Справа № 686/4677/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13 червня 2018 року м.Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої-судді: ОСОБА_1

за участі секретаря: Перун А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу з ОСОБА_3 в сумі 31500,00 доларів США, що еквівалентно 847 350 грн. станом на 3 березня 2018 року, оскільки останнім були позичені грошові кошти у позивача по письмовим розпискам. Відповідач зобовязання не виконав у встановлений строк, що стало підставою для звернення до суду.

Представник позивача та позивач підтримали позовні вимоги та просили їх задоволити. Відповідач на судовий розгляд не зявився. Повідомлений у встановленому порядку про час та дату судового засідання. Клопотань про відкладення розгляду справи, розгляд справи за відсутності від відповідача не надходило. Представник позивача та позивач не заперечували проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Наслідки заочного розгляду справи відомі і зрозумілі.

Вислухавши пояснення, перевіривши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Гривня є законним платіжним засобом на території України (частина перша стаття 192 ЦК України).

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК України).

Такими випадками є стаття 193, частина четверта статті 654 ЦК України, ОСОБА_1 України від 16 квітня 1991 року № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93, ОСОБА_1 України від 23 вересня 1994 року № 185/94 ВР «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».

Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях.

Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.

Разом із тим частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобовязанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобовязанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України.

Згідно з частиною третьою статті 533 ЦК України використання іноземної валюти як засобу платежу при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається лише у випадку, передбаченому законом (частина друга статті 192 ЦК України).

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобовязання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобовязання і фактичного його виконання є національна валюта України гривня.(Постанова ВСУ від 2.07.2014 року справа №6-79цс24)

Судом встановлено договірні відносини щодо позики 31 500 доларів США двома письмовими розписками. У встановлений розписками строк: до 19.07.2017 року, 2.08.2017 року,22.09.2017 року позика у розмірі 31 500 доларів США не була повернута відповідачем, що стало підставою звернення до суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про підставність заявленого позову. Проте стягненню з відповідача підлягає сума гривневого еквіваленту боргового зобовязання в іноземній валюті за курсом на дату винесення судового рішення, тобто 821 756,25 грн.(курс НБУ 2608,7490 грн.за 100 доларів США)

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в порядку передбаченому ст.141 ЦПК, пропорційно сумі задоволених вимог

Керуючись ст. ст. 19, 42,43,48, 51, 81, 82,141, 263,280-282, 354 ЦПК , ст. ст.15,16,192, 526, 533,1046,1047,1049 ЦК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, що проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2, що проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 суму боргу у розмірі 821 756,25 грн., що в еквіваленті на дату винесення рішення складає 31500 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 8543,90 грн.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя Хмельницького міськрайонного суду З.А.Чевилюк