Справа № 148/605/15-ц
Провадження № 22-ц/772/954/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковганич С. В.
Доповідач:Сало Т. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 рокуСправа № 148/605/15-цм. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі: головуючого судді Сала Т.Б., суддів: Ковальчука О.В., Якименко М.М., секретар - Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 15 травня 2015 року, ухваленого під головуванням судді Ковганича С.В. у залі суду м. Тульчин (дата складення повного тексту невідома) у справі за заявою прокурора Тульчинського району Вінницької області в інтересах держави в особі Суворівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, за участі зацікавленої особи - Відділу Держземагенства у Тульчинському районі Вінницької області про визнання спадщини відумерлою, -

встановив:

У березні 2015 року прокурор Тульчинського району Вінницької області в інтересах Суворівської сільської ради Тульчинського району Вінницької областізвернувся до суду із заявою, в якій просив: визнати відумерлою спадщину земельну частку (пай), площею 1,97 га, яка розташована на території Суворовської сільської ради, що залишилась після смерті ОСОБА_4 та посвідчена державним актом на право приватної власності на земельну ділянку (пай) серії НОМЕР_1 від 30.12.2001; визнати відумерлим у складі спадкового майна майновий пай бувшого КСП «ім. Леніна», правонаступником якого є СТОВ «Суворовське», вартістю 426 грн., що посвідчується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена КСП (майновим сертифікатом) серії НОМЕР_2 від 11.03.2015, виданий на ім'я ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1; передати до комунальної власності територіальної громади Суворовської сільської ради майно вищевказане майно.

Заяву мотивовано тим, що спадкоємці за законом чи заповітом із заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк з моменту відкриття спадщини до сільської ради не звернулися, а заповідального розпорядження на майно померлої у Суворівській сільській раді не зареєстровано, заявник просив суд визнати спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_4 відумерлою та передати її до комунальної власності Суворовської сільської ради.

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 15 травня 2015 року заяву задоволено. Визнано відумерлою спадщину на майно - земельну ділянку площею 1,97 га, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 30.12.2001, виданим на ім'я ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Визнано відумерлим у складі спадкового майна майновий пай бувшого КСП «ім. Леніна» вартістю 426 грн., правонаступником якого є СТОВ «Суворовське», що посвідчується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена КСП (майновим сертифікатом) серії НОМЕР_2 від 11.03.2015, виданий на ім'я ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. передано до комунальної власності територіальної громади Суворовської сільської ради майно - земельну ділянку, площею 2,34 га, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, реєстраційний НОМЕР_4 та майновий пай бувшого КСП «ім. Леніна», правонаступником якого є СТОВ «Суворовське», вартістю 426 426 грн., серії НОМЕР_5 від 11.03.2015.

Не погодившись із вказаним рішенням, особа, яка не брала участь у справі - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції є помилковим та таким, що ухвалене з неповним з'ясуванням обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, судом не надано запит у Тульчинську державну нотаріальну контору щодо отримання відомостей з реєстру заповітів та не з'ясовано коло спадкоємців; судом не встановлено, що апелянт є внуком та спадкоємцем ОСОБА_4 за заповітом.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, розглянувши матеріали цивільної справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних обставин.

Ухвалюючи рішення про задоволення заяви, суд першої інстанції виходив із вимог ст. 1277 ЦК України, якою регулюється правовий режим вирішення питання про відумерлість спадщини, зокрема з відсутності спадкоємців за заповітом і за законом та неприйняття ними спадщини.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в селі Суворовське Тульчинського району Вінницької області померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 24 березня 2001 року серії НОМЕР_6 (а.с.50).

Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки, площею 1,97 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Суворовської сільської ради, що підтверджується державним актом на право власності на землю від 30.12.2001 серії НОМЕР_1 (а.с.5) та майнового паю члена, вартістю 426 грн., що підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена КСП (майновим сертифікатом) від 11.03.2015 серії НОМЕР_2 (а.с.7).

Відповідно до заповіту, складеного 04 листопада 2000 року, ОСОБА_4 заповіла все своє майно ОСОБА_3 (а.с. 49).

Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до статті 278 ЦПК України (у редакції чинній на час вирішення заяви) суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, у порушення вимог ст. 278 ЦПК України не встановив спадкоємців за заповітом і законом, а обмежився лише висновком про те, що спадкоємці не звертались до сільської ради для оформлення спадщини та про відсутність у сільській раді заповіту.

Відповідно до частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою ст.1273 цього Кодексу.

З копії паспорта ОСОБА_3, виданого 22.09.2009 серії НОМЕР_7, вбачається, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с. 48).

Таким чином, на час складення заповідального розпорядження та на час смерті заповідача ОСОБА_3 було 7 років.

Встановлено, що дій, передбачених частинами 2-4 статті 1273 ЦК України, ОСОБА_3 та його батьки не вчиняли, а тому він є таким, що прийняв спадщину після смерті заповідача - його бабусі ОСОБА_4

Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що підстав для визнання спадщини відумерлою немає.

Враховуючи наведене, оскільки суд належним чином не перевірив відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, чим порушив норми процесуального права, та дійшов помилкового висновку про задоволення заяви, що, відповідно доп. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, є підставою, для скасування судового рішення повністю та відмови у задоволенні заяви.

Керуючись ст. ст. 294, 367, 374, 376, 382, 383, 384, ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 15 травня 2015 року скасувати.

Відмовити у задоволенні заяви прокурора Тульчинського району Вінницької області в інтересах держави в особі Суворівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, за участі зацікавленої особи - Відділу Держземагенства у Тульчинському районі Вінницької області про визнання спадщини відумерлою.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Верховного Суду.

Головуючий: Т.Б. Сало

Судді: О.В. Ковальчук

М.М. Якименко

Згідно з оригіналом:

Суддя: Т.Б. Сало