Справа № 240/204/18 р.
Номер провадження № 2/240/113/18 р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року смт.Олександрівка

Олександрівський районний суд Донецької області

у складі : головуючого- судді Щербак Ю.В.,

за участі :

секретаря - Осадчої Л.В.,

позивачки ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с. Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду , вказуючи, що є власником жилого будинку, розташованого в смт.Олександрівка Олександрівського району Донецької області, вул. Паркова (Леніна),буд.6 /2 .

Відповідач, який є сином позивачки , зареєстрований за вказаною адресою, але з 2012 року не проживає, виїхавши на інше постійне місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_1 зазначила, що син не користується спірним будинком без поважної причини майже шість років, він не бере участь в оплаті комунальних платежів, не підтримує будинок в належному стані, тому втратив право користування житлом .

На підставі викладеного просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим будинком.

Позивачка в судовому засіданні підтримала позов та пояснила , що відповідач є її сином . Він зареєстрований в будинку позивача з 1975 року. З 2012 року відповідач не проживає за місцем реєстрації, виїхав на постійне проживання до с.Спасько-Михайлівка, що б бути ближчим до роботи . На цей час відповідач уникає спілкування з матірю, добровільно знятися з реєстрації не бажає. За таких обставин позивачка не може отримати субсидію по оплаті комунальних платежів, також вона має намір продати будинок, бо за станом здоровя неспроможна доглядати за ним. ОСОБА_1 вважає, що син втратив право користування спірним будинком через те, що він з власної ініціативи виїхав до с.Спасько-Михайлівка та не бажає користується житлом за місцем реєстрації .

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, пояснюючи, що відповідач має інше постійне місце проживання , яке він обрав за власної волі. За місцем реєстрації не проживає біля 6 років . Отже, відповідач, не будучи власником житла, втратив право користування ним в силу ст. 405 ЦК України.

Відповідач не з`явився в судове засідання, про час розгляду справи належним чином повідомлений,будь-яких заяв до суду не надавав.

Судом ухвалено рішення про задоволення заявленого позивачкою клопотання про заочний розгляд справи.

Розглядаючи спір,суд виходить з такого.

Відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), кожній особі гарантовано окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла.

Це покладає на Україну в особі її державних органів зобовязання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення у справі Powell and Rayner v. the U.K. від 21.02.1990 р.). Такий загальний захист поширюється як на власника квартири (рішення у справі Gillow v. the U.K. від 24.11.1986 р.), так і на наймача (рішення у справі Larkos v. Cyprus від 18.02.1999 р.).

Заслухавши позивача, його представника,свідка, вивчивши письмові докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є власником жилого будинку № 6/2 по вул. Парковій ( Леніна) , що підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19 жовтня 2000 року .

а.с. 10

Право власності ОСОБА_1 на будинок зареєстроване в Олександрівському районному комунальному підприємстві «Олександрівське БТІ».

а.с.33

Згідно витягу з домової книги с.м.т.Олександрівка, посвідченого секретарем сільради, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: с.м.т. Олександрівка Олександрівського району Донецької області, вул. Паркова (Леніна), 6/2 .

а.с. 35-36

Обставини відсутності відповідача за місцем реєстрації підтверджено наданим актом обстеження умов проживання від 5 березня 2018 року, за яким, комісією за участі депутатів селищної ради встановлено, що ОСОБА_3 не проживає за місцем реєстрації по вул.Паркова (Леніна) , 6/2, з 26 жовтня 2012 року.

а.с. 9

Опитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що як працівник патронажної служби забезпечує догляд за позивачкою, яка є інвалідом 2 групи. Свідок підтвердила фактичну відсутність відповідача за місцем реєстрації з 2012 року в звязку з

виїздом до іншого постійного місця проживання, що є ближчим до роботи . Син позивачки не спілкується з матірю і з власної волі не хоче з нею проживати.

Відповідно до ст. 156 ЖК Української РСР , члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 Кодексу , зокрема членами сімї наймача може бути визнано осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно до ст. 405 ЦК України , члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім' ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Суд вважає встановленим, що ОСОБА_3 не проживає за місцем реєстрації. За поясненнями опитаних в судовому засіданні позивачки та свідка ОСОБА_4, він з власної ініціативи виїхав з житла у 2012 році та не веде з позивачкою спільного господарства біля шести років.

Отже, права позивачки як власника житла потребують захисту, бо вона, будучі інвалідом 2 групи не може скористатися правом на отримання субсидії з оплати комунальних послуг та безперешкодного відчуження майна, в разі потреби.

З огляду на викладене позов підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст. ст. 64,156 ЖК Української РСР, ст. 405 ЦК України та ст.ст. 12,81,141, 263-264, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим будинком, розташованим по вул.Парковій,6/2, в с.м.т Олександрівка Олександрівського району Донецької області.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга може бути подана позивачем безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області або через Олександрівський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення

суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 12 червня 2018 року.

Суддя Щербак Ю.В.