Справа № 127/2-441/2011
Провадження 6/127/332/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.

секретаря Бондарчук А.В.

розглянувши в судовому засіданні в м. Вінниці подання головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження громадянина України ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань,

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження громадянина України ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань.

Подання мотивоване тим, що на виконанні в Центральному відділі державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області знаходиться виконавче провадження 52319056 з виконання виконавчого листа №2-441/2011, виданого 30.06.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором №VIH0AE00001498 від 12.04.2007 року в сумі 102704,79 грн., що еквівалентно 12968, 26 доларів США, а також понесених судових витрат у виді 1043,80 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судового процесу.

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст.ст. 3,4,24,25,26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавцем 26.09.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобовязано подати декларацію про доходи та майно, а також попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Рішення суду боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій, спрямованих на його виконання не здійснено.

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно з інформацією, наданою на запити із ПФУ та ДФС у боржника немає відкритих рахунків та він не працює, майно належне боржнику на праві власності відсутнє.

Державним виконавцем на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_2 на виклики не зявився, про причини неявки не повідомив..

Вжитими виконавцем заходами встановлено, що боржнику належать на праві власності (оголошено в розшук транспортний засіб, а саме: AUDI 200, реєстраційний номер Е0888ВІ, номер шасі (кузова, рами), WAUZZZ44ZEA062893, однак ОСОБА_2 рішення не виконує.

На нинішній день рішення суду боржником не виконано, ОСОБА_2 ухиляється від виконання покладених на нього зобовязань та не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна та доходів.

Суд, дослідивши матеріали подання, дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав.

На виконанні в Центральному відділі державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області знаходиться виконавче провадження 52319056 з виконання виконавчого листа №2-441/2011, виданого 30.06.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором №VIH0AE00001498 від 12.04.2007 року в сумі 102704,79 грн., що еквівалентно 12968, 26 доларів США, а також понесених судових витрат у виді 1043,80 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судового процесу.

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст.ст. 3,4,24,25,26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавцем 26.09.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобовязано подати декларацію про доходи та майно а також попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Рішення суду боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій, спрямованих на його виконання не здійснено.

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно з інформацією, наданою на запити із ПФУ та ДФС у боржника немає відкритих рахунків та він не працює, майно належне боржнику на праві власності відсутнє.

Державним виконавцем на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_2 на виклики не зявився, про причини неявки не повідомив..

Вжитими виконавцем заходами встановлено, що боржнику належать на праві власності (оголошено в розшук транспортний засіб, а саме: AUDI 200, реєстраційний номер Е0888ВІ, номер шасі (кузова, рами), WAUZZZ44ZEA062893, однак ОСОБА_2 рішення не виконує.

В поданні державний виконавець стверджує про те, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання, покладених на нього зобовязань та не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна та доходів, але доказів про вказану обставину суду не подано.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець звертається до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України наявність умислу боржника та обставини, на які посилається державний виконавець в поданні про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе за умови доведення факту ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання виконавчого листа №2-441/2011, виданого 30.06.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором №VIH0AE00001498 від 12.04.2007 року в сумі 102704,79 грн., що еквівалентно 12968, 26 доларів США, а також понесених судових витрат у виді 1043,80 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судового процесу.

Належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження факту свідомого ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання своїх зобовязань, відомостей про його обізнаність з відкритим виконавчим провадженням та строком добровільного виконання, матеріали справи не містять.

Згідно зі ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права кожному, хто законно перебуває на території будь-якої держави, належить у межах цієї території право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані права не можуть бути обєктом жодних обмежень, крім тих, які передбачено законом і які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоровя чи моральності населення або прав і свобод інших осіб і є сумісними з іншими правами, визначеними у цьому Пакті.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як повязаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобовязань, тобто наявність лише самого зобовязання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, факт ухилення має підтверджуватися сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити у поданні.

У звязку із наведеним і згідно з практикою Верховного Суду застосування тимчасового обмеження права особи на виїзд за межі України (за кордон) відповідно до положень ч. 1 ст. 5, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», є доцільним, коли особа ухиляється від виконання зобовязання, покладеного на неї рішенням суду.

З наданих до подання державного виконавця документів не слідує свідоме ухилення ОСОБА_2 від виконання покладених на нього зобовязань.

З матеріалів подання не можна встановити, які дії боржника повинні розцінюватись як свідоме ухилення від виконання покладених на нього зобовязань.

На підставі викладеного, керуючись ст. 11 Закону «Про виконавче провадження», ст. 441 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, який проживає за адресою: м. Вінниця, вул. 600-річчя, 40, кв. 132, до виконання зобовязань, покладених на нього виконавчим листом №2-441/2011, що виданий 30.06.2011 року, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на ухвалу суду подана протягом п»ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 26.06.2018 року.

Суддя: