Справа № 766/9679/17
13 червня 2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Майдан С.І.
при секретарі Матієнко А.О.,
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що на підставі свідоцтва про право на житло від 30.03.2004 року йому належить ? частина квартири АДРЕСА_1. 12.10.2011 року позивач прописав на житлову площу як члена сімї відповідача, який є сином дружини ОСОБА_4 З 2012 року ОСОБА_3 виїхав з міста у невідомому напрямку, відомостей з того часу від нього немає. Відповідач не проживає в квартирі без поважних на те причин, комунальні платежі не сплачує, чим завдає перешкоди в користуванні позивачу, як власнику зазначеної квартири. У звязку з цим просив визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою №104 в будинку №11 по вул.49 Гвардійської дивізії в м.Херсоні.
В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, викладених в позові. Надала згоду на ухвалення заочного рішення.
Позивач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку.
Відповідач у судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Заслухавши представника позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно свідоцтво про право власності від 30 березня 2004 року ОСОБА_2 належить 1/4 частина квартири АДРЕСА_2.
З акту від 15.02.2017 року вбачається, що ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили факт не проживання відповідача без поважних причин за адресою: АДРЕСА_3.
Згідно довідки від 07.06.2017 року, виданої ОСББ «Райна», за адресою: АДРЕСА_4 зареєстрований ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, як син дружини позивача.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 підтвердила факт не проживання відповідача в квартирі АДРЕСА_2 з 2012 року без поважних причин.
Згідно ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
У силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Враховуючи зазначене, суд вважає позов ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з підстав, зазначених в ч.2 ст.405 ЦК України та ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», оскільки встановлено відсутність ОСОБА_8 понад встановлений законом строк у спірному жилому приміщенні без поважних на те причин.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 259, 263-265, 280-284, 355 ЦПК України, суд
вирішив:
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою №104 в будинку №11 по вул.49 Гвардійської дивізії в м.Херсоні.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст. 355 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя С.І.Майдан
Повний текст рішення суду виготовлений 22.06.2018 року.
Суддя С.І.Майдан