22-ц/775/531/2018(м)
263/4484/18

Головуючий у 1 інстанції Кулик С.В.
Категорія 27

У Х В А Л А

04 липня 2018 року місто Маріуполь

Суддя Апеляційного суду Донецької області Пономарьова О.М., перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області у складі судді Кулика С.В. від 17 квітня 2018 року про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ФПГ Металпромресурс» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1 про визнання правочинів фіктивними,

в с т а н о в и л а:

Згідно з протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями Апеляційного суду Донецької області від 03 липня 2018 року цивільна справа за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 квітня 2018 року про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ФПГ Металпромресурс» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1 про визнання правочинів фіктивними призначена до розгляду колегії суддів у складі: судді-доповідача ОСОБА_6, суддів Кочегарової Л.М. та Пономарьової О.М.

Проте, вважаю, що питання про відкриття провадження та призначення справи до розгляду за моєю участю не може бути здійснено з наступних підстав.

Відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики та Коментаря до Кодексу суддівської етики, затвердженого Радою суддів України від 04 лютого 2016 року № 1 «Про затвердження Коментаря до Кодексу суддівської етики» неупереджений розгляд справ є основним обов'язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Положення зазначеної коментованої статті випливають з принципу об'єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до якого об'єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов'язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Вказаний принцип застосовується наступним чином.

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. До таких випадків, зокрема, належать:

a) у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається;

b) раніше при розгляді цього самого предмета спору суддя виступав як адвокат чи долучався до справи як важливий свідок;

c) суддя чи члени його родини матеріально зацікавлені в рішенні у відповідній справі.

На підставі п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді.

З аналізу змісту рішень Європейського суду з прав людини вбачається: у справі «ОСОБА_7 проти Бельгії» від 26 жовтня 1984 року - «Правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться»; у справі «Ветштайн проти Швейцарії» заява №33958/96 - «Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві»; у справі «П'єрсак проти Бельгії» від 01 жовтня 1982 року «Не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність, чи навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції. У даному контексті можна провести розмежування між суб'єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об'єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу…тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений»

Крім того, відповідно до об'єктивного критерію визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд загалом та його склад зокрема відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» від 24 лютого 1993 року).

З матеріалів справи вбачається, що постановою Апеляційного суду Донецької області від 14 червня 2018 року у складі суддів Пономарьової О.М., Гаврилової Г.Л., Зайцевої С.А. залишено без задоволення апеляційні скарги відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 квітня 2018 року про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ФПГ Металпромресурс».

Незважаючи на те, що вказані факти, не свідчать про наявність упередженості у судді, але з метою усунення підстав виникнення у учасників справи можливого сумніву щодо об'єктивності та неупередженості судді, забезпечення права особи на доступ до правосуддя та на розгляд її справи поза будь-яким сумнівом щодо обєктивності та неупередженості складу суду, враховуючи позиції Європейського суду з прав людини з приводу недовіри до суду, вважаю за доцільне заявити самовідвід, справу передати до канцелярії суду для виконання вимог, передбачених ч. 3 ст. 14 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 14, 36, 37, 39, 40, 41 ЦПК України, суддя

у х в а л и л а:

Заявити самовідвід у справі за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 квітня 2018 року про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ФПГ Металпромресурс» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1 про визнання правочинів фіктивними.

Суддя Апеляційного суду

Донецької області ОСОБА_8