Справа № 202/877/18
Провадження № 2/202/1073/2018
19 червня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,
за участю секретаря - Дмитрієва Р.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
У лютому 2018 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеним позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість на свою користь за договором про встановлення ліміту кредитування № 5616103 від 11.02.2016 року у розмірі 19 055 грн. 31 коп. та сплачений судовий збір по справі у розмірі 1 762 грн. 00 коп.
В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору про встановлення ліміту кредитування № 5616103 від 11.02.2016 року відповідачу ОСОБА_1 було встановлено ліміт кредитування в сумі 9 729 грн. 02 коп. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% річних.
ПАТ «КРЕДОБАНК» свої зобовязання за Договором та угодою виконало у повному обсязі, а саме: надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.
Відповідач ухиляється від виконання зобовязання, заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ «КРЕДОБАНК», тому виникла необхідність звернутися до суду з даним позовом.
Представник позивача відповідно до заяви просив суд розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надав, у звязку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 11.02.2016 року між Публічним акціонерним товариством «КРЕДОБАНК» та ОСОБА_1 укладено договір про встановлення ліміту кредитування № 5616103, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 9 729 грн. 02 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% річних.
Відповідно до п.п. 1.16, 1.17 Договору про встановлення ліміту кредитування № 3461734, позичальник за користування кредитом сплачує відсотки у розмірі 30 % річних, повернення суми кредиту відбувається шляхом перерахування та/або внесення готівкою коштів на рахунок, визначений договором.
Згідно з п. 1.22 Договору, за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за договором, позичальник відшкодовує Банку заподіяні збитки у повному обсязі та сплачує неустойку.
Відповідно до п. 1.30 Договору, за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за кредитними правовідносинами Клієнт, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, визначеної п. 1.16 цього договору, але не менше однієї гривні за кожний день прострочення.
Згідно з п. 1.31 Договору, сторони домовились, що строк позовної давності для стягнення неустойки (штрафи, пені) за договором прирівнюється до строку позовної давності встановленої законом основної вимоги за кредитними правовідносинами.
Як зазначає у своїй позовній заяві позивач, у звязку з неналежним виконанням відповідачем умов договору про встановлення ліміту кредитування № 5616103 від 11.02.2016 року заборгованість за ним станом на 15.12.2017 року склала 19 055 грн. 31 коп., яка складається з наступного: 9 729 грн. 02 коп. - неповернута сума кредиту; 3 526 грн. 81 коп. - прострочені відсотки; 5 799 грн. 48 коп. - пеня.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач не виконав умови договору, чим порушив право позивача на кошти за кредитним договором та вважає, що виниклі спірні правовідносини регулюються наступними нормами права.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК Українизобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Виходячи із вищевикладеного, та враховуючи, що відповідач належним чином не виконав умови кредитного договору, допустив прострочення платежів, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню. Підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати зазначеної суми або зменшення її розміру судом не встановлено.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 533, 611, 625, 1054 ЦК України, ст. ст.ст. 4, 13, 19, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області у тридцятиденний строк з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення ( виклику ) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Л.П. Слюсар