Справа № 369/3956/18
Провадження № 2/369/2175/18
24.05.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі
головуючої судді Ковальчук Л.М.,
при секретарі Ковриженко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації, про стягнення аліментів,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 19 липня 2013 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2.
В шлюбі в них народились діти, дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
На даний час ОСОБА_2 проживає окремо, веде відокремлений спосіб життя, належного матеріального забезпечення сім'ї не надає. Кошти, які отримує, витрачає на свої потреби, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.
Діти потребують значних матеріальних витрат на утримання, оздоровлення, нормальне харчування, а також для придбання одягу та всього необхідного.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справ повідомлялась належним чином, надала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі.
У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.
Оскільки позивач ОСОБА_1 в поданій до суду заяві не заперечувала проти заочного розгляду справи, а відповідач повідомлявся належним чином про дату, час і місце розгляду справи, тому суд вважав за доцільне провести заочний розгляд справи.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_2 з липня 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві.
В шлюбі в них народилась дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.
Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01 січня по 30 червня 2018 року становить 1492 грн., для дітей вікoм вiд 6 дo 18 рокiв становить 1860 грн.
Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому суд виходить з того, що обов'язок того з батьків, хто проживає окремо, утримувати дитину не залежить від порядку (офіційно/неофіційно) працевлаштування платника аліментів.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 Сімейного кодексу України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, в грошовій формі.
Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані докази, а також керуючись ст. ст. 180, 182, 191 Сімейного кодексу України, дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 квітня 2018 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.
Також суд дійшов висновку, що з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 необхідно стягнути щомісячно аліменти на її утримання в розмірі по 1/6 частини від усіх видів доходів до досягнення дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, трьох років.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з ОСОБА_2 в розмірі 704,80 грн. в дохід держави.
Керуючись п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», 180, 182, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 4, 13, 77, 78, 79, 80, 81, 133, 141, 259, 264, 265, 268, 280, 281 ЦПК України, суд -
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, щомісячно аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 квітня 2018 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, щомісячно аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) на утримання дружини до досягнення дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, трьох річного віку, починаючи з 10 квітня 2018 року.
В решті позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, судовий збір у розмірі 704,80 грн. в дохід держави.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня винесення повного рішення суду.

Суддя Ковальчук Л.М.