САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1067/18
Провадження №2/726/279/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2018 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі: головуючого судді Асташев С. А., при секретарі Голик В.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів в якій посилається на те, що 24.10.1992 року між сторонами було укладено шлюб.

У період шлюбу у сторін народилось двоє дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя. За глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки у сторін на ґрунті сімейно-побутових проблем, та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Шлюбні стосунки сторони не підтримують близько одного року, не мають спільного сімейного бюджету та господарства.

Позивач переконаний, що їхній шлюб носить формальний характер та вважає, що подальше спільне життя і збереження сімї з відповідачем є неможливим та таким, що суперечить її інтересам.

Окрім того вказує, що між сторонами не досягнуто згоди про сплату аліментів на утримання неповнолітніх дітей, а тому просить суд ухвалити рішення, яким, яким шлюб між ними розірвати та стягнути з відповідача аліменти на її користь у твердій грошовій сумі на утримання дітей у розмірі 1100 гривень щомісячно на кожного до повноліття дітей.

Позивач в судовому засіданні зменшила розмір позову та просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1000 гривень на кожну дитину, в іншій частині позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову.

Суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Із свідоцтва про шлюб, виданого повторно, серії 1-МИ № 147024 вбачається, що шлюб між сторонами зареєстровано 24.10.1992 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 1787.

Втановлено також, що у період шлюбу у сторін народилося двоє дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (згідно копії свідоцтва серії 1-МИ № 153378) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (згідно копії свідоцтва серії 1-МИ № 035602).

Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Так, згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускаєтеся.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватись і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Статтею 110 СК України, передбачено, що позом про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим

Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки та не мають спільного сімейного бюджету, тому їхню сімю слід вважати такою, що фактично розпалася, а шлюб між ними необхідно розірвати, оскільки подальше перебування в шлюбі може суперечити інтересам одного з сторін.

Встановлено також, що неповнолітні діти сторін постійно проживають та знаходяться на утримані позивача. Даний факт позивачем не оспорюється, а тому доведенню не підлягає. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина те, що відповідач, з його слів, не працює, бере до уваги обовязок батьків фінансово забезпечувати дитину в рівних частках.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2017 р. N 2246-VIII встановлено, що прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 01.01.2018 року становить 1860 гривень. За таких умов суд вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 1000 гривень на кожну.

Таким чином, враховуючи фактичні обставини справи, взаємини сторін, відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, відсутність у відповідача постійного, регулярного доходу та інші обставини, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 1000 гривень на кожну, оскільки такий розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей., не буде порушувати їх прав та відповідатиме принципу рівної участі батьків у матеріальному забезпеченні дітей.

Керуючись ст. 16 Загальної декларації прав людини, ст.ст. 24, 110, 112, 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 49, 280-285, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 24.10.1992 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 1787 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, місце проживання якого зареєстровано у ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня звернення до суду, а саме 07.06.2018 року і до досягнення ним повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, місце проживання якого зареєстровано у ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня звернення до суду, а саме 07.06.2018 року і до досягнення ним повноліття.

Розмір аліментів, визначений судом підлягає індексації відповідно до закону.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернівецької області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Головуючий суддя ОСОБА_5