АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 619/2214/14-ц Головуючий суддя І інстанції Болибок Є. А.
Провадження № 22-ц/790/843/18 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: Спори, що виникають із договорів
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого судді: Піддубного Р.М.,

суддів: Котелевець А.В., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Кравченко О.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 619/2214/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, з апеляційними скаргами ОСОБА_1, ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 16 листопада 2017 року в складі судді Болибок Є.А.,-

встановив:

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого з урахуванням уточнених у серпні 2017 року позовних вимог зазначив, що у вересні 2013 року між ним та ОСОБА_2 було укладено усний договір на виконання робіт, відповідно до умов якого останній зобовязався побудувати та облицювати огорожу земельної ділянки № 15 по вул. Підгородній в смт. Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області, а також виготовити форми для ліпних моделей. Посилаючись на те, що у вересні 2013 року він передав відповідачу в рахунок виконання умов договору 150 000 грн., але відповідач взятих на себе зобовязань не виконав, з урахуванням уточнених позовних вимог, ОСОБА_1 просив стягнути зі ОСОБА_2 150000 грн., 3% річних у сумі 1724 грн. 79 коп., інфляційні втрати у розмірі 179 400 грн.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на його безпідставність.

Рішенням Дергачівського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 150000 грн. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1500 грн.

В апеляційних скаргах ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, просили рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування скарг зазначили, що суд першої інстанції не дав належної оцінки доводам відповідача щодо часткового виконання зобовязань, зокрема будівництва паркану, відсутності належних доказів отримання від замовника грошових коштів, безпідставно не врахував надані відповідачем докази щодо придбання будівельних матеріалів, справу розглянуто з порушенням правил підсудності.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просив рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні його позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних збитків скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов в цій частині задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційних скарг, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для їх задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами у справі було укладено договір підряду, відповідач ОСОБА_2 взятих на себе за договором зобовязань належним чином не виконав, правовими наслідками чого є стягнення з нього на користь позивача отриманих за договором грошових коштів у розмірі 150 000 грн.

Колегія суддів погоджується з такими висновками з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що у вересні 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено усний договір на виконання ремонтних робіт.

Умовами договору було передбачено облицювання паркану, виготовлення форм для ліпних моделей, внутрішні ліпні роботи за адресою: Харківська область, Дергачівський район, смт Мала Данилівка, вул. Підгородня №15. Відповідач зобовязався виготовити та встановити огорожу, а позивач оплатити виконані роботи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Предметом договору підряду є індивідуальний результат праці підрядника, який набуває тієї чи іншої матеріалізованої форми, оскільки робота виконується з матеріалів сторін і здається у вигляді, придатному для оцінки.

Згідно з ч.ч. 1, 3 статті 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

У своїх поясненнях, наданих у Дергачівському РВ ГУ МВС України в Харківській області, ОСОБА_2 зазначив, що наприкінці серпня 2013 року до нього звернувся ОСОБА_1 з проханням проведення ремонтних робіт у будинку № 15 по вул. Підгородній в смт. Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області. Роботи полягали в облицюванні паркану, виготовленні форм для ліпних виробів, ліпні вироби для внутрішніх робіт. Даний договір був укладений в усній формі. На закупівлю матеріалів ОСОБА_1 передав йому грошові кошти в розмірі 150000 грн.

Відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи № 7030 від 14 вересня 2015 року будівельні роботи по встановленню елементів облицювання огорожі за адресою: вул. Підгородня 15 в смт. Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області не проводились.

Жодних належних доказів на підтвердження виконання умов укладеного між сторонами у справі договору, ОСОБА_2 не надано і матеріали справи не містять.

Надана відповідачем рахунок-фактура № 53/09 від 04 вересня 2013 року про придбання будівельних матеріалів висновків суду не спростовує, оскільки не свідчить про використання цих матеріалів відповідно до умов договору, а також їх отримання замовником.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення трьох відсотків річних та інфляційних збитків, оскільки положення ст. 625 ЦК України до спірних правовідносин не застосовується.

Доводи, наведені в апеляційних скаргах не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 381 - 384, 389 ЦПК України, -

постановив:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 16 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 червня 2018 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

ОСОБА_4