Постанова

Іменем України

05 червня 2018 року

м. Київ

провадження № 22-ц/796/3407/2018

Апеляційний суд м. Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О.Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Кравець В.А., Лапчевської О.Ф.,

за участю секретаряСинявського Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2,

на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва

в складі судді Ул'яновської О.В.

від 26 лютого 2018 року

у справі № 759/10252/15-ц Святошинського районного суду м. Києва

за скаргою Голови Правління Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Дружба» Харченка Віктора Івановича

на рішення державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гуріної Дарії Ігорівни,

стягувач - ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В:

28 грудня 2017 року заявник - Голова Правління Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Дружба» (далі - КБЕІГ «Дружба», Кооператив) ХарченкоВ.І. звернувся до суду зі скаргою на рішення державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - Святошинський РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві) Гуріної Д.І., в якій просив визнати неправомірною постанову про відкриття виконавчого провадження № 55391803 від 19 грудня 2017 року та зобов'язати державного виконавця Святошинського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Гуріну Д.І. усунути порушення та поновити порушене право КБЕІГ «Дружба» шляхом скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Скаргу обґрунтовував тим, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 16.11.2017 задоволено позов ОСОБА_1 до Голови Правління КБЕІГ «Дружба» Харченка В.І. про усунення перешкод в користуванні гаражним боксом та зобов'язання видати пропуск.

Вказане рішення було звернуто стягувачем до примусового виконання до Святошинського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві. Державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Вважав, що постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження є неправомірною та суперечить положенням Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), оскільки рішення суду було виконано добровільно ще до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Також вказував на те, що державним виконавцем стягнуто виконавчий збір без врахування положень ч. 9 ст. 27 Закону, якою передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26 лютого 2018 року скаргу задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 через свого представника звернулася до суду з апеляційною скаргою, в обґрунтування якої вказала, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню із постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні скарги.

Зважаючи на положення п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VІІІ Апеляційний суд міста Києва здійснює свої повноваження до початку роботи новоутвореного апеляційного суду у відповідному апеляційному окрузі.

Заперечуючи проти апеляційної скарги голова Правління КБЕІГ «Дружба» Харченко В.І. подав відзив на апеляційну скаргу.

Зазначав, що суд першої інстанції постановив ухвалу у відповідності до вимог матеріального та процесуального права, та дійшов правильного висновку, що рішення державного виконавця не відповідає вимогам Закону.

Вказував, що при постановленні ухвали про задоволення скарги судом першої інстанції у повному обсязі досліджено матеріали справи та взято до уваги докази, які вказують на добровільне виконання рішення суду ще до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Посилаючись на те, що стягувач не довів належними та допустимими доказам обставини, викладені в апеляційній скарзі, просив залишити ухвалу Святошинського районного суду м. Києва без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити з підстав, наведених в ній.

Голова Правління КБЕІГ «Дружба» Харченко В.І. та представник Правління КБЕІГ «Дружба» - Шевченко В.С. в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечували та просили залишити без задоволення, а ухвалу - без змін.

Святошинський РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника Святошинського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, та вимог, що заявлялися в суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 16 листопада 2017 року задоволено позов ОСОБА_1 до Правління КБЕІГ «Дружба» в особі Голови Харченка В.І. про зобов'язання усунути перешкодити у користуванні гаражним боксом та зобов'язання вчинити дії.

Зобов'язано Голову Правління КБЕІГ «Дружба» Харченка В.І. усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 гаражним боксом НОМЕР_1 та видати пропуск для безперешкодного вільного доступу до гаражного боксу НОМЕР_1, який знаходиться на території Кооперативу, що за адресою: м. Київ, вул. Миру, 102.

Дане рішення суду набрало законної сили 27 листопада 2017 року.

28 листопада 2017 року Святошинський районний суд м. Києва видав виконавчий лист № 759/10252/15-ц.

В подальшому стягувач - ОСОБА_1 звернулася до Святошинського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 759/10252/15-ц від 28.11.2017.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 грудня 2017 року головним державним виконавцем Святошинського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Гуріною Д.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55391803 (а.с. 199).

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що постанову про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем винесено з дотриманням норм Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Обов'язковість виконання рішення суду, яке набрало законної сили, закріплено в ст. 129-1 Конституції України, ст. 18 ЦПК України та ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Крім того, у своєму рішенні від 15 жовтня 2009 року по справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» Європейський суду з прав людини наголосив, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна система дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення.

Відповідно до положень частини 5 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню) ( ч. 6 ст. 26 Закону).

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець діяв у відповідності до вимог Закону.

Колегія суддів погоджується з доводами Голови Правління КБЕІГ «Дружба» Харченка В.І., що у разі добровільного виконання судового рішення державний виконавець вирішує питання про повернення виконавчого документу стягувачу та виконавчий збір не стягується.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з доводами скарги, що добровільне виконання рішення суду є підставою для скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, оскільки за приписами п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення, згідно з виконавчим документом, виконавче провадження підлягає закінченню.

Таким чином, у разі виконання рішення суду в добровільному порядку Законом встановлено інший порядок повернення виконавчого документу, а саме шляхом винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження, а не скасування судом постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Частиною 9 статті 27 Закону передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Матеріали справи не містять доказів, що боржник звертався до державного виконавця із заявою про закінчення виконавчого провадження і державним виконавцем не розглянуто таку заяву.

Крім того, предметом скарги є оскарження дій державного виконавця по відкриттю виконавчого провадження, а не дій щодо закінчення виконавчого провадження.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції вказаних обставин не врахував, неправильно застосував норми матеріального права, у зв'язку з чим дійшов помилкового висновку, що державний виконавець в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» не вчинив дій, визначених цим Законом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом ухвалено рішення з порушення норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права, що в силу пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК України, п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VІІІ, ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, - задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 28 лютого 2018 року - скасувати.

В задоволенні скарги Голови Правління Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Дружба» Харченка Віктора Івановича на рішення державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гуріної Дарії Ігорівни, стягувач - ОСОБА_1, - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови виготовлено 06 червня 2018 року.

Головуючий О.Ф. Мазурик

Судді В.А. Кравець

О.Ф. Лапчевська