Справа № 489/3795/17
Номер провадження 2/489/448/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 року м. Миколаїв,

вул. Космонавтів,81/16 (81/17),

зал судових засідань №11

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретар судового засідання - Сироватка Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської дирекції Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

11 серпня 2017 року позивач звернулась до відповідача із зазначеним позовом, яким просила стягнути з відповідача матеріальні збитки в розмірі 312 грн. 00 коп. та моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. 00 коп.

Вказувала, що 22.09.2016 року вона скористалась послугами відповідача та відправила одержувачу - її доньці ОСОБА_2, через відділення поштового зв'язку у смт. Березанка рекомендований лист, в якому знаходилась довіреність оформлена позивачем на ім'я останньої. Проте вказаного листа донька позивача не отримала, а при зверненні до відповідача їй повідомили, що лист втрачено при обробці.

Позовні вимоги позивач обгрунтувала тим, що внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором про надання послуг порушено її права, як споживача та внаслідок втрати листа завдано матеріальної та моральної шкоди.

Відповідач проти позову заперечував та вказував, що при обробці дійсно було втрачено листа відправленого нею, однак позивач до відповідача із заявою про відшкодування вартості послуг не зверталась. Через те, що опис змісту конверту з приводу його цінності не проводився, вартість збитків в розмірі 300 грн. 00 коп. нічим не підтверджена та встановити її неможливо. Також позивачем не надано жодних доказів на підтвердження її моральних страждань.

Позивач у судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином, відповідно до інформації, яка міститься у відповіді на відзив, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, підтримавши їх.

Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи.

Дослідивши надані докази, суд виходить з такого.

22.09.2016 року Приватним нотаріусом ОСОБА_3 у смт. Березанка посвідчено довіреність від імені ОСОБА_1 для представництва її інтересів на ім'я ОСОБА_2.

Відповідно до Довідки виданої 13.10.2016 року ПН Березанського РНО Миколаївської області ОСОБА_3 за вчинення нотаріальної дії (посвідчення довіреності) було отримано від позивача 300,00 грн.

22.09.2016 року позивач скористалась послугами відповідача та відправила через відділення ПАТ "Укрпошта" рекомендований лист на ім'я адресата ОСОБА_2

Проте, адресат рекомендованого листа від позивача так і не отримала, через що вона звернулась до Миколаївської дирекції УДППЗ «Укрпошта» ( ПАТ "Укрпошта") з приводу розшуку відправленого нею рекомендованого листа.

Згідно Відповіді від 12.10.2016 року позивача повідомлено про те, що за результатами службової перевірки відповідачем встановлено, що її поштове відправлення втрачено під час обробки.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

За ст. 4 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону;

Згідно ч. 3 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати:1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк;2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги);3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи;4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи;5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору.

Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором.

Стаття 1 ЗУ «Про поштовий зв'язок» дає визначення послуг поштового звязку, що є продуктом діяльності оператора поштового зв'язку з приймання, обробки, перевезення та доставки (вручення) поштових відправлень, виконання доручень користувачів щодо поштових переказів, банківських операцій, спрямований на задоволення потреб користувачів.

Відповідно до ч. 4 ст. 18 ЗУ «Про поштовий зв'язок» вартість попередньо оплачених користувачем послуг, що фактично не були йому надані, відшкодовується користувачеві у повному обсязі на підставі квитанції чи іншого документа про оплату цих послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

При цьому згідно п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь понесених ним витрат за попередньо оплачені послуги за доставку поштового відправлення в сумі 12 грн. 00 коп. підлягають задоволенню.

Разом з тим, подавши свої докази, позивач реалізував своє право на доказування і одночасно виконав обов'язок із доказування, оскільки ст.81ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак, позивач не надав доказів того, що вартість відправленого нею змісту листа складала саме 300 грн. 00 коп. та в цьому листі знаходилась довіреність, яку вона отримала у нотаріуса в день відправки листа.

При відправці цінність листа не оголошувалась, позивач не робила опису майна в листі в присутності працівника відповідача, через що відповідач має нести відповідальність лише за невиконання послуг з відправки.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сімї, і близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибин фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльності, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року роз'яснено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджено.

В судовому засіданні встановлено, що права позивача, як споживача, були порушені відповідачем, який не виконав обовязку щодо відправлення рекомендованого листа та не повернув позивачу кошти за відправку на протязі півтори років.

На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що позивачеві спричинено моральну шкоду і її розмір визначає виходячи із принципів розумності і справедливості в сумі 100,00 гривень.

Таким чином, позов ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір 1 280 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 141-142, 200, 263-265ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Миколаївської дирекції Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Миколаївської дирекції ПАТ "Укрпошта" на користь ОСОБА_1 понесені витрати на відправку рекомендованого листа в розмірі 12 грн. 00 коп., компенсацію моральної шкоди - 100 грн.00 коп., усього - 112 грн.00 коп.

В задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Стягнути з Миколаївської дирекції ПАТ "Укрпошта" на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір 1 280 грн. 00 коп.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2;

Відповідач - Миколаївська дирекція ПАТ "Укрпошта", , місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1, 54018.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25.06.2018 р.

Суддя Н.С. Тихонова