Справа № 457/1194/15 Головуючий у 1 інстанції: Марчук В.І.
Провадження № 22-ц/783/7512/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

з участю: ОСОБА_2, представника ОСОБА_3

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 31 жовтня 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 5191.31 грн. завданих збитків та 5000.00 грн. на відшкодування моральної школи, стягнення судових витрат в сумі 5487,2 грн.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення завданих збитків та моральної шкоди відмовлено.

Рішення судув апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_3,вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. В апеляційній скарзі зазначає, що разом з відповідачем володіє на праві спільної часткової власності житловим будинком по вул. Данилишиних, 28, де і проживає, у якому, 25.09.2015 року, не здійснювалось водопостачання холодної води. З метою зясування причин відсутності водопостачання позивач звернталась із заявами до ТзОВ «Трускавецький водоканал», Трускавецької міської ради, Трускавецького МВ ГУМВСУ у Львівській області, які повідомили про те, що водопровід пошкоджено відповічем у звязку із самовільною заміною водогінних труб на території належної йому частини будинковолодіння. Такі дії відповідача призвели до того, що вона залишилась без водопостачання, і їй довелось прокладати новий водопровід до свого будинку від мережі по вулиці Пристая. Роботи, повязані з прокладанням нового водопроводу заподіяли їй матеріальних збитків на суму 5191.31 грн. Крім цього зазначає, що з моменту пошкодження водопостачання відповідачем до повного його відновлення, їй довелось терпіти значні незручності, повязані із втратою водопостачання, купувати питну воду для приготування їжі та шукати альтернативні шляхи доставки води для особистих потреб, чим їй завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в сумі 5000 грн. З вищенаведених підстав апелянт просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача завдані збитки на суму 5191,31 грн. та моральну шкоду в сумі 5000 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_2 щодо доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем, всупереч вимогам закону, не надано доказів на підтвердження того, що шкода позивачу заподіяна відповідачем або з вини відповідача, а також судом не встановлено порушення прав позивачки відповідачем ОСОБА_2, не виявлено протиправності його поведінки щодо позивача, членів його сімї, близьких родичів,

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 володіють на праві спільної часткової власності житловим будинком по вул. Данилишиних, 28 в м. Трускавці, реальний розподіл якого проведено на підставі рішення Трускавецького міського суду від 18.05.1995 року по цивільній справі № 2-03/1995.

Згідно зі свідоцтвом про право власності серії САА №881698, виданого 18.03.2013 року, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,0547 га, кадастровий №:09:009:0012, за адресою: м. Трускавець вул. Данилишиних, 28, а згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку, відповідач ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,0311 га, кадастровий №:09:009:0011 за адресою: м. Трускавець вул. Данилишиних, 28.

Судом також встановлено, що на земельній ділянці, власником якої є ОСОБА_2, знаходився колодязь з запірною арматурою, з якою здійснювалось водопостачання до житлового будинку №28 по вул. Данилишиних в м. Трускавці.

Судами встановлено, і це підтверджується ОСОБА_5 обстеження підключення водопроводу до будинку №28 по вул. Данилишиних м. Трускавець, що при обстеженні водопроводу 02.10.2015 року виявлено відсутність подачі холодної води до житлового будинку в звязку з пошкодженням водопроводу, що знаходиться на території земельної ділянки ОСОБА_2

Судом першої інстанції безспірно встановлено та підтверджується відповіддю ТзОВ «Трускавецький водоканал» №1019 від 27.06.2016 року, що водопровід Ду-50 по вул. Пристая станом на 2015 рік перебував у аварійному стані та був фізично зношеним, постійно відбувалися прориви та витоки питної води. Підприємством постійно проводилися аварійно відновлювальні роботи щодо ліквідації витоків по вул. Пристая, в тому числі і в районі житлового будинку № 28 по вул. Данилишиних в м. Трускавці.

ТзОВ «Трускавецький водоканал» на протязі вересня-жовтня 2015 року проводив роботи по заміні ділянки чавунного водопроводу Ду-50 мм , від якого було підключене водопостачання до житлового будинку №28 по вул. Данилишиних у м. Трускавці, на поліетиленовий з переключенням існуючих абонентів, що також встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, зокрема, відповіддю ТзОВ «Трускавецький водоканал» за №1020 від 27.06.2016 року.

Судами безспірно встановлено, що заміна чавунного водопроводу по вул. Пристая та його відключення, були викликані тим тим, що такий був непридатний для користування, знаходився в аварійному стані, був фізично зношеним, що викликало необхідність прокладання нового водопроводу, до якого, в подальшому, підключилися і позивач, і відповідач, які за власні кошти проклали водопровід кожен до належної йому на праві власності частини житлового будинку.

І судом першої інстанції, і судом апеляційної інстанції безспірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на момент ліквідації колодязя, що знаходився на території земельної ділянки, належної відповідачу на праві власності, центральний магістральний водопровід по вул. Пристая у м. Трускавець від якого здійснювалося водопостачання до житлового будинку сторін, не функціонував, оскільки був відключений у зв»язку з необхідністю його заміни на поліетиленовий, оскільки знаходився в аварійному стані, та прокладанням нового водопроводу, від якого в подальшому, в тому числі і апелянт здійснили водопідключення.

Оскільки ТзОВ «Трускавецький водоканал» замінив чавунний магістральний водопровід по вул. Пристая у м. Трускавець на поліетиленовий з переключенням існуючих абонентів, і такий водопровід став функціонувати, ОСОБА_2 здійснив врізку водопровідної труби, яка проходила через належну йому на праві власності земельну ділянку, до центрального магістрального водопроводу по вул. Пристая, у зв»язку з чим водопостачання до житлового будинку №28 по вул. Данилишиних у м. Трускавець, через колодязь не здійснювалося.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що витрати, які позивачка просить стягнути з відповідача ОСОБА_2, вона понесла внаслідок прокладання нового водопроводу через належну їй на праві власності земельну ділянку з підключенням до центрального водопроводу, що проходить по вул. Пристая у м.Трускавець, врізкою до центрального магістрального водопроводу.

Апелянт не заперечує факт прокладання нею нового водопроводу до належної їй на праві власності частини житлового будинку №28 по вул. Данилишиних у м. Трускавець, підключення цього водопроводу до центрального магістрального водопроводу, який у зв»язку з аварійним станом було замінено з чавунного та поліетиленовий, і у зв»язку із заміною якого абоненти були від»єднані від водопостачання.

За встановлених судами обставин справи, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про відсутність вини відповідача у тому, що старий чавунний водопровід було замінено на поліетиленовий, що викликало необхідність прокладання як позивачкою, так і відповідачем через належні їм на праві власності земельні ділянки нового водопроводу з врізкою до центрального магістрального водопроводу по вул. Пристая у м. Трускавець із витрачанням на це їх особистих коштів.

Відсутність вини відповідача у тому, що ОСОБА_3 понесла витрати на прокладання водопроводу з врізкою до центрального магістрального водопроводу, виключають відповідальність за шкоду, яку, як вважає позивач, їй завдано ОСОБА_2 тим, що ним було пошкоджено колодязь, від якого здійснювалося водопостачання до належного їй на праві власності частини житлового будинку, що змусило її прокладати через належну їй на праві власності земельну ділянку новий водопровід.

В суді першої інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_2 скориставшись тим, що ТзОВ «Трускавецький водоканал» проводив роботи по заміні ділянки аварійного водопроводу Ду-50 мм. по вул. Пристая в м. Трускавці з чавунного на поліетиленовий з переключенням існуючих абонентів, провів заміну водопроводу, який проходить через його земельну ділянку, оскільки існуючий трубопровід був зношений та перебував в аварійному стані, він пропонував ОСОБА_5 підключитись до нової водопровідної труби, однак вона відмовилась, чого ОСОБА_3 не заперечувала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до загальних підстав цивільно правової відповідальності обов»язковому з»ясуванню при вирішенні спору про відшкодування підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв»язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Тобто, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність вини відповідача у понесенні позивачкою витрат на проведення водопроводу до належної їй на праві власності частини житлового будинку №28 по вул. Данилишиних у м. Трускавець, що виключає його відповідальність за майнову шкоду.

Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Оскільки судом не встановлено порушення відповідачем прав позивача, протиправної винної поведінки ОСОБА_2 щодо позивача, членів його сімї, близьких родичів, а відтак вірним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відмову в задоволені позову ОСОБА_3 щодо стягнення 5000.00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги також не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що оскаржуване рішення суду постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст. ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 31 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 21.06.2018 року.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Ванівський О.М.

ОСОБА_6