Справа № 444/501/18
Провадження № 2/444/546/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2018 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

секретар судового засідання Мамедова Г. І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жовківської районної державної адміністрації Львівської області, третя особа: Рава-Руська державна нотаріальна контора про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, мотивуючи позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_3, що стверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим Липницькою сільською радою, після смерті якого відкрилася спадщина на земельну частку (пай) площею 0,98 га, яка належала померлому на підставі сертифікату серії НОМЕР_2 виданого Липницькою сільською радою.

Зазначає, що з приводу спадкування вона звернулася до Рава-Руської державної нотаріальної контори, де відкрито спадкову справу № 8/2014 та йому 08.10.2014 року видано свідоцтво про право на спадщину, а саме житловий будинок в АДРЕСА_1, однак відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкування земельної частки (паю), який належав батькові у зв'язку із тим, що йому видано сертифікат старого зразка затвердженого ухвалою Львівської обласної ради №277 від 01.02.1993 року та роз'яснено, що для спадкування слід подати сертифікат про право на земельну частку зразка, який затверджено постановою Кабінету Міністрів від 12. жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифікатів на право на земельну частку (пай) і зразка книги реєстрації сертифікатів про право на земельну частку».

З приводу обміну сертифіката він звернулася до Жовківської РДА, однак там йому відмовлено в такому та роз'яснено, що такий не може бути виданий у зв'язку із смертю спадкодавця, так як відповідно до ст. 25 ЦК України померлим втрачено цивільну правоздатність.

Оскільки спадщину частково він оформив, що вважає, що відповідно до ст. 549 ЦК УРСР від 1963 року є таким, що вступив в управління та володіння спадковим майном.

А тому просить постановити рішення, яким визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 право на земельну частку (пай) площею 0,98 га умовних кадастрових гектарів, яка належала ОСОБА_3 на піставі сертифікату серії НОМЕР_2 виданого Липницькою сільською радою.

Позивач в підготовче судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду заяву у якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просить задоволити.

Представник відповідача Жовківської районної державної адміністрації Львівської області в підготовче судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Жовківської районної державної адміністрації Львівської області на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, не заперечують проти позову.

Представник третьої особи Рава-Руської державної нотаріальної контори в підготовче судове засідання не з'явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, при вирішенні справи покладається на розсуд суду.

А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без учасників, які не з'явилися, зважаючи на подані ними заяви.

Оскільки всі учасники в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнали їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовківського районного управління юстиції у Львівській області 18.06.2013 року вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 про що складено відповідний актовий запис № 34.

Відповідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України від 16.01.2003 року, що набрав чинності 01.01.2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинностіЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Оскільки ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто спадщина відкрилася до набрання чинності ЦК України, то до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після його смерті слід застосовувати положення Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року.

Із копії довідки виданої виконкомом Липницької сільської ради Жовківського району Львівської області № 123 від 22.01.2014 року вбачається, що від імені ОСОБА_3 у сільській раді заповіт не посвідчувався.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 вбачається, що позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Так, ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Ст. 527 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року встановлено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Отже, ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги майна ОСОБА_3.

Ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст. 525 зазначеного кодексу визнається день смерті спадкодавця.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Так, згідно Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, прийняття і відмова від спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

З довідки № 120 виданої виконкомом Липницької сільської ради Жовківського району Львівської області 22.01.2014 року вбачається, що ОСОБА_1 проживав та був зареєстрований разом із батьком ОСОБА_3 до дня його смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1 і вели спільне господарство.

Отже, ОСОБА_1 прийняв спадщину ОСОБА_1, оскільки протягом шести місяців з дня її відкриття вступив в управління та володіння спадковим майном .

Крім того, факт прийняття позивачем спадщини батька підтверджується вже виданим 08.10.2014 року свідоцтвом про право на спадщину за законом, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1.

Внаслідок подання позивачем 24.01.2014 року заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом в Рава-Руську державну нотаріальну контору було зареєстровано спадкову справу № 8/2014, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 36427598 від 24.01.2014 року, однак року завідувачем Рава-Руської державної нотаріальної контори Сапелюк М. О. 22.01.2018 року листом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме земельну частку (пай), оскільки ним не подано сертифіката на право на земельну частку (пай) нового взірця, згідно форми, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801.

З копії сертифікату серії НОМЕР_2 вбачається, що такий видано Липницькою сільською радою ОСОБА_3, відповідно до якого йому передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,98 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території Липницької сільської ради.

Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай).

Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори.

Листом від 01.02.2018 року № 02-36/459 Жовківська районна державна адміністрація Львівської області повідомила позивача, що у зв'язку із втратою ОСОБА_3 цивільної правоздатності внаслідок смерті, сертифікат на право на земельну частку (пай) нового зразка райдержадміністрація видати йому не може та рекомендовано позивачу як спадкоємцю звернутися в Жовківський районний суд Львівської області.

Відповідно до вимог ст. 525 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак судом встановлено, що позивачем не може бути пред'явлено для оформлення спадщини сертифікат на ім'я спадкодавця нового зразка, оскільки він помер, а тому втратив цивільну правоздатність та дієздатність.

Отже, позивач є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, прийняв після його смерті спадщину, оскільки вступив в управління та володіння спадковим майном, однак, спадщини на земельну частку (пай) в розмірі 0,98 га, яка належала померлому не може оформити, так як відсутні правовстановлюючі документи на дану земельну частку (пай) нового зразка, які водночас не можуть бути видані на ім'я померлого, оскільки він втратив цивільну правоздатність та дієздатність, а тому право позивача на дану земельну частку (пай) підлягає захисту в судому порядку, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 23, ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, ст. 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, право на земельну частку (пай) площею 0,98 га умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території Липницької сільської ради та право на яку ОСОБА_3 мав на підставі сертифікату серії НОМЕР_2 виданого Липницькою сільською радою Жовківського району Львівської області 02.06.1997 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Апеляційного суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Зеліско Р. Й.