Справа № 0438/3191/2012
Провадження № 2/192/4/18
У Х В А Л А

22.06.2018 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Щербини Н. О.,

за участю секретаря судового засідання Савчукової В. В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт Солоне в порядку загального позовного провадження клопотання про зупинення провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 в інтересах малолітньої ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення

та зустрічний позов ОСОБА_2 в інтересах малолітньої ОСОБА_7 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», третя особа - служба у справах дітей Солонянської районної державної адміністрації, про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійними,

В С Т А Н О В И В :

В судовому засіданні представник відповідачів заявила клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судового рішення у цивільній справі № 192/843/18 за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Приватбанк», приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_10 про визнання виконавчого напису таким, що не піддягає виконанню.

На обґрунтування свого клопотання посилалася на те, що 25 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_10 був вчинений виконавчий напис про стягнення з відповідачів на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором №DNISGA00000001 від 20 квітня 2007 року станом на 08 серпня 2017 року.

Солонянським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було відкрито виконавче провадження на підставі цього виконавчого напису. Тому представник відповідачів вважає, що фактично позивач вже стягнув заборгованість за спірним договором.

Не погоджуючись з виконавчим написом нотаріуса, ОСОБА_2 звернувся з позовом до суду про визнання його таким, що підлягає виконанню, а провадження у справі відкрито ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2018 року.

З посиланням на ст. ст. 81, 251 ЦПК України ОСОБА_6 просила клопотання про зупинення провадження задовольнити, оскільки вважає, що рішення за позовом про визнання виконавчого напису таким, що підлягає виконанню матиме преюдиційне значення для вирішення справи про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

Представник позивача заперечувала проти задоволення клопотання, вважаючи що зупинення провадження лише затягнення розгляд справи.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши клопотання про зупинення провадження у справі та матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач, з урахуванням уточнень до позову, звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок загальною площею 393,30 кв.м. та земельну ділянку, які розташовані вул. Шевченка,15 в селі Василівка Солонянського району Дніпропетровської області шляхом продажу вказаного предмету іпотеки, а також про виселення відповідачів, які зареєстровані в житловому будинку, що є предметом іпотеки.

На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що між банком та відповідачем ОСОБА_2 20 квітня 2007 року було укладено договір №DNISGA00000001, відповідно до якого та додаткових угод до нього відповідач отримав кредит у розмірі 500000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20 квітня 2017 року, за яким позичальник зобовязався щомісячно в період сплати надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, відсотків, комісії та інших витрат.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором з відповідачем 20 квітня 2007 року було укладено договір іпотеки №DNISGA00000001, відповідно до якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно будинок загальною площею 393,30 кв. м, розташований за адресою: Солонянський район, с.Василівка, вул. Шевченка, буд 15, вартістю 625 000 гривень та яким передбачено, що у випадку порушення відповідачем зобовязань за кредитним договором та не виконання боржником основного зобовязання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у вигляді житлового будинку, при цьому іпотека за договором іпотеки поширюється і на земельну ділянку, на якій розташований предмет іпотеки та яка належить на праві власності іпотекодавцю на підставі зазначених в договорі іпотеки документів.

В порушення умов кредитного договору відповідач зобов'язання по поверненню кредиту, сплаті відсотків за користування кредитними коштами належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 04 вересня 2013 року утворилася заборгованість за кредитом в сумі 494831 гривня 63 копійки, заборгованість по процентам за користування кредитом 777365 гривень 03 копійки, заборгованість по комісії за користування кредитом 54000 гривень, а також нараховані пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором в сумі 986020 гривень 57 копійок та штраф, який складається з фіксованої частини в сумі 250 гривень і процентної складової в сумі 115610 гривень 86 копійок, а всього в сумі 2428 078 гривень 09 копійок.

ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом про визнання недійсним кредитного договору №DNISGA00000001 та про визнання недійсним договору іпотеки від 20 квітня 2007 року.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2018 року відкрито провадження за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Приватбанк», приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_10 про визнання виконавчого напису таким, що не піддягає виконанню.

В матеріалах справи міститься копія вказаного виконавчого напису, згідно якого стягнуто зі ОСОБА_2 заборгованість станом на 08 серпня 2017 року за кредитним договором №DNISGA00000001 від 20 квітня 2007 року (а.с.185, т.6), а також докази відкриття виконавчого провадження (а.с.186, т.6).

Частиною 6 ст. 251 ЦПК України передбачено, що суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі, зокрема, об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, в тому числі виконавчий напис нотаріуса, суд вважає, що зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду до вирішення по суті позову ОСОБА_2 у цивільній справі № 192/843/18. Тому об'єктивна неможливість розгляду справи до ухвалення рішення у справі за позовом про визнання виконавчого напису таким, що підлягає виконанню відсутня.

З урахуванням наведеного, клопотання про зупинення провадження задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 251,260, 268 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні клопотання представника відповідачів про зупинення провадження у справі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали суду складений 22 червня 2018 року.

Головуючий: суддя Н. О. Щербина