Справа № 369/7128/18
Провадження №2-з/369/32/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2018 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Ковриженко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до предявлення позову,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою забезпечення позову до предявлення позову, в якій просив вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру № 133 в житловому будинку № 1 по вул. Південна в м. Вишневе, Києво-Святошинського району Київської області, яка належить на праві власності ОСОБА_2 В»ячеславу Володимировичу.

Подану до суду заяву ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що він уклав з ОСОБА_2 договір позики грошових коштів від 26 березня 2018 року, згідно умов п. 1 якого він передав у власність ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 338 000 готівкою в національній валюті України гривні, що еквівалентно 13 000 доларів США, яку ОСОБА_2 зобовязався повернути до 26 квітня 2018 року.

Заявник також зазначив, що в даному випадку необхідно забезпечити позов, який буде поданий ним в строк, передбачений ч. 4 ст. 152 ЦПК України шляхом накладення арешту на квартиру № 133 в житловому будинку № 1 по вул. Південна в м. Вишневе, Києво-Святошинського району Київської області, яка відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 17 червня 2018 року за № 127883404, належить на праві власності ОСОБА_2 В»ячеславу Володимировичу. Заходи забезпечення позову є співмірними із ціною позову, який буде подано до суду. У разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, власником якої на даний час є ОСОБА_2, який після подання позовної заяви до суду матиме можливість продати її, подарувати або іншим шляхом відчужити. відчуження вказаної квартири може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, оскільки до даного часу ОСОБА_2 не повертає позику навіть частково, а іншого майна для повернення позики він не має.

Враховуючи викладене, заявник ОСОБА_1 просив накласти арешт на квартиру № 133 в житловому будинку № 1 по вул. Південна в м. Вишневе, Києво-Святошинського району Київської області, яка належить на праві власності ОСОБА_2.

Згідно вимог ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Свою заяву про забезпечення позову до предявлення позову заявник мотивував тим, що 26 березня 2018 року між ним, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 26 березня 2018 року був укладений договір позики грошових коштів, посвідчений 26 березня 2018 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за № 418.

Згідно умов п. 1 вказаного договору позичальник ОСОБА_2 отримав від позикодавця ОСОБА_1, а позикодавець передав у власність позичальникові грошові кошти в сумі 338 000 грн. готівкою в національній валюті України (гривні), що еквівалентно 13 000 доларам США, виходячи з встановленого сторонами курсу гривні до долара США (1USD =26,00 грн.), та зобовязався повернути таку ж суму грошових коштів до 26 квітня 2018 року.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 17 червня 2018 року, вбачається, що трикімнатна квартира загальною площею 67,2 кв.м., житловою 39,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві власності ОСОБА_2.

У відповідності до положень п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України одним із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інший спосіб.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, заявник ОСОБА_1 зазначив про те, що у разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, власником якої на даний час є ОСОБА_2, він матиме можливість продати її, подарувати або іншим шляхом відчужити. відчуження вказаної квартири може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, оскільки до даного часу ОСОБА_2 не повернув позику навіть частково, а іншого майна для повернення позики він не має, тому невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду.

З викладених в заяві заявником обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Слід зазначити, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Суд не вважає, що заявлені вимоги позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову про накладення арешту на вищевказану квартиру є співмірними із заявленими позовними вимогами.

Як вбачається з наданих матеріалів, згідно умов договору позики грошових коштів ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 338 000 грн., що еквівалентно 13 000 доларам США, виходячи з встановленого сторонами курсу гривні до долара США (1USD =26,00 грн.).

Однак, з викладеного суд не вбачає, що вид забезпечення позову, який просить застосувати ОСОБА_1 є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Разом з тим, суд зазначає, що заявником не доведено того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до предявлення позову.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до предявлення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня винесення ухвали.

Суддя Л.М. Ковальчук