КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/7577/18
Провадження № 2/520/5095/18
УХВАЛА

21.06.2018 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Петренко В.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення розміру часток у приватній спільній сумісній власності та визнання права власності на частку майна,

ВСТАНОВИВ:

19.06.2018року ОСОБА_2 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якій просить суд

визнати за нею - ОСОБА_2 право власності на 1/3 квартири, за адресою: АДРЕСА_1;

визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/3 квартири, за адресою: АДРЕСА_1;

визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/3 квартири, за адресою: АДРЕСА_1.

Одночасно з позовною заявою позивачкою було надано клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі, оскільки вона на даний час не працює та є матірю двох дітей, молодший з яких народився 05 травня 2018року, а тому всі кошти уходять на їх утримання.

Крім того, позивачка вказує, що предметом позову є захист її житлових прав, а відповідно до п.3 ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, зокрема, якщо предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Разом з тим, належних доказів в обґрунтування заявленого клопотання позивачкою не надано, зокрема, не надано даних про те, що на даний час вона не працює, а копії свідоцтв про народження, які додані до клопотання про відстрочення сплати судового збору, не свідчать про тяжке матеріальне становище позивачки.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов , зокрема, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Однак, позивачкою не надано суду доказів того, що розмір належного до сплати судового збору перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу за попередній календарний рік, а посилання позивачки на п.3 ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» судом до уваги не приймається, оскільки у даному випадку мова йде про захист порушеного права власності.

З урахуванням викладеного, у клопотанні про відстрочення сплати судового збору слід відмовити.

Таким чином, зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

Відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем судовий збір складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 13 постанови № 10 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо в позовній заяві обєднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, повязані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою). Якщо в позовній заяві об'єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов'язаних між собою, то, враховуючи, що об'єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог. При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

При цьому належним доказом сплати судового збору є фінансовий документ: платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. Також фінансовий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою і скріплено печаткою установи з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору - згідно наданих Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду Цивільних і кримінальних справ розяснень у постанові №10 від 17.10.2014 №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах ".

Як вбачається з матеріалів справи, позивачкою заявлено декілька вимог майнового характеру.

При цьому, ціна позову визначена у розмірі 52 500,00грн., а попередньо-розрахована сума судового збору за вимогами майнового характеру визначена у розмірі 704,80,00грн.

Разом з тим, при предявлені позову позивачкою не надано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

На підставі ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що до позовної заяви не надано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення розміру часток у приватній спільній сумісній власності та визнання права власності на частку майна, підлягає залишенню без руху.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 176,ч.4 ст. 177, ч.1 ст. 185 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення розміру часток у приватній спільній сумісній власності та визнання права власності на частку майна залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_2 про необхідність виправити зазначені недоліки позову протягом 10 (десяти) днів з дня отримання цієї ухвали, а саме:

1) сплатити судовий збір за кожну вимогу майнового характеру, відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у розмірі 2 114 (дві тисячі сто чотирнадцять) грн. 40 коп., та надати докази такої сплати.

Розяснити ОСОБА_2, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута зі всіма доданими до неї документами, на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Петренко В. С.