Справа № 755/8605/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

з участю секретаря - Кузьменко А.М.

за участю відповідача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_4 про вселення,

в с т а н о в и в :

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває на розгляді справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_4 про вселення.

В судове засідання позивач чи його представник не з'явилися, про день та час розгляду справи сторона позивача була повідомлена належним чином, під розписку, що міститься в матеріалах справи (а.с.94).

В судове засідання з'явилися відповідач та її представник, які вважали, що у зв'язку з неявкою сторони позивача слід залишити їх позов без розгляду, це є не перша їх неявка в судове засідання.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Дана позовна заява була подана до суду 06.06.2017 року.

13.06.2017 року відповідно до ухвали суду позивачу було надано строк для усунення недоліків (не сплачено судовий збір), позов залишено без руху. Після усунення недоліків, згідно ухвали суду від 21.06.2017 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 19.07.2017 року.

Судове засідання 19.07.2017 року не відбулося, неявка сторін, від представника позивача надійшла заява про відкладення судового засідання, оскільки представник зайнятий в іншій справі.

24.01.2018 року в судове засідання не з'явився представник позивача, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, під розпис (а.с.61). Після судового засідання надійшла заява факсом від представника позивача про відкладення справи, так як представник позивача зайнятий в іншій справі.

10.05.2018 року в судовому засіданні по суті спір не розглядався, оскільки представник позивача не забезпечив явку свідків, у зв'язку з чим була оголошена перерва на 25.06.2018 року, в яке ні сторона позивача, ні їх свідки не з'явилися. Жодних заяв від сторони позивач не надходило щодо неможливості з'явитися до суду чи про розгляд справи у відсутності сторони позивача. При цьому, ще в судовому засіданні 27.11.2017 року після надання пояснень представниками позивача та відповідача у справі було оголошено перерву для забезпечення стороною позивача свідків.

Таким чином, з часу подачі позову до суду, сторона позивача тричі не з'являлася до суду без наявності доказів поважних причин. На даний час справа перебуває в суді більше року.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як передбачено ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.58 ЦПК України сторона по справі (позивач, відповідач) може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

В матеріалах справи містяться відомості щодо виклику сторони позивача на усі судові засідання. Як зазначено вище, позивач приймає участь у даній справі протягом всього часу знаходження справи в суді (більше року) через представника, особисто участі в судових засіданнях не приймав. Заяв про розгляд справи у відсутності позивача чи його представника не подавали. Сторона позивача тричі не з'являлася в судові засідання, а в судовому засіданні 10.05.2018 року розгляд справи не відбувся, оскільки сторона позивача не забезпечила явку свідків, яких просила суд допитати, і для забезпечення яких ще з 27.11.2017 року по справі оголошувалися неодноразово перерви.

Системний аналіз положень Цивільно-процесуального кодексу України свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду. Це пов'язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого, кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Згідно з вимогами ЦПК України у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р., (Judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253- В).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи викладене, норми чинного законодавства України, та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, суд вважає, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 257, 258, 259, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,-

У х в а л и в :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_4 про вселення - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: