Справа №635/3509/18
Провадження по справі 2-о/635/133/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Панас Н.Л.

при секретарі - Крилєвській І.А.

за участю заявника - ОСОБА_1

представників зацікавлених осіб - ОСОБА_2

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у с.Покотилівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Манченки, вул.Фабрична, 8/4, зацікавлені особи - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, який мешкає за адресою: Харківська область, Харківський район, смт.Пісочин, вул.Некрасова, 11, Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області, , юридична адреса: м.Харків, вул.Римарська, 24 про встановлення факту проживання на території України до 24 серпня 1991 року, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року заявник звернувся до суду з заявою де зазначає, що 28 серпня 2001 року отримав тимчасову посвідку на постійне проживання на території України. У той же час, 25 квітня 2000 року, його брат ОСОБА_4 отримав паспорт громадянина України, на підставі того, що на момент 24.08.1991 року мешкав на території України. Він звертався до ГУ ДМС України в Харківській області з заявою про надання йому громадянства України, але ГУ ДМС України в Харківській області своїм листом рекомендувало йому звернутися з цього приводу до суду. Тому просив встановити факт постійного мешкання ОСОБА_4 на території України до 24 серпня 1991 року.

Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 04 червня 2018 року заяву було прийнято до провадження суду і призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 26 червня 2018 року.

У судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав і просив задовольнити їх у повному обсязі.

Зацікавлена особа ОСОБА_4 у судове засідання не з»явився, заяв про відкладення розгляду справи не надавав, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності, за участю його представника.

Представники зацікавлених осіб у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечували, просили прийняти рішення на розсуд суду, у відповідності з вимогами діючого законодавства.

Заслухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне.

Як пояснили у судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, ОСОБА_4 вони знають приблизно з 1990 року. Він працював в сфері будівництва, мешкав у гуртожитку в смт.Пісочин Харківського району Харківської області та допомагав ним робити ремонти у їх квартирах.

Як вбачається з копії форми А та копії паспорту ОСОБА_4, останній був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (гуртожиток) та працював у радгоспі «Пісочинський» (а.с.6, 7).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

Статтею 1 Закону України «Про громадянство» визначено, що проживання на території України на законних підставах, це проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні.

Належність та набуття громадянства України згідно цього закону пов'язується із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до вимог ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України або особи, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

За таких обставин суд доходить до висновку про доведеність заяви і можливість її задоволення у повному обсязі.

У відповідності з вимогами ст.141 ЦПК України понесені судові витрати залишаються за заявником.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.7, 8, 9-11, 141, 158, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Манченки, вул.Фабрична, 8/4, зацікавлені особи - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, який мешкає за адресою: Харківська область, Харківський район, смт.Пісочин, вул.Некрасова, 11, Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області, , юридична адреса: м.Харків, вул.Римарська, 24 про встановлення факту проживання на території України до 24 серпня 1991 року задовольнити повністю.

Встановити факт постійного мешкання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який мешкає за адресою: Харківська область, Харківський район, смт.Пісочин, вул.Некрасова, 11, на території України до 24 серпня 1991 року.

Судові витрати залишити за заявником.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: hr.hr.court.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів зі дня складання повного тексту рішення через Харківський районний суд Харківської області до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 02 липня 2018 року.

Суддя Н.Л.Панас