Провадження № 2/235/1328/18
Справа № 235/2842/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 року м.Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого - судді Філь О.Є.

за участю секретаря судового засідання Кучерявого М.Ю.

позивач ОСОБА_1, представник відповідача Покровської міської ради (не з»явилися)

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Покровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Покровської міської ради про визнання права власності на 1/6 частину житлового будинку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 23.05.2018 року звернулася до суду із позовом до Покровської міської ради про визнання права власності на 1/6 частину житлового будинку, посилаючись на те, що вона є власником 1/6 частини житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 загальною площею 113 кв.м., житловою площею 65,3 кв.м, в тому числі 1/6 погріб з шийкою (пг-1), ? тамбур (а-3), ? частину прибудови (а1-1), 1/12 сараю (1/2Б-1), ? сараю (Д-1) на підставі рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28.11.2017 року (справа № 235/4395/17; провадження № 2/235/2018/17) та ухвали Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 08.02.2018 року (провадження № 2во/235/15/18).

Право власності на 1/6 частину житлового будинку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.03.2018 року за № 132.

Зазначене нерухоме майно перейшло їй в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, з якою вона проживала однією сім'єю без родинних відносин з 2006 року.

Співвласником квартири АДРЕСА_4), власником 1/6 частини згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 16.08.1993 року значиться колишній співмешканець ОСОБА_3 ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

ОСОБА_3 за нормами Цивільного Кодексу УРСР 1963 року прийняти спадщину після смерті ОСОБА_5 не мала можливості, спадкоємці за законом та заповітом відсутні.

За цих підстав, вважає, що вона має право визнати за собою право власності на 1/6 частину житлового будинку за набувальною давністю за наступних підстав:

Так, після смерті ОСОБА_4 спадщина не відривалася, власник 1/6 частини на сьогоднішній день відсутній. Вона в квартирі АДРЕСА_2 проживаю з 2006 року по теперішній час, що стверджується долученим до позовної заяви актом та поясненнями свідків.

За час проживання в спірному житлі вона вільно та відкрито володіє ним на правах власника, здійснює необхідні капітальні та поточні ремонти, займається підсобним господарством, сплачує комунальні платежі.

Таким чином, враховуючи відкрите, безперервне володіння житлом на правах власника, загальний строк володіння якого становить вже більше 10 років, то я вважає, що відповідно до діючого законодавства України, вона має право на визнання у судовому порядку за собою права власності на це майно.

Позивач ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягає.

Представник відповідача Покровської міської ради у підготовче судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника. На заперечував проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що спірний будинок не є комунальною власністю.

Дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав:

Судом встановлено, що позивач являється власником 1/6 частини житлового будинку АДРЕСА_5 на підставі рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28.11.2017 року (справа № 235/4395/17; провадження № 2/235/2018/17), яке набрало законної сили 22.12.2017 року (а.с.4,5) та ухвали Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 08.02.2018 року (провадження № 2во/235/15/18), яка набрала законної сили 26.02.2018 року (а.с. 6). Зазначену частину будинку позивач успадкувала після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, з якою вона проживала однією сім'єю без родинних відносин з 2006 року.

Співвласником квартири АДРЕСА_4), власником 1/6 частини згідно Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 16.08.1993 року являється ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на житло № НОМЕР_2 від 16.08.1993 року, яке видане Комітетом з управління комунальної власності міської ради народних депутатів (а.с.7).

ОСОБА_4 являвся співмешканцем ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с. 18).

Згідно листа в.о. державного нотаріуса Першої покровської державної нотаріальної контори № 441/01-16 від 31.05.2017 року до майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року спадкова не відкривалась, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину № 52103562 від 30.05.2018 року). Коло спадкоємців невідомо (а.с. 31,32)

В зазначеному житловому будинку проживає позивач, як єдиний власник здійснює необхідні капітальні та поточні ремонти, займається підсобним господарством, сплачує комунальні платежі. Таким чином, так як позивач постійно, відкрито та безперервно володіє вищевказаним житловим будинком вже більше 10 років, то він відповідно до діючого законодавства України, має право на визнання у судовому порядку за собою права власності на це майно.

Позивач вважає, що має право визнати за собою право власності за набувальною давністю.

Згідно ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно.

Згідно п.8. Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України (редакція закону від 16.01.2003р.), правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно п. 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

Як роз'яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ у своєму листі від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» в п. 3.3., абз. 29, відповідно до змісту положень ст.. 344 ЦК набуття права власності на майно за набувальною давністю є самостійною підставою набуття права власності. В зазначеному випадку право власності на нерухоме майно не переходить від спадкодавця до спадкоємця (ст.. 1216 ЦК), а набувається за рішення суду (ч. 4 ст. 344 ЦК).

Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного у відповідності зі статтями 328, 344, п.8 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, статтями 4-5, 175-177, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на (А-1), який розташовано за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 113,0 кв.м.; житловою - 65/6 кв.м. (загальна площа 1/6 частини будинку (кв.2 ) - 39,0 кв.м., житлова 16.4 кв.м.) в тому числі 1/6 погрібу з шийкою (пг-1), ? тамбуру (а-3), ? частину прибудови (а1-1), 1/12 сараю (1/2Б-1), ? сараю (Д-1)А-1.

Позивач: ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_2

Відповідач: Покровська міська рада, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04052933, місцезнаходження м.Покровськ, Донецької області, пл.. Шибанкова, 11.

Рішення суду є правовстановлюючим документом та підлягає державній реєстрації.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законно сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, повністю або частково безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного тексту рішення 20 червня 2018 року.

Суддя О.Є.Філь