Провадження № 2/628/232/18
Справа № 628/3351/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2018 року Купянський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Гетьман Л.В.,

за участю секретаря Сухоносової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Купянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа : управління житлово-комунального господарства, благоустрою та капітального будівництва про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, третя особа : управління житлово-комунального господарства, благоустрою та капітального будівництва, вказуючи, що вона є співвласницею квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_2 являється її сином. З 2015 року він не проживає за казаною адресою, зареєстрований та постійно проживає на території Російської федерації, у звязку з чим просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою : АДРЕСА_1 та зняти його з реєстрації.

Позивач у судове засідання на неодноразові виклики суду не зявляється, заяви про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Сам лише факт не отримання стороною справи кореспонденції, якою суд, з дотриманням вимог процесуального закону, надсилав судові повідомлення за належною адресою про час та місце розгляду справи, та яка повернулася в суд у зв'язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною, оскільки зумовлена не об'єктивними причинами, а суб'єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу, тому суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача.

Відповідач у судове засідання не зявився, надіславши суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Третя особа у судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи у відсутність представника, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду.

Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 07 травня 1997 року, позивач є співвласницею квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7).

Відповідно довідки № 3343 від 11.12.2017 року, виданої житлово-комунаьним підприємством № 1, разом з позивачем зареєстрований відповідач ОСОБА_2 (а.с.8).

На підставі акту непроживання громадянина без реєстрації за місцем його реєстрації від 11.12.2017 року ОСОБА_2 не проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2015 року (а.с.9).

Підставою для визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, позивач, посилаючись на ч. 2 ст. 405 ЦК України, зазначає не проживання відповідача у вказаній квартирі з 2015 року.

Відповідач ОСОБА_2 є співвласником квартири за адресою : АДРЕСА_1, якому належить 1/3 частина цієї квартири на праві спільної сумісної власності (а.с.7).

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

На підставі ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 47 Конституція України кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Відповідно ст. 41 Конституції України, право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2, як співвласник спірної квартири, не може бути позбавлений права користування своїм майном та визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням, на підставі ст. 405 ЦК України.

У звязку з цим, само по собі не проживання відповідача, як співвласника, у квартирі не позбавляє його права користування його майном, тому він не може бути визнаний таким, що втратив право користування вказаним житлом.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, вказана норма регулює відносини між власником та членом сімї власника, при цьому член сімї не є власником житла.

У цій же справі відповідач є співвласником вказаної квартири, тому він не може втратити право користування лише з підстав його відсутності у цьому житлі.

Також, суд враховує, що оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом, то власник на підставі статті 391 ЦК не може бути визнаний таким, що втратив право користування своїм майном, зокрема жилим приміщенням або виселений із нього, оскільки це не відповідає характеру спірних правовідносин.

У разі несплаті відповідачкою комунальних послуг, позивач, сплачуючи їх за відповідача, не позбавлений права звернутися до нього в регресному порядку про стягнення таких коштів.

Крім того, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-IV, споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні.

Таким чином, позивач має право звернутися до комунальних служб з метою не нарахування вартості послуг за відповідача, надавши відповідні документи.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достатність доказів, вважає, що позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою, та зняття з реєстрації, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 141, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 405 ЖК УРСР, суд

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: управління житлово-комунального господарства, благоустрою та капітального будівництва про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації відмовити.

На виконання вимог ч. 10 ст. 272 ЦПК України суд повідомляє учасникам справи веб-адресу сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою вони можуть отримати інформацію щодо справи, яка розглядається: http://kpm.hr.court.gov.ua/sud2023/gromadyanam/csz/.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Купянський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк апеляційної скарги, з дня проголошення рішення (п. 15, п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Суддя Л.В. Гетьман