Справа № 569/6658/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Кучиної Н.Г.,

секретар судового засідання Довбенко Г.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 569/6658/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якому просить стягнути аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дочки-інваліда з дитинства, ОСОБА_4, 22.12.2001 р. н. в сумі 1500.00 (одна тисяча п'ятсот) гривень до досягнення нею повноліття, з дати подання заяви до суду; стягнути аліменти на її користь на утримання дочки, ОСОБА_5, 12.03.1999 р. н. в сумі 1500.00 (одна тисяча п'ятсот) гривень на період навчання в Львівському торгівельно-економічному університеті на заочній формі навчання до досягнення нею 23-х річного віку; стягнути з відповідача судові витрати по справі в сумі - 2000.00 (дві тисячі) гривень за послуги адвоката відповідно до угоди від 26.03.2018 року.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 29 червня 2011 року рішенням Рівненського міського суду по справі № 2-4372/11 розірвано шлюб між нею та відповідачем, який було зареєстровано 07 серпня 1998 року.

За період перебування в шлюбі у неї з відповідачем народилося двоє дітей:

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В силу різних причин відповідач не бажає сплачувати аліменти на утримання однієї дитини до повноліття, а другої аліменти на навчання. Досягти будь - яких домовленостей з вказаного питання в досудовому порядку не вдається.

Крім того дочка, ОСОБА_4 є інвалідом з дитинства,що підтверджується посвідченням серії ААГ № 189634.

За її даними відповідач зареєстрований фізичною особою-підприємцем та отримує достатній дохід, щоб сплачувати аліменти на утримання своїх дітей.

Станом на дату подання заяви дочка ОСОБА_5 досягла 18-річного віку. Однак, продовжує навчання на заочній формі навчання в Львівському торгівельно-економічному університеті.

Крім того, нею були здійснені судові витрати по справі, що становлять 2000 грн. за послуги адвоката.

Просить суд позов задоволити.

У судовому засідання представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити з підстав наведених в позовній заяві.

Відповідач подав суду відзив на позовну заяву, вказавши, що позовну заяву ОСОБА_3 визнає частково з підстав, наведених у відзиві, в якому вказує, що дійсно, рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 29.06.2011 р. справа № 2-4372/11 шлюб між ним та позивачем було розірвано. Дітей ОСОБА_5, 12.03.1999 р. н. та ОСОБА_4, 22.12.2001 р. н. залишено на вихованні матері - ОСОБА_3. На той час, ОСОБА_3 з позовом про стягнення аліментів до нього не зверталася, оскільки, не зважаючи на їх розлучення, він матеріально забезпечував їх дітей.

Незважаючи на те, що вони проживають окремо, він весь час дбав та піклувався про їхніх доньок, підтримував і на сьогодні підтримує з ними зв'язок, по можливості продовжує надавати матеріальну допомогу.

При винесенні рішення просить суд взяти до уваги наступне: 24 квітня 2012 року він уклав новий шлюб з ОСОБА_6 Василівною.Він є батьком багатодітної сімї. Його сімя складається з пятьох осіб: він, ОСОБА_2, його дружина, ОСОБА_6, його дочка (дитина дружини від першого шлюбу) ОСОБА_7, 2005 р. н., його син, ОСОБА_8, 20012 р. н. та його дочка - ОСОБА_9, 2013 р. н. Отже, окрім двох їх спільних дітей з позивачем на його утриманні ще перебувають троє дітей від другого шлюбу, що тягне за собою значні фінансові витрати.

Окрім того, ОСОБА_3 також зареєстрована як фізична особа-підприємець та отримує постійний прибуток.

З огляду на зазначене вище, вважає, що стягнення з нього аліментів у розмірі зазначеному у позові, а сам,е три тисячі гривень щомісячно, а також витрат на правову допомогу в розмірі дві тисячі гривень поставить його у дуже скрутне матеріальне становище.

В судовому засіданні відповідач пояснив, що він не відмовляється від утримання своїх дочок: ОСОБА_5 та ОСОБА_4, але з огляду на його фінансово-матеріальне становище, яке на даний час є не стабільним, на те, що він є батьком багатодітної сімї, вважає за доцільне стягувати з нього аліменти в розмірі 930 (девятсот тридцять) грн. на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 до досягнення нею повноліття та 930 (девятсот тридцять) грн. на утримання ОСОБА_5 на період навчання до досягнення нею 23-х річного віку, що рівне 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідає діючому законодавству та є необхідним для гармонійного розвитку дитини.

Щодо витрат за послуги адвоката, які позивач зазначає в своєму позові просить взяти до уваги, що позивач не надала суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, відтак вважає факт понесених витрат в розмірі 2000.00 (дві тисячі) гривень позивачем є недоведеним, а тому зазначена вимога не підлягає задоволенню.

Просить позов задоволити частково.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до таких висновків.

З оглянутого в судовому засіданні рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 29.06.2011 р. справа № 2-4372/11 вбачається, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано.

Під час перебування у шлюбі у позивача та відповідача народилися діти - ОСОБА_5, 12.03.1999 р. н., що стверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану м. Рівне 19 квітня 1999 року серії 1-ГЮ №1075268 та ОСОБА_4, 22.12.2001 р. н., що стверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану м. Рівне 31 січня 2002 року серії 1-ГЮ №124278

Як встановлено в судовому засіданні діти: ОСОБА_5, 12.03.1999 р. н. та ОСОБА_4, 22.12.2001 р. н. залишені на вихованні матері - ОСОБА_3, відповідно до рішення суду від 29.06.2011 року.

З оглянутого в судовому засіданні посвідчення серії ААГ № 189634 вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 є дитиною-інвалідом.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Враховуючи те, що відповідач проживає окремо, домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їхньої неповнолітньої дитини.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В силу ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

В судовому засіданні встановлено, що 24 квітня 2012 року відповідач уклав новий шлюб з ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом серії 1-ГЮ № 076673 виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції від 24.04.2012 р., про що зроблено відповідний актовий запис за № 223.

ОСОБА_2 є батьком багатодітної сімї, що підтверджується посвідченням серії БС № 120120 виданим Виконавчим комітетом Рівненської міської ради від 27 липня 2017 року. Його сімя складається з пятьох осіб: він, ОСОБА_2, його дружина, ОСОБА_6, його дочка (дитина дружини від першого шлюбу) ОСОБА_7, 2005 р. н., мій син, ОСОБА_8, 20012 р. н. та його дочка - ОСОБА_9, 2013 р. н. Отже, окрім двох спільних дітей з позивачем на його утриманні ще перебувають троє дітей від другого шлюбу.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача щодо способу стягнення аліментів, часткове визнання позову зі сторони відповідача, відомості про те, що їх спільна з позивачем дитина є інвалідом з дитинства, що потребує додаткових витрат, а також відомостей про перебування на утриманні відповідача інших осіб.

Тому, зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини (ч. 1ст.141 СК України), суд приходить до висновку про часткове задоволення вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, Аніти, а саме про стягнення аліментів із відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн. на дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці.

При цьому на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред'явлення позову, тобто з 11 квітня 2018 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_5. 12.03.1999 р. н. в сумі 1500.00 (одна тисяча п'ятсот) гривень на період навчання в Львівському торгівельно-економічному університеті на заочній формі навчання до досягнення нею 23-х річного віку, то суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ГЮ №075268 від 19 квітня 1999 року.

На час розгляду справи ОСОБА_5 навчається на заочній формі навчання в Львівському торгівельно-економічному університеті, що підтверджується довідкою-викликом №67/06 від 11 жовтня 2017 року.

Відповідач у добровільному порядку не надає позивачу матеріальної допомоги на навчання дитини, протилежного суду не доведено.

Також встановлено, що відповідач крім своїх двох дітей має на утриманні ще трьох дітей від другого шлюбу.

За правилами частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів (пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»):1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим23 років;2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі;4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

СК України виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.

Пред'являючи позов, позивач зазначила, що дитина потребує матеріальної допомоги батька, посилаючись зокрема на витрати, пов'язанні з навчанням.

У відзиві на позов та в судовому засіданні відповідач вказував, що він не відмовляється від надання матеріальної допомоги дочці ОСОБА_5 на навчання, але з огляду на його фінансово-матеріальне становище, яке на даний час є не стабільним, на те, що він є батьком багатодітної сімї, вважає за доцільне стягувати з нього аліменти в розмірі 930 (девятсот тридцять) грн. на утримання ОСОБА_5 на період навчання до досягнення нею 23-х річного віку, що рівне 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідає діючому законодавству та є необхідним для гармонійного розвитку дитини.

Проте, встановивши, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 досягнула повноліття, продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, суд приходить до висновку, що відповідач, який є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, зобов'язаний надавати дочці таку допомогу до завершення навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років та може її надавати, оскільки, хоч і є багатодітним батьком, однак знаходиться у працездатному віці та є приватним підприємцем.

Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача суд враховує позицію позивача, а також враховує наявність у нього, крім спільних двох дітей з відповідачем, трьох дітей від другого шлюбу. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 у твердій грошовій сумі, у розмірі 1000 грн. 00 коп., щомісячно, до закінчення дитиною навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років, тому позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до пункту 1 частини першоїстатті 430 Цивільного процесуального кодексу України(далі -ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Щодо позовної вимоги про стягнення витрат за послуги адвоката, то суд приходить до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов»язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що правнича допомога позивачу надавалася на підставі угоди про надання юридичної допомоги від 26.03.2018, укладеної з адвокатом ОСОБА_1

Згідно квитанції до додатку № 1 до договору про надання послуг захисника, представника потерпілого в кримінальному процесі від 26.03.2018 року, вартість правничої допомоги, яку отримав позивач складає 2000 грн.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову, при цьому інша сторона просила у задоволенні вимоги про стягнення 2000.00 (дві тисячі) гривень за послуги адвоката відмовити.

Разом з тим, у відповідності до ст.141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати розподіляються пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з пропорційності задоволених позовних вимог, враховуючи розмір заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про часткове стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 1000,00 грн.

Крім того, стосовно розподілу судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, а саме судового збору, суд враховує, що відповідно до пункту 3 частини першоїстатті 5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року, позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів.

За таких обставин, з відповідача в дохід держави, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», необхідно стягнути судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Керуючись статтями 180-184, 191 199, 200, 201 СК України, статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, у твердій грошовій сумі, в розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень 00 копійок щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 квітня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, у твердій грошовій сумі, в розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень 00 копійок, щомісячно на період навчання в Львівському торгівельно-економічному університеті на заочній формі навчання до досягнення нею 23-х річного віку.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за 1 місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок судових витрат по справі, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд Рівненської області в Апеляційний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_8.

Відповідач - ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_2, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_9.

Повний текст рішення складено 25 червня 2017 року

Суддя Н.Г. Кучина