29.05.2018 Єдиний унікальний номер 205/2705/18
Провадження № 2-з/205/52/18
УХВАЛА

29 травня 2018 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Приходченко О.С., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення матеріальної, моральної шкоди та інфляційних витрат, завданих внаслідок ДТП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 24 квітня 2018 року звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення матеріальної, моральної шкоди та інфляційних витрат, завданих внаслідок ДТП.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 2 травня 2018 року позов залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки з додержанням вимог п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 3 ст. 175, ч.ч. 1, 4, 7 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких 23 травня 2018 року позивачем було подано виправлений позов.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2018 року позов було прийнято до розгляду суду та відкрито спрощене провадження у цивільній справі.

Разом з позовною заявою представником ОСОБА_1 було подано заяву про забезпечення позову, в якій ставиться питання про накладання арешту на майно та грошові кошти відповідачів. В обґрунтування заяви представник позивача посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Перевіривши матеріали справи та заяву про забезпечення позову, суд вважає за необхідне позивачу відмовити у її задоволенні за наступних підстав.

Позивач просить накласти арешт на майно та грошові кошти відповідачів солідарно в межах загальної суми заявлених вимог, але не перелічує це майно, не вказує номера рахунків та назви банків, в яких знаходяться належні відповідачам рахунки, якщо такі є, не надає документи, які б підтверджували належність цього майна та грошових коштів саме відповідачам, тому суд позбавлений можливості задовольнити заяву, оскільки вимоги щодо переліку майна та грошових коштів не конкретизовані, а через це суд позбавлений можливості оцінити співмірність виду забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, у заяві про забезпечення позову не наведено докази неспроможності відповідачів сплатити суму завданої відповідачами шкоди, оскільки небажання у добровільному порядку компенсувати завдану шкоду не є доказом відсутності у них коштів, достатніх для її сплати у разі задоволення судом позовних вимог позивача, та наміру відповідачів здійснити відчуження належного їм майна, якщо таке є.

На підставі викладеного, керуючись ч.ч. 1, 2 ст. 149, ч. 1, 6, 10 ст. 153, ч. 1 ст. 260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви представнику ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом пятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя: О.С. Приходченко

.