Справа №442/3708/18
Провадження №2/442/1510/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамара О.В.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Верхньодорожівської сільської ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулися в суд із вказаним вище позовом, в обґрунтування позовних вимог покликається на те, що він являється племіником ОСОБА_3. Із малку у них з ОСОБА_4 сталися приязні стосунки, він жив з нею по сусідству та вели спільне господарство.

Тітка ОСОБА_3 також мала сина ОСОБА_5 який являвся йому двоюрідним братом та проживав разом із його сімєю.

24.05.1998 року тітка ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 25.05.1998 року виданого Верхньодорожівською сільською радою серії 1-СГ №110565, а 19.06.1999 року помер його двоюрідний брат ОСОБА_5.

Відповідно до розпорядження Голови Дрогобицької Державної адміністрації від 23.09.2008 року за № 375 передано у приватну власність земельних часток (Паїв) в тому числі і ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

10 січня 2018 року Дрогобицькою Державною адміністрацією було видано сертифікати на право на земельну частку (ПАЙ) ОСОБА_3 в розмірі 2.55 умовних кадастрових гектарів та ОСОБА_5 2.84 умовних кадастрових гектари.

У 2000 році він звернувся до Першої Дрогобицької нотаріальної контори про оформлення спадщини після свого батька ОСОБА_6 та після ОСОБА_3 та ОСОБА_5. Однак державний нотаріус першої Дрогобицької державної нотаріальної контори видав йому постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність оригіналів сертифікатів на померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_5.

Крім цього державний нотаріус повідомив, про те, що в нотаріальному порядку оформити спадкові права не має можливості, так як четверту чергу спадкоємців по закону складають особи, які проживати зі спадкодавцем однією сім»єю не менше 5 років до часу відкриття спадщини і йому необхідно звернутися до суду про втсановлення факту проживання однією сімю.

Факт його проживання із спадкодавцями підтверджується, довідкою Верхньодорожівської сільської ради від 13.04.201 8 року за № 338, з якої зокрема вбачається, що позивач до дня смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_5 проживали разом за одною адресою та вели спільне господарство. А тому для захисту своїх спадкових справ, змушений звертатись до суду.

Позивач в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задоволити.

Відповідач в судове засідання не з»явився, від них поступила заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 являється племінником ОСОБА_3, яка померла 24.05.1998 року та двоюрідним братом ОСОБА_5, який помер 19.06.1999 року.

Після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відкрилася спадщина, до складу якої входять земельні паї, які належали спадкодавцям на підставі розпорядження Голови Дрогобицької Державної адміністрації від 23.09.2008 року за № 375. 10 січня 2018 року Дрогобицькою Державною адміністрацією було видано сертифікати на право на земельну частку (ПАЙ) ОСОБА_3 в розмірі 2.55 умовних кадастрових гектарів та ОСОБА_5 2.84 умовних кадастрових гектари.

11.04.2018 року Державним нотаріусом першої Дрогобицької державної нотаріальної контори ОСОБА_7 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, а також через відсутність доказів факту проживання позивача із спадкодавцями однією сім»єю.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Факт проживання позивачами із спадкодавцями підтверджується, довідкою Верхньодорожівської сільської ради від 13.04.201 8 року за № 338, з якої зокрема вбачається, що позивач до дня смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_5 проживали разом за одною адресою та вели спільне господарство.

Відповідно до п. п. 16, 17 розділу X «Перехідних положень» Земельною Кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004р. №7 - Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

У відповідності до п. г ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Ст. 525 ЦК УРСР 1963 року) вказує, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Статтею 526 ЦК УРСР 1963 року) регламентовано, що місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Судом встановлено, що інших спадкоємців, після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не має.

Згідно ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінене заповітом.

Відповідно до вимог ст. 548 цього кодексу для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Статтею 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно ст.19 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтею 1 Протоколу 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено: кожна фізична або юридична особа має право мирно своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свої власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд переконаний, що є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Таким чином визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує, права свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до п. 24. Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - відповідачами у таких справах є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до положень ч. 1 ст.182 ПК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Тому за відсутності інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, Верхньодорожівська сільська рада Дрогобицького району Львівської області є належним відповідачем у даній справі.

Законодавцем встановлений певний порядок набуття права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - нотаріальний порядок.

Лише у випадку неможливості оформлення права власності на спадщину в нотаріальному порядку, спадкоємець має право на судовий захист свого невизнаного, оспорюваного чи порушеного права.

Позивач використав всі можливості нотаріального оформлення свого права на спадщину, однак йому в цьому відмовлено з наданням правового обґрунтування.

Враховуючи вище наведене, зокрема те, що у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, позивач на підставі закону є його спадкоємцем по закону, який прийняв спадщину та після смерті спадкодавця вчинив усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак з незалежних від нього причин у видачі такого йому було відмовлено, а тому суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 197, ч.4 ст.206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Встановити факт проживання ОСОБА_2 із померлими: ОСОБА_3 та ОСОБА_5 однією сім»єю не менше 5 років до часу відкриття спадщини іх є його спадкоємцем 4 черги за законом.

Визнати за ОСОБА_2 02.05.1974р.н. (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на спадкове майно ОСОБА_3, яка померла 24.05.1998 року, а саме на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності АФ «Нива», розміром 2,55 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно Сертифікату на земельну частку ( пай) серії РН № 542599.

Визнати за ОСОБА_2 02.05.1974р.н. (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на спадкове майно ОСОБА_5, який помер 19.06.1999 року, а саме на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності АФ «Нива», розміром 2,84 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості), згідно Сертифікату на земельну частку ( пай) серії РН № 542598.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено в день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.В. Крамар