Єдиний унікальний номер 722/1778/16-ц
Номер провадження 2-р/722/1/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

судді: Ратушенка О.М.

секретаря: Кушнір І.В.

з участю представника

заявника: ОСОБА_1

заінтересованої особи: ОСОБА_2

та представника Сокирянського

РВ ДВС: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника заявників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ОСОБА_1, заінтересовані особи ОСОБА_2, орган опіки і піклування Сокирянської РДА та Сокирянський РВ ДВС про розяснення рішення суду,-

ВСТАНОВИВ:

11.04.2018 року представник заявників ОСОБА_1 звернувся до Сокирянського районного суду із вказаною вище заявою в якій зазначив, що рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 28.02.2017 року зобовязано ОСОБА_5 та ОСОБА_4 передати малолітню дитину ОСОБА_6, яка фактично проживає в прийомній сімї, на виховання і утримання матері ОСОБА_2 Також, вирішено питання щодо стягнення з відповідачів судових витрат.

07.02.2018 року головним державним виконавцем Сокирянського РВ ДВС ОСОБА_3 винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень №55726683 та №55726858 по виконанню виконавчих листів №722/1778/16-ц від 28.02.2017 року про зобовязання ОСОБА_5 і ОСОБА_4 передати малолітню дитину ОСОБА_6 на виховання і утримання матері ОСОБА_2

У звязку з виконанням рішення суду у боржників виникло питання щодо обсягу його виконання відносно кожного з них, оскільки у відповідності до ст.266 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, повинен зазначити, в якій частині рішення стосується кожного з них, або зазначити, що обовязок чи право стягнення є солідарним.

Враховуючи викладене, просив розяснити рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 28.02.2017 року №722/1778/16-ц, визначивши чи зобовязані відповідачі виконувати це рішення щодо однієї дитини спільно, або окремо один від одного.

Представник заявників в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з викладених в заяві підстав. Окрім цього зазначив, що до предявлення стягувачем виконавчих листів, розпорядженням Сокирянської РДА №541-р від 08.12.2017 року припинено діяльність прийомної сімї ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а тому вони не можуть бути сторонами виконавчого провадження в якості боржників.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні вирішення заяви залишила на розсуд суду.

Представник Сокирянського РВ ДВС ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву представника заявників підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити. При цьому зазначив, що 07.02.2018 року ним було винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень №55726683 та №55726858 по виконанню виконавчих листів №722/1778/16-ц від 28.02.2017 року, якими боржникам було запропоновано виконати рішення суду в частині зобовязання передати малолітню дитину на виховання і утримання матері ОСОБА_2 протягом 10 днів з дня винесення постанови. Окрім цього також пояснив, що в процесі виконання даного рішення суду ним буде визначено дату здійснення передачі дитини її матері, шляхом підписання відповідного акту прийому-передачі боржниками та стягувачем.

Заслухавши думку всіх учасників судового процесу, дослідивши письмові документи додані до заяви та частково матеріали цивільної №722/1778/16-ц, суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст.271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд розяснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про розяснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути предявлене до примусового виконання.

Згідно з роз'ясненнями, викладеним в п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року, розяснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Тобто, роз'ясненню підлягає судове рішення, яке підлягає виконанню як у добровільному порядку, так і примусово у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження».

Норми процесуального закону вказують, що рішення суду повинно бути зрозумілим.

Зрозумілість судового рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Судом встановлено, що рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 28.02.2017 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в частині зобовязання останніх передати малолітню дитину ОСОБА_6, яка фактично проживає в прийомній сімї, на виховання і утримання матері ОСОБА_2

На виконання вказаного рішення суду видано відповідні виконавчі листи.

07.02.2018 року головним державним виконавцем Сокирянського РВ ДВС ОСОБА_3, на підставі заяви стягувача ОСОБА_2 було винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень №55726683 та №55726858 по виконанню виконавчих листів №722/1778/16-ц від 28.02.2017 року, якими боржникам було запропоновано добровільно виконати рішення суду в частині зобовязання передати малолітню дитину на виховання і утримання матері ОСОБА_2 протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Як вбачається, резолютивна частина рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 28.02.2017 року містить чіткий висновок суду з приводу вирішення заявленої позивачем ОСОБА_2 вимоги та порядку її виконання боржниками, шляхом передання дитини її матері. Тобто, зобовязання за рішенням суду, у розумінні ст.542 ЦК України не є солідарним, а стосується кожного з боржників в однаковій мірі.

Окрім цього, з пояснень представника ДВС, в провадженні якого перебувають виконавчі провадження, вбачається, що резолютивна частина рішення для нього є зрозумілою та не викликає труднощів у його виконанні.

Враховуючи викладене суд вважає, що в поданій представником заявників заяві про розяснення рішення суду слід відмовити.

При цьому, суд не бере до уваги доводи представника заявників з посиланням на те, що боржників позбавлено статусу прийомної сімї, що, на його думку, виключає їх зі складу сторін виконавчого провадження, оскільки у відповідності до вимог ч.2 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» вони є однією із сторін виконавчого провадження, боржниками, оскільки визначені відповідним виконавчим документом, на яких покладено обовязок щодо виконання рішення суду.

Керуючись 258, 259, 260, 261, 271, 353, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника заявників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ОСОБА_1 про розяснення рішення суду відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом пятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: