У Х В А Л А

"25" червня 2018 р.

м. Київ

справа № 755/8769/18

провадження № 2/755/4307/18

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Галаган В.І., перевіривши додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, по позовній заяві ОСОБА_1, ОСОБА_2 до керівника Київської місцевої прокуратури № 2 Дейнеки Сергія Валентиновича, третя особа: Прокурор міста Києва Говда оман Михайлович, про стягнення моральної і матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 до керівника Київської місцевої прокуратури № 2 Дейнеки Сергія Валентиновича, третя особа: Прокурор міста Києва Говда оман Михайлович, про стягнення моральної і матеріальної шкоди.

Ухвалою суду від 14 червня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до керівника Київської місцевої прокуратури № 2 Дейнеки Сергія Валентиновича, третя особа: Прокурор міста Києва Говда оман Михайлович, про стягнення моральної і матеріальної шкоди було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Зазначену ухвалу суду було двічі отримано позивачем ОСОБА_2 19.06.2018 року та 20.06.2018 року, про що свідчить власноручна розписка та поштове повідомлення, долучені до матеріалів справи.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» та у рішенні від 30 травня 2013 року» Наталія Михайленко проти України» зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

25.06.2018 року (вх.№ 35905) позивачем ОСОБА_1 до Дніпровського районного суду м. Києва подано позовну заяву (уточнену), яка не містить даних на виконання вимог ухвали суду від 14.06.2018 року, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2, 3, 4, 5, 6, 8, 9, 10 ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява, серед іншого, повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову, яка має складатися загальною сумою всіх вимог; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов'язків досудовий порядок урегулювання спору; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Так, попри вимоги ухвали суду віл 14.06.2018 року, позивачем в уточненій позовній заяві не зазначено: даних реєстраційного номеру облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта позивачів.

Крім того, попри вимоги ухвали суду віл 14.06.2018 року, в уточненій позовній заяві відсутнє підтвердження того, що позивачами не подано будь-якого іншого позову (позовів), не залежно від його (їх) підсудності, до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, ураховуючи майновий характер частини предмету спору, позивачами не зазначено ціну позову, яка становитиме загальну суму всіх вимог, що відповідає положенню п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України та п. 10 ч. 1 ст. 176 ЦПК України.

Крім того, відповідно до ч. 4, 5 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ч. 7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», У разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 1 січня 2018 року становить 1 762,00 грн.

Як убачається зі змісту позовної заяви, предмет спору становлять вимоги позивачів про стягнення з відповідача на їх користь матеріальної шкоди у розмірі 360 000,00 грн. кожному та матеріальної шкоди у розмірі 1 080 000,00 грн. Крім того, складову предмету спору ставлять вимоги позивачів про стягнення з відповідача на їх користь моральної шкоди у розмірі 720 000,00 грн. кожному.

При цьому позивачем ОСОБА_1 долучено до матеріалів позовної заяви копію довідки про встановлення йому ІІ групи інвалідності, що є підставою для звільнення позивача ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Матеріали позовної заяви не містять доказів звільнення від сплати судового збору позивача ОСОБА_2, тому ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.06.2018 року позивача ОСОБА_2 було зобов'язано сплатити судовий збір за вимогу майнового та немайнового характеру.

Однак, попри вимоги ухвали суду від 14.06.2018 року, позивачем ОСОБА_2 до уточненої позовної заяви не долучено доказів сплати ним судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивач у встановлений судом строк не виконає всі перелічені в статтях 175 і 177 Цивільного процесуального кодексу України вимоги, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до керівника Київської місцевої прокуратури № 2 Дейнеки Сергія Валентиновича, третя особа: Прокурор міста Києва Говда оман Михайлович, про стягнення моральної і матеріальної шкоди - вважати неподаною та повернути позивачам.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Позивачі мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення позивачам даної ухвали суду.

Суддя: В.І. Галаган