РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1183/18

25 червня 2018 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Левчук В.В.

секретар судового засідання Зберун К.Ф.

за участю:

позивача не з'явилася

відповідача не з'явився

третьої особи не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №564/1183/18 за позовом ОСОБА_1 (м.Костопіль Рівненської області, вул.Т.Бульби 35) до ОСОБА_2 (с.Лісопіль Костопільського району Рівненської області, вул.Першотравнева 5), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 (м.Костопіль Рівненської області, вул.Т.Бульби 35) про стягнення аліментів на дитину, що продовжує навчання

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Костопільського районного суду Рівненської області з цивільним позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, що продовжує навчання.

В обґрунтування позовних вимог, вказує на те, що повнолітній син сторін навчається на 1 курсі денної форми навчання в Костопільському будівельно-технологічному коледжі НУВПГП та не працює. Всі витрати пов'язані навчанням сина та його утриманням на даний час позивач несе самостійно. За життя другого чоловіка мала змогу отримувати сина, однак після його смерті, матеріальний стан родини значно погіршився. Відповідач має можливість матеріально допомагати в утриманні повнолітнього сина, який продовжує навчання, однак в добровільному порядку цього робить. Позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 600 грн., щомісячно. Навчання закінчується 30.06.2018.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 24.05.2018 по справі №564/1183/18 злучено ОСОБА_3 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Позивач у судове засідання не зявилася. Про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Позивач подала до суду заяву, у якій просить здійснювати розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує частково на суму 400 грн., щомісячно.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає.

Третя особа в судове засідання не з'явився. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, встановив наступне.

Згідно свідоцтва про народження серії І-ГЮ №077610, ОСОБА_4 народився 20.10.1999, його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_5, про що Малолюбашанською радою Костопільського району Рівненської області складено відповідний актовий запис за №25

Таким чином, судом встановлено, що станом на дату звернення позивача до суду з відповідним позовом (22.05.2018), син сторін досягнув вісімнадцятирічного віку.

Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ГЮ номер 062655 виданого виконавчим комітетом Головинської сільської ради Костопільського району Рівненської області, 29.12.2010 зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_1, про що складено відповідний актовий запис.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №186161 виданого виконавчим комітетом Головинської сільської ради Костопільського району Рівненської області, 02.01.2016 помер ОСОБА_6, про що складено відповідний актовий запис за №1.

Згідно довідки №198 виданої 15.05.2018 Костопільським будівельно-технологічним коледжем Національного університету водного господарства та природокористування Міністерства освіти і науки України, ОСОБА_4 навчається в 3 групі на 1 курсі денного відділення та знаходиться на неповному державному забезпеченні. Термін закінчення навчального закладу 30.06.2018.

Згідно довідки №1908 виданої 17.05.2018 Комунальним підприємством "Костопільське будинкоуправління" ОСОБА_1 проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з синами ОСОБА_4, ОСОБА_6

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно приписів статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Суд враховує, що обовязок із утримання дітей покладається на обох батьків.

Водночас, відповідно до ч.2 ст.200 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, із наданих суду доказів, суд встановив, що повнолітній син сторін, ОСОБА_4, продовжує навчання не отримує доходу та потребує матеріальної допомоги. Позивач утримує сина самостійно, що не заперечується відповідачем. На утриманні позивача, окрім того, перебуває неповнолітній син від нового шлюбу, якого позивач, в зв'язку зі смертю чоловіка, утримує також самостійно. Відповідач доказів неможливості надання матеріальної допомоги повнолітньому сину, який продовжує навчання, не надав. Інших осіб на утриманні у відповідача не перебуває.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення аліментів є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", станом на 01.01.2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 1762 грн.

Як було зазначено вище, обовязок із утримання дітей покладається на обох батьків.

Так, визначаючи розмір аліментів, виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням потреб повнолітнього сина, який продовжує навчання, можливостей відповідача, суд дійшов висновку, що аліменти в розмірі 400 грн., щомісячно, на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, не буде надто обтяжливим для відповідача, є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наявність підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 142, 176, 206, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (м.Костопіль Рівненської області, вул.Т.Бульби 35) до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3, про стягнення аліментів на дитину, що продовжує навчання задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії МЮ номер 256531 виданий 17.01.2011 Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області, ІН НОМЕР_1, проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1) аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі 400 /чотириста/ гривень щомісячно, починаючи з 22.05.2018 та до закінчення навчання ОСОБА_3, але не довше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

У зв'язку із неявкою всіх учасників справи у судове засідання, яким завершився розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 25.06.2018.

СуддяОСОБА_7