Номер справи 623/3003/14-ц
Номер провадження 2-ві/623/3/18
УХВАЛА

іменем України

22 червня 2018 року м. Ізюм

Суддя Ізюмського міськрайонного суду Харківської області Одарюк М.П.

розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід по справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Харківській області, стягувач ОСОБА_3 про відстрочку виконання рішення, під головуванням судді Бєссонової Т.Д.,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21 червня 2018 року у складі головуючого судді Бєссонової Т.Д. відвід ОСОБА_1Ю, визнано необґрунтованим. Справу передано на автоматизований розподіл для визначення судді для розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід судді.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим у даній справі визначено суддю Одарюка М.П.

Заява ОСОБА_1 про відвід судді мотивована тим, що суддя Бєссонова Т.Д. є неупередженою та зацікавленою в результатах розгляду справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1Ю, про стягнення компенсації вартості частки у спільному майні, направлену на створення перешкод до допуску заявника до правосуддя з метою помсти та спричинення матеріальної та моральної шкоди, приведення до зубожіння.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв.

За суб'єктивним критерієм повинно оцінюватися особисте переконання та поведінка конкретного судді, зокрема, чи виявляв суддя упередженість або небезсторонність у даній справі.

Практика ЄСПЛ свідчить, що у кожній окремій справі повинно вирішуватися питання, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Перевіривши доводи заяви суд вважає, що підстави для задоволення відводу відсутні.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями.

У п.п.104-106 рішення Європейського суду з прав людини від 09 січня 2013 року по справі «ОСОБА_5 проти України» (заява № 21722/11) зазначено, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (іі) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Проте між суб'єктивною та об'єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об'єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об'єктивний критерій), а й може бути пов'язана з питанням його або її особистих переконань (суб'єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру» (Kyprianou v. Cyprus) [ВП], заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-ХІІІ). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб'єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об'єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполучного Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), п. 32, Reports 1996-III).

У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «ОСОБА_6 проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Статтями 36, 37 ЦПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Зокрема, частиною 4 статті 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Із заявленого клопотання під час розгляду справи про відвід вбачається, що відвід ОСОБА_1 зводиться по суті з незгодою з процесуальним рішенням судді та остаточним рішенням у справі № 623/3003/14-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення компенсації вартості частки у спільному майні. Вказане рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 05.01.2015 року по справі № 623/3003/14-ц набрало законної сили є обовязковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян та підлягає виконанню.

Належних, допустимих та достовірних доказів про пряму або побічну заінтересованість судді Бєссонової Т.Д. у розгляді цієї справи, які викликають сумнів у неупередженості і об'єктивності вказаною судді Пацерою Р.Ю. на наведено.

Враховуючи викладене, вважаю, що підстав для відводу, передбачених статтями 36, 37 ЦПК України, та об'єктивних даних, які свідчили б про наявність обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді Бєссонової Т.Д. по цій справі, не вбачається.

Керуючись ст.ст.36, 37, 40 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви позивача про відвід головуючому Бєссоновій Т.Д. в справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа : Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Харківській області, стягувач ОСОБА_3 про відстрочку виконання рішення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду М.П. Одарюк