Справа № 615/1374/17
Провадження № 2-др/615/1/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Токмакової А.П.

при секретарі Антоненко М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Валки Харківської області заяву Приватного сільськогосподарського підприємства «Маяк» про відшкодування судових витрат, понесених в звязку з розглядом цивільної справи № 615/1374/17 за позовом ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Маяк», Спостережної ради Приватного сільськогосподарського підприємства «Маяк» про визнання недійсним договору оренди,

за участю представника заявника ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 13.03.2018 року у справі № 615/1374/17 позов ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Маяк», Спостережної ради Приватного сільськогосподарського підприємства «Маяк» про визнання недійсним договору оренди цілісного майнового комплексу та передачі об'єктів соціальної сфери в довірче управління - залишено без розгляду.

21.03.2018 року заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить зобовязати ОСОБА_1 відшкодувати ПСП «Маяк» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 18900 грн., понесені в звязку з розглядом даної цивільної справи № 615/1374/17, оскільки майже на протязі чотирьох місяців з метою захисту своїх прав та інтересів від необґрунтованого та безпідставного позову відповідач був змушений скористатися професійною правничою допомогою.

В обґрунтування заяви вказує, що є законним володільцем спірного майна. Разом з тим, позивач своїми хибними ствердженнями намагався ввести суд в оману та дискредитувати відповідача в очах суду, наполягаючи на тому, що ПСП «Маяк» нібито сфальсифіковано Договір управління майном, який згідно вимог нормативно-правового законодавства в редакції, чинній на момент вчинення правочину, нібито не існував.

Твердження позивача, на думку представника заявника, є необґрунтованим, так як довірче управління майном існувало ще за довго до укладення даного ОСОБА_4, а також існувала і продовжує існувати презумпція правомірності володіння та принцип свободи ОСОБА_4, що дає змогу зробити висновок, що відповідачем під час укладення ОСОБА_4 було дотримано всіх вимог чинного законодавства.

Вважає, що з урахуванням положень ст.4 ЦК України (в редакції, чинній на момент укладення договору) право довірчої власності ПСП «Маяк» виникло на підставах, передбачених Законом, а саме на підставі правочину, який укладено з дотриманням норм щодо оформлення даного ОСОБА_4 у письмовій формі, враховуючи презумпцію правомірності володіння та принцип свободи ОСОБА_4.

Як зазначає представник заявника, позивачем неодноразово в документах, які подавалися до Валківського районного суду Харківської області під час розгляду справи, заявлялися безпідставні та необґрунтовані вимоги, що змушували відповідача захищатися в суді, витрачати кошти на правову допомогу, а також створювало певні перешкоди у здійсненні права власності, оскільки, на його думку, ПСП «Маяк» являється законним володільцем «спірного майна».

Справа була складною для відповідача, так як довелося готувати правову позицію стосовно безпідставних тверджень, вивчати законодавство, яке вже немає законної чинності та не використовується в даний час правниками.

На виконання вимог чинного законодавства, відповідачем у відзиві на позов було подано орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які він поніс та очікує понести в звязку з розглядом справи. В звязку з необґрунтованими, на його думку, діями позивача, відповідач вирішив скористатися встановленим нормами чинного законодавства правом заявлення вимоги щодо компенсації здійснених ним витрат, повязаних з розглядом справи.

При цьому вказав, що під час розгляду справи відповідачем був залучений захисник - адвокат ОСОБА_5, якому відповідно до умов ОСОБА_4 про надання правової допомоги, укладеного між адвокатом та ПСП «Маяк» сплачено всі роботи, виконані ним для захисту від заявлених позивачем позовних вимог. Адвокат був змушений з метою надання якісної правничої допомоги ознайомлюватись з великою кількістю внутрішніх документів ПСП «Маяк» починаючи з 1990-х років, що зайняло велику кількість часу. Відповідачем прийнято на себе зобовязання з оплати кожної години консультацій із захисником для розуміння обставин справи та для формування якісної правової позиції з метою захисту прав відповідача в суді.

Представник заявника підтримав заяву в повному обсязі, просив її задовольнити, посилаючись на викладені вище обставини. Вважає, що з урахуванням змісту рішень ЄСПЛ судові витрати повинні мати такі ознаки, як фактичність, обґрунтованість і неминучість. Для підтвердження фактичності, на його думку, достатньо передбаченого Законом обовязку надання правової допомоги та сплати за надання такої коштів. При цьому, на його думку, перерахунок коштів не обовязковий. Розмір витрат Законом не передбачений, адвокат в даному випадку самостійно встановлює їх розмір. Обґрунтованість і неминучість судових витрат виходить з вимог ЦПК України, який передбачає обовязок виконати певні процесуальні дії: подати відзив, явка в судове засідання, тощо. Позивач на протязі тривалого часу неодноразово зверталася до суду з аналогічними позовами, які потім залишала без розгляду, що свідчить про необґрунтованість звернень. Крім того, про безпідставність звернення свідчить те, що позивач не є стороною договору, договір ніяким чином не впливає на права позивача і взагалі відсутнє порушення будь-яких прав.

Представник позивача заперечував проти задоволення заяви. Вказав, що позивач залишила позов без розгляду внаслідок помилки. 12.04.2018 року, усвідомивши свої дії, знову подала цей позов до суду, скориставшись правовою допомогою. Вважає, що заявником не доведено необґрунтованість позовних вимог, судові витрати документально не підтверджено, саме факт передачі грошей за надані послуги правової допомоги. Зазначена справа не є складною, тому не зрозумілим вважає необхідність проведених консультацій. Звернення до суду позивача є диспозитивним правом, а її поведінка щодо залишення позову без розгляду можна пояснити тим, що вона не користувалася раніше правовою допомогою. Відповідно до правових позицій Верховного Суду будь-яка особа має право на звернення до суду, якщо договором порушуються її права. В даному випадку позивач є фактичним власником спірного майна, так як володіє житловим будинком більше 15 років.

Представник Спостережної ради Приватного сільськогосподарського підприємства «Маяк» в судове засідання не зявився, заяви про відкладення розгляду справи не направив.

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали цивільної справи № 615/1374/17, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч.ч.5,6 ст.142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п'ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв'язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев'ятої статті 141 цього Кодексу.

Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У відповідності до ст.137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обовязок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати фізичних осіб, повязані з оплатою професійної правничої допомоги при розгляді судом справ про оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, несуть юридичні особи, на території яких мав місце нещасний випадок внаслідок таких надзвичайних ситуацій.

Із наданого представником заявника ОСОБА_4 про надання правової допомоги, укладеного 20.11.2017 року між адвокатом ОСОБА_5 та Приватним сільськогосподарським підприємством «Маяк», вбачається, що адвокат бере на себе зобов'язання надавати необхідну правову допомогу клієнту в тому числі при його взаємовідносинах в цивільних справах.

Згідно п. 4.1. ОСОБА_4, за надану відповідно до п. 1.1. цього договору правову допомогу клієнт сплачує адвокату гонорар в розмірі, що встановлюється шляхом підписання сторонами додаткової угоди.

Відповідно до додатку № 1 до ОСОБА_4 сторони домовились, що вартість послуг (гонорар) адвоката за договором про надання правової допомоги становить 2000,00 грн., що є попередньою оплатою, та вираховується з суми, зазначеної в акті прийому передачі наданих послуг (виконаних робіт).

Додатково до гонорару клієнт оплачує адвокату додаткові витрати для виконання послуг, які підтверджуються актом виконаних робіт (наданих послуг).

Згідно додатку № 3 до договору «Акт приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) пов'язаних з розглядом справи» від 16.03.2018 року адвокатом ОСОБА_5 була надана правова допомога Приватному сільськогосподарському підприємству «Маяк», а саме: консультація клієнта та зустріч з клієнтом, у кількості 4 години, вартістю 2560 грн.; ознайомлення з матеріалами справи, кількістю 6 годин, вартістю 3840 грн.; складання відзиву на позовну заяву, у кількості 1 документ, вартістю 705 грн.; складання заперечення на відповідь на відзив, вартістю 705 грн.; витрати на транспорт для прибуття до м. Валки, вартістю 400 грн.; час необхідний для формування якісної правової позиції, у кількості 18 годин, вартістю 12690 грн.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи № 615/1374/17, провадження у справі відкрито 24.11.2017 року та призначено в судове засідання на 26.12.2017 року, проте представник відповідача ПСП «Маяк» в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив. Ухвалою суду за участі позивача судовий розгляд справи продовжено за правилами ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року, в звязку з чим сторонам надано можливість скористатися своїм правом виконання вимог ЦПК України та встановлено відповідні строки.

23.01.2018 року представник відповідача ПСП «Маяк» - генеральний директор ОСОБА_6 подав відзив на цивільний позов та клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових доказів: завіреної копії договору оренди цілісного майнового комплексу та передачі обєктів соціальної сфери в довірче управління від 16.04.1999 року; завіреної копії протоколу загальних зборів співвласників обєктів соціальної сфери, переданої в довірче управління ПСП «Маяк» згідно договору оренди цілісного майнового комплексу та передачі обєктів соціальної сфери в довірче управління від 16.04.1999 року та членів трудового колективу ПСП «Маяк» від 03.06.2014 року.

Враховуючи, що копія відзиву з додатками направлена позивачу лише 22.01.2018 року, судове засідання 25.01.2018 року не відбулося, в тому числі за клопотанням позивача в звязку з хворобою.

27.02.2018 року представник відповідача ПСП «Маяк» за дорученням - ОСОБА_2 надав до суду заперечення щодо відповіді на відзив, хоча сама відповідь на відзив від позивача не надходила. Судове засідання проводилося за участі представника відповідача ПСП «Маяк» - ОСОБА_2 з 11-09 год. до 11-17 год., відкладено в звязку з неявкою позивача на 13.03.2018 року, якій направлено повідомлення про обовязкову явку з розясненням положень ч.5 ст.223 ЦПК України щодо повторної неявки без поважних причин.

13.03.2018 року позивач подала заяву про залишення позову без розгляду, яка задоволена судом в судовому засіданні за відсутності сторін, що повторно не зявилися з невідомих причин.

Таким чином, представник відповідача ПСП «Маяк» - адвокат ОСОБА_5 жодного разу не брав участі в судових засіданнях, заяви по суті справи, передбачені ст.174 ЦПК України, від його імені, як представника підприємства, до суду не подавалися.

З огляду на викладене, суд вважає, що залишення позову без розгляду це форма закінчення справи без ухвалення рішення та без перевірки підстав подання позову. При цьому подача позивачем заяви про залишення позову без розгляду є диспозитивним правом позивача, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації. Тому саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не може бути визнано необґрунтованими діями позивача.

Крім того, суд приймає до уваги, що звернення до суду з позовом є суб'єктивним правом позивача, гарантованим ст.ст.55,124 Конституції України, та безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Відповідач в свою чергу не надав до суду належних доказів на підтвердження того, що позивачем ОСОБА_1 було допущено зловживання процесуальними правами або того, що спір виник внаслідок неправильних дій сторони, що виключає собою право відповідача заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Враховуючи, що відповідачем не надано доказів, які б підтверджували перерахування суми понесених витрат на професійну правничу допомогу, яку він просить зобов'язати відшкодувати ОСОБА_1, а надання акту приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) пов'язаних з розглядом справи не є достатнім доказом понесення таких витрат, суд приходить до висновку, що заява ПСП «Маяк» задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.259-261, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Приватного сільськогосподарського підприємства «Маяк» про відшкодування судових витрат, понесених в звязку з розглядом цивільної справи № 615/1374/17 за позовом ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Маяк», Спостережної ради Приватного сільськогосподарського підприємства «Маяк» про визнання недійсним договору оренди, в частині зобовязання ОСОБА_1 відшкодувати Приватному сільськогосподарському підприємству «Маяк» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 18900 грн. відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Валківський районний суд Харківської області протягом пятнадцяти днів з дня складення повного тексту.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її оголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя А.П. Токмакова