 31 грудня 2015 року обмеження щодо виплати пенсій, в тому числі і відносно відповідача, то такі обмеження стосуються посадових осіб місцевого самоврядування у період служби в органах місцевого самоврядування (частина сьома статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»), а не відповідача, яка виконувала роботу за цивільно-правовим договором.

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 травня 2017 року апеляційну скаргу Надвірнянського об'єднаного УПФ України в Івано-Франківській області відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону, обставини справи встановлені повно, а доводи апеляційної скарги не підтверджені належними та допустимими доказами і не спростовують висновків суду першої інстанції.

У червні 2017 року Надвірнянське об'єднане УПФ України в Івано-Франківській області подало касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у якій просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не врахували, що у зв'язку зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 28 грудня 2014 року № 76-VІІІ тимчасово, у період з 01 квітня по 31 грудня 2015 року особам, на яких поширюється дія Закону України «Про державну службу» у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом пенсії призначені відповідно до цієї статті, не виплачуються.

Цивільно-правовий договір на виконання робіт від 01 квітня 2015 року, який був укладений між Білоославською сільською радою та ОСОБА_6, містить посилання на Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні», тому відповідач за вказаний період не мала права на отримання пенсії за віком згідно з Законом України «Про державну службу». Тому отримана відповідачем пенсія за період з 01 квітня по 30 вересня 2015 року в силу вимог статті 1212 ЦК України підлягає поверненню, оскільки набута недобросовісно. Вказує, що переплачена пенсія не відшкодована і це призводить до порушення інтересів держави.

Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходив.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

20 квітня 2018 року до Верховного Суду надійшла вказана справа

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Суд установив, що ОСОБА_6 перебуває на обліку в Надвірнянському об'єднаному УПФ України Івано-Франківської області та одержує пенсію за віком як державний службовець.

З 01 квітня 2015 року УПФ України у Надвірнянському районі виплату пенсії ОСОБА_6, як держаному службовцю, було припинено, у зв'язку з чим вона звернулася в суд з позовом про визнання неправомірними дій УПФ України у Надвірнянському районі щодо припинення виплати їй пенсії призначеної на підставі Закону України «Про державну службу».

Постановою Надвірнянського районного суду від 05 квітня 2016 року у справі № 348/509/16-а позов ОСОБА_6 задоволено. Визнано неправомірними дії Надвірнянського об'єднаного УПФ України в Івано-Франківській області щодо припинення ОСОБА_6 виплати пенсії за віком та зобов'язано відновити позивачу з 01 жовтня 2015 року виплату пенсії за віком (а. с. 26-28).

Суд зазначив, що виконання роботи землевпорядника згідно цивільно-правового договору дає ОСОБА_6 право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», тому підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відсутні.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили згідно статті 61 ЦПК України 2004 року, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

З урахуванням наведено, суди правильно відхилили доводи позивача про те, що для відповідача у період з 01 квітня по 31 грудня 2015 року були встановлені обмеження щодо виплати пенсії.

Згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України, на яку посилається позивач як на підставу позову, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

У статті 1215 ЦК України передбачено загальне правило, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом.

Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Аналогічний висновок зробив і Верховний Суд України в постанові від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14.

Суди попередніх інстанцій на підставі належним чином оцінених доказів, дійшли обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів у підтвердження рахункової помилки та недобросовісності набувача при отриманні коштів.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальних частинах судових рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів щодо їх оцінки.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення.

Рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 07 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська

В. М. Коротун

В. П. Курило