Справа № 510/867/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.06.2018 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

-за участю секретаря Тєрєщенко С.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачка позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності.

Позивачка на задоволенні позову наполягала, просила про розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія витягу з Державного реєстру АЦСГ про шлюб від 26.04.2018р.; копія свідоцтва про народження відповідачки; копія свідоцтва про одруження позивачки із ОСОБА_3; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4 помер 14.10.2017р.; копія заяви позивачки про прийняття спадщини; копія заяви відповідачки про відмову від прийняття спадщини; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами, розташований по вул. Гагаріна, 79а в с.Котловина Ренійського району, оформленого на імя ОСОБА_4; копія довідки КП «Ренійське бюро технічної інвентаризації» про проведення інвентаризації житлового будинку; копія довідки Котловинської сільської ради Ренійського району про належність спірного домоволодіння; копія свідоцтва №151 про право власності на житло від 30.07.1998р. на квартиру АДРЕСА_1; копія технічного паспорту на квартиру; копія довідки КП «Ренійське бюро технічної інвентаризації» про проведення інвентаризації квартири; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості 1/3 частини спадкової квартири від 24.04.2018р.; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості житлового будинку від 24.04.2018р.; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.05.2018р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка у справі є вдовою ОСОБА_4, відповідачка його донькою.

За життя ОСОБА_4 належали:

-житловий будинок із надвірними спорудами, розташований по вул. Гагаріна, 79а в с.Котловина Ренійського району (на підставі даних погосподарської книги с. Котловина);

-1/3 частина квартири № 14 по вул. Соборна (раніше-Леніна), 68 в м. Рені Одеської області на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.07.1998р. № 151 належала. Інші 2/3 частини вищевказаної квартири належать сторонам у справі в рівних частках.

На випадок смерті ОСОБА_4 не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив, 14.10.2017р. помер. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне йому майно.

У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини (11.04.2018р.) позивачка звернулася до Ренійської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка за законом. Відповідачка ОСОБА_2 11.04.2018р. звернулася до Ренійської районної державної нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті батька.

Таким чином, позивачка вдова померлого, єдина спадкоємиця, яка заявила про себе шляхом подачі заяви про прийняття спадщини за законом. Відповідачка і досі на спадщину не претендує, не заперечує, щоб її оформила позивачка, інших спадкоємців немає.

Пізніше, при зверненні позивачки до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказане майно, про що 04.05.2018р. нотаріусом було винесено відповідну постанову. Після смерті ОСОБА_4 це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на нерухомість, як на обєкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець.

Окрім вищевказаного, перешкодою в оформленні прийняття спадщини є також і те, що згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) правовстановлюючих документів - при видачі свідоцтва про право на спадщину. На копіях (фотокопіях) зазначених документів проставляється відмітка «згідно з оригіналом» з проставлянням дати та підпису нотаріуса.

Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, що залишилася після померлого ОСОБА_4 і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інший спадкоємець від прийняття спадщини відмовився.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як було встановлено судом, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті заповіту не склав, отже спадкування після його смерті здійснювалося за законом. Після смерті чоловіка позивачка в установлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, отже, вважається такою, що прийняла спадщину за законом.

Як зазначила позивачка, після смерті чоловіка у неї були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на нерухомість. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивачка також не має можливості у звязку із відмовою нотаріуса з причини відсутності правовстановлюючих документів.

Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину юридично, оскільки її воля, як спадкоємиці за законом, була виражена у подачі відповідної заяви про прийняття спадщини, діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання правовстановлюючих документів на квартиру та будинок, утримання спадкової частини нерухомості щодо квартири та утримання житлового будинку тощо).

Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки подала заяву про прийняття спадщини та не заявила про відмову від неї.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивачка є субєктом набуття права власності на 1/3 частину квартири та житловий будинок з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1216, 1217, 1218, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 Стефанідою Яковлівною (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в порядку спадкування за законом право власності на:

-житловий будинок із надвірними спорудами (який в цілому складається з: житлового будинку літ.А, загальною площею 99,80 кв.м., житловою площею 72,20 кв.м., підсобною площею 27,60 кв.м.; тамбурів літ. а, а1; гаражу літ. Б; входу у підвал літ. Г; вбиральні літ. В; огорожі 1-3; споруд 4,5), розташований по вул. Гагаріна, 79а в с.Котловина Ренійського району Одеської області ;

-1/3 частину квартири № 14 по вул.Соборна (раніше-Леніна), 68 в м.Рені Одеської області,

що належали ОСОБА_4, померлому 14.10.2017 року.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя В.І. Дудник