РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2018 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Курдюкова В.М., за участі секретаря судового засідання Ладики М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, яким просить зменшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 04.03.2008 року у справі № 2-259/2008 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частини від усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 03.04.2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Позов обгрунтовує наступним.

З 14.10.2000 року по 11.05.2006 року позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюбні відносини не склались, шлюб було розірвано на підставі рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 06.04.2006 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №70, виданим 11.05.2006 року Токмацьким міськвідділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, про що свідчить відмітка про сімейний стан у паспорті та свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1.

Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_2, видане Токмацьким міськвідділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції 17.02.2004 року, запис №42.

Відповідно до рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 28.02.2006 року позивач повинен був сплачувати на користь відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 100 гривень щомісячно, починаючи з 09.02.2006 року до досягнення ним повноліття.

За рішенням Токмацького районного суду м. Запоріжжя від 04.03.2008 року розмір аліментів було збільшено, стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу щомісячно, починаючи з 11.01.2008 року до досягнення ним повноліття.

Їхня спільна дитина проживає разом з відповідачем, проте дуже часто мешкає і в родині позивача, позивач намагається усіляко приймати участь в його утриманні та вихованні, додаткових витратах, зокрема в його лікуванні та розвитку. По мірі своїй можливості позивач намагається також купувати дитині речі та іграшки, забезпечувати його оздоровлення та відпочинок.

Окрім того, на утриманні позивача знаходяться ще дві малолітні дитини - донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, позивач намагається по мірі можливості допомагати матері позивача ОСОБА_8, 1947 року народження, яка є пенсіонером за віком, та потребує постійного прийому ліків та лікування. Цивільна дружина позивача ОСОБА_9 перебуває по догляду за дитиною з 15.10.2017 року у відпустці без збереження заробітної плати, що підтверджується наказом Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 13.10.2017 року.

На сьогоднішній день позивач має можливість в найкоротший час працевлаштуватися, а тому позивач буде отримувати постійний стабільний офіційний дохід.

Враховуючи положення ст. 183 СК України розмір аліментів у зв'язку з тим що позивач має трьох дітей, а діти мають рівні права, тому розмір аліментів на трьох дітей має бути 1/2 від доходу позивача, а відповідно на одну дитину полягає 1/6 розміру доходів позивача.

Позивач в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, була повідомлена належним чином надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З 14.10.2000 року по 11.05.2006 року позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюбні відносини не склались, шлюб було розірвано на підставі рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 06.04.2006 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №70, виданим 11.05.2006 року Токмацьким міськвідділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, про що свідчить відмітка про сімейний стан у паспорті та свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1.

Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_2, видане Токмацьким міськвідділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції 17.02.2004 року, запис №42.

Відповідно до рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 28.02.2006 року позивач повинен був сплачувати на користь відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 100 гривень щомісячно, починаючи з 09.02.2006 року до досягнення ним повноліття.

За рішенням Токмацького районного суду м. Запоріжжя від 04.03.2008 року розмір аліментів було збільшено, стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу щомісячно, починаючи з 11.01.2008 року до досягнення ним повноліття.

Окрім того, на утриманні позивача знаходяться ще дві малолітні дитини - донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач намагається по мірі можливості допомагати матері позивача ОСОБА_8, 1947 року народження, яка є пенсіонером за віком та потребує постійного прийому ліків та лікування. Цивільна дружина позивача ОСОБА_9 перебуває по догляду за дитиною з 15.10.2017 року у відпустці без збереження заробітної плати, що підтверджується наказом Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 13.10.2017 року.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Крім того, п. 23. Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.04.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Судом встановлено, що позивач проживає в цивільному шлюбі з ОСОБА_9 у нього в цивільному шлюбі народилося двоє дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серіє НОМЕР_3 від 28.05.2011 року та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 14.05.2013 року.

Цивільна дружина позивача ОСОБА_9, не працює, оскільки перебуває у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною з 15.10.2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується копією наказу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 13.10.2017 року.

Діти позивача проживають з ним та перебувають на його утриманні, тому такі обставини в їх сукупності свідчать про зміну матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Позивач допомагає своїй матері, яка є пенсіонером та потребує лікування, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_5 від 11.05.2002 року та копією довідки КП «Токмацька багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» від 23.02.2018 року.

Відповідно до статті 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати.

Стаття 273 СК України містить дві підстави для їх коригування: шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини що мають істотне значення.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Під зміною матеріального стану розуміється, зокрема, погіршення майнового положення платника аліментів. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.

Таким чином, особа, яка сплачує аліменти платник аліментів, може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я.

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей.

Аналогічний правовий висновок міститься й у Постанові Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05.02.2014 року.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв'язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обов'язок батьків утримувати дитину, те що на утриманні позивача також перебуває дружина, яка знаходиться у декретній відпустці та малолітні діти, а також те, що позивач ніде не працює, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає доцільним зменшити розмір аліментів присуджених до стягнення з позивача на підставі рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 04.03.2008 року з 1/4 частини від усіх видів доходу, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку на 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягнення з 03.04.2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав позивача та захистом прав неповнолітніх дітей, обов'язок по утриманню яких покладений на обох сторін по справі.

У зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12-13, 19, 141, 247, 258-259, 265, 280-281 ЦПК України, на підставі ст.ст. 180, 184, 192, 273 Сімейного кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про про зменшення розміру аліментів задовольнити повністю.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 04.03.2008 року у справі № 2-259/2008 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частини від усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист за рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 04.03.2008 року № 2-259/2008 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку починаючи стягнення з 11.01.2008 року до досягнення дитиною повноліття, визнати таким, що не підлягає виконанню та відкликати.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області в тридцятиденний строк з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Токмацький районний суд Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: