Справа № 466/9764/17 Головуючий у 1 інстанції: Баєва О.І.
Провадження № 22-ц/783/825/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2018 року м.Львів

Справа № 466/9764/17

Провадження № 22ц/783/825/18

Апеляційний суд Львівської області в складі:

головуючого Приколоти Т.І.,

суддів Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.,

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянув апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4

на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 22 лютого 2018 року, ухваленого у м. Львові 22 лютого 2018 року (суддя Баєва О.І.)

у справі

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про зміну розміру аліментів,-

встановила:

Позивач звернулася з позовом до ОСОБА_4, про зміну розміру аліментів. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що згідно рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 14 липня 2011 року з відповідача стягувалися аліменти на користь неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стверджує, що на даний час діти потребують значно більших витрат коштів. Вказує, що відповідач є власником ПП «Фіксет» та спроможний сплачувати аліменти в більшій сумі.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 22 лютого 2018 року частково задоволено позов. Змінено розмір аліментів, визначений рішенням цього суду від 14 липня 2011 року. Ухвалено стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину, але не менше 50%прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 грудня 2017 року.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржили сторони.

ОСОБА_4 просить рішення суду скасувати та в позові відмовити. Зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що крім аліментів, які стягуються в офіційному порядку, він проводить час з дітьми та витрачає кошти на них. ПП «Фіксет» не приносить йому доходу, тому він не спроможний платити аліменти в розмірі, на якому наполягає позивач.

ОСОБА_3, не погодившись з рішенням суду, просить таке змінити в частині розміру аліментів та призначити аліменти на кожну дитину в твердій грошовій сумі по 2000 грн., але не менше 50 % прижитковго мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що згідно рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 14 липня 2011 року стягуються аліменти з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 на неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку на кожну дитину щомісячно, але не менше 30% встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

З матеріалів справи, а саме з довідки про отримання аліментів від 17 січня 2018 року №В-15/682, виданої Галицьким ВДВС м. Львова, вбачається, що відповідач з червня по грудень 2017 року сплачував аліменти в сумі по 1066,20 грн. на двох дітей (по 533,10 грн. на кожну дитину).

З моменту ухвалення рішення суду від 14 липня 2011 року змінився матеріальний стан сторін, діти виросли та потребують більших витрат на утримання, збільшився прожитковий мінімум для дітей.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Згідно із ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

На підставі аналізу наявних у справі доказів, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що відповідач має змогу надавати кошти на утримання дітей в більшому розмірі, ніж сплачує на даний час, він має постійну роботу, є власником ПП «Фіксет», однак підприємство не має постійного доходу.

З висновками суду першої інстанції належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Залишити рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 22 лютого 2018 рокубез змін, апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 19 червня 2018 року.

Головуючий

Судді