печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2018 року

Печерський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Остапчук Т.В.

при секретарі Медведєва М.Г.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Кобзар Ю.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В:

27.09.2017 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», в якому просить стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на свою користь незаконно списані грошові кошти у розмірі 7709,82 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказала на те, що у 2016 року між нею та відповідачем були укладенні кредитні договори №SAMDN3267 «Товари в розстрочку» та №DNH4KP29590426 «ПростоКредит/ПриватКредит». За цими кредитними договорами банк надав позивачці кошти, які вона повинна була повернути разом з відсотками за користування кредитом. У червні 2017 року позивачкою була отримана зарплатна банківська картка ПАТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 в період 18.06.2017 року по 30.08.2017 року з даного рахунку банком в одноособовому порядку були списані кошти в розмірі 7709,82 грн. грн. із призначення платежу: «автоматичне списання грошей для погашення простроченої заборгованості по карті». За інформацією банку, дане списання було здійснено у зв'язку із заборгованістю за кредитними договорами №SAMDN3267 та №DNH4KP29590426. Однак, позивач вказує на те, що протягом 2006-2009 років сплачувала визначенні кредитними договорами кошти, та вважає що розрахувалася з банком у повному обсязі. 09.11.2017 року позивачкою було подана заява про збільшення позовних вимог, в якій просить стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на свою користь незаконно списані грошові кошти у розмірі 15719,69 грн. В судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те що, заборгованість позивача за кредитними угодами в повному обсязі не сплачена.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи , приходить до слідуючого.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03.10.2017 року відкрито провадження по справі.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.11.2017 р. було задоволено заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову, якою заборонено ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» списувати із заробітної банківської картки НОМЕР_1, відкритої на ім'я ОСОБА_3, грошові кошти для погашення боргу за кредитними договорами від 08.09.2006 року №SAMDN7 та від 13.09.2006 року №DNH4KP29590426, для вирішення справи по суті. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15.02.2018 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Судом встановлено, що у 2006 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 були укладенні кредитні договори №SAMDN3267 «Товари в розстрочку» та №DNH4KP29590426 «ПростоКредит/ПриватКредит». За цими кредитними договорами банк надав позивачці кошти, які вона повинна була повернути разом з відсотками за користування кредитом. Станом на 27.09.2017 року заборгованість за кредитними договорами №SAMDN3267 «Товари в розстрочку» та №DNH4KP29590426 «ПростоКредит/ПриватКредит» не погашена. Згідно до умов укладених ОСОБА_3 та банком кредитних договорів №SAMDN3267 «Товари в розстрочку» та №DNH4KP29590426 «ПростоКредит/ПриватКредит», а саме відповідно до п. 4.6 Умов - клієнт доручає Банку списувати кошти із всіх своїх поточних рахунків у валюті кредиту або у валюті, відмінної від валюти кредиту, при наявності на них необхідної суми коштів, не наданих у кредит, у межах сум, які підлягають сплаті банку за цим договором, при настанні строків платежів (здійснювати договірне списання). У 2016 року між нею та відповідачем були укладенні кредитні договори №SAMDN3267 «Товари в розстрочку» та №DNH4KP29590426 «ПростоКредит/ПриватКредит». За цими кредитними договорами банк надав позивачці кошти, які вона повинна була повернути разом з відсотками за користування кредитом. У червні 2017 року позивачкою була отримана зарплатна банківська картка ПАТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 в період 18.06.2017 року по 30.08.2017 року з даного рахунку банком в одноособовому порядку були списані кошти в розмірі 7709,82 грн. грн. із призначення платежу: «автоматичне списання грошей для погашення простроченої заборгованості по карті». За інформацією банку, дане списання було здійснено у зв'язку із заборгованістю за кредитними договорами №SAMDN3267 та №DNH4KP29590426. Відповідно до ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є серед іншого свобода договору. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно зі ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до умов укладеного між сторонами Договору про надання банківських послуг, а саме до п. 1.1.3.2.12 Умов та Правил надання банківських послуг, Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-якої іншої заборгованості, яка виникла у клієнта (у тому числі який є працівником банку, який заподіяв йому шкоду) через невиконані зобов'язання перед Банком. Відповідно до п. 2.1.2.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, у межах сум, що підлягають сплаті Банку за цим Договором, при настанні термінів платежів, списання грошових коштів з рахунків Клієнта, у разі настання термінів платежів по інших договорах Клієнта в розмірах, визначених цими договорами, а грошових коштів Клієнта, у межах сум, що підлягають сплаті Банку за збов'язаннями третіх осіб, де Клієнт є заставодавцем, якщо грошові кошти Клієнта, майнові права на які знаходилися в заставі за зобов'язаннями третіх осіб, були зараховані на рахунок клієнта (договірне списання). Відповідно до ч.2. ст. 1071 ЦК України грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Таким чином, відповідач на підставі укладеного між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» вказаного Договору та у відповідності до положень Умов та правил надання банківських послуг здійснив договірне списання з карткового рахунку НОМЕР_1 на рахунок погашення заборгованості за банком кредитними договорами №SAMDN3267 «Товари в розстрочку» та №DNH4KP29590426 «ПростоКредит/ПриватКредит», на рахунок погашення заборгованості. Належних та достатніх доказів на спростування наявної у позивача перед відповідачем заборгованості у вказаному розмірі суду не надано. Виходячи з встановлених судом обставин справи та вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку, що відповідач при здійсненні автоматичного списання коштів діяв у відповідності до умов вказаного Договору та вимог чинного законодавства щодо списання коштів з рахунка клієнта, а тому відсутні підстави стверджувати про неправомірне списання коштів з вказаного вище рахунку. Згідно ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову, тому ухвала Печерського районного суду м. Києва від 09.11.2017 року про забезпечення позову підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно ст.. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ст.. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з вищевикладеного, позивач не довів порушення своїх прав та оспорюваних інтересів і судом не встановлено протиправність дій відповідача, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, у зв'язку з його необґрунтованістю та безпідставністю. Керуючись ст. ст. ст.ст.3, 6, 15,16, 626, 627, 634, 1071 ЦК України, ст. ст. 1-23, 76-82, 89, 95, 258-259, 263-265, 267, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В:

Відмовити в позові ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» про захист прав споживачів.

Скасувати ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 9.11.2017р. про забезпечення позову.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Печерський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення повного судового рішення.

Дата складання повного тексту судового рішення 04.06.2018р

Суддя Остапчук Т.В.