РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1219/18

27 червня 2018 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі судді Грипіч Л. А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та дружину, зайняту доглядом за дитиною віком до 3-х років

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2000 грн. щомісячно і до досягнення нею повноліття та на дружину, зайняту доглядом за дитиною віком до 3-х років в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років.

Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі і від спільного подружнього життя мають дочку ОСОБА_4, 10.10.2016 р. н. В свідоцтві про народження дитини відповідач ОСОБА_2 записаний батьком. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини та на її утримання не надає. В звязку з тим, що вона на даний час не працює, оскільки зайнята доглядом за дитиною до досягнення нею 3-х років, тому потребує утримання від чоловіка. Враховуючи те, що відповідач працює, тому має можливість надавати необхідні кошти на її утримання та на утримання дитини.

Ухвалою Костопільського районного суду від 31.05.2018 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторони.

Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов.

До початку судового розгляду справи, а саме 18.06.2018 року відповідачем ОСОБА_2 на адресу суду було подано відзив на позов, в якому він позовні вимоги визнав частково та пояснив, що не визнає вимоги позивача щодо стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 2000 грн. та щодо стягнення аліментів на утримання дружини, зайнятої доглядом за дитиною до 3-х років у розмірі 1000 грн., проте визнає позовні вимоги щодо стягнення аліментів в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дочки ОСОБА_4 до досягнення нею повноліття та стягнення аліментів на утримання ОСОБА_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно. Крім того, пояснив, що на сьогоднішній день він офіційно не працює, тимчасових підробітків вистачає лише на найнеобхідніше продукти харчування та оплату комунальних послуг. З моменту проживання доньки окремо, він щомісячно передає ОСОБА_1 продукти харчування та грошові кошти для того, щоб дані кошти витрачались на потреби дитини. В звязку з чим позовні вимоги визнає частково.

Від позивача до початку судового засідання, а саме 27.06.2018 року на адресу суду поступила заява, в якій вона позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.

Відповідно ч.3 ст.181 СК України, способом виконання батьками обов'язку утримання дитини, за рішенням суду є аліменти, які присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно приписів ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, згідно ч.2 статті 182 Сімейного Кодексу України (в редакції від 17.05.2017 р.) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Так у відповідності до ст.7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018 рік" встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для дiтей вiком до 6 рокiв становить 1492 грн.

З матеріалів справи судом встановлено, що сторони з 01.03.2016 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії I-ГЮ №115370, виданим 01.03.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції. Від спільного подружнього життя мають одну дитину дочку ОСОБА_3, 10.10.2016 р. н., що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-ГЮ №263742, виданим 18.10.2016 року виконавчим комітетом Постійненської сільської ради Костопільського району, Рівненської області. В свідоцтві про народження дитини відповідач ОСОБА_2 записаний батьком.

Неповнолітня дитина ОСОБА_3 проживає разом із матірю ОСОБА_1, окремо від відповідача та перебуває на повному її утриманні.

Відповідач добровільно необхідних коштів на утримання дитини та на утримання позивача не надає, хоча є працездатною особою, знаходиться в працездатному віці та має можливість надавати необхідні кошти на їх утримання.

Матір дитини ОСОБА_1 не працює, оскільки зайнята доглядом за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, а тому потребує утримання від чоловіка.

Як вбачається з поданого відповідачем відзиву на позовну заяву, відповідач немає постійного місця працевлаштування, має нестабільний заробіток, внаслідок чого його матеріальний стан погіршився, однак він не заперечує стосовно стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дочки ОСОБА_4 до досягнення нею повноліття та стягнення аліментів на утримання ОСОБА_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно.

Згідно ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років з 01 січня 2018 року становить 1492 грн., тому суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання дитини необхідно стягнути аліменти в розмірі 746 грн. щомісячно, що становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки такий розмір аліментів, на переконання суду є обєктивним з огляду на вказані вимоги закону та обов'язку обох батьків її утримувати, а також матеріальному становищу сторін у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

В силу ст.ст.84 ч.ч.2, 4; 80 ч.1 цього Кодексу дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Тому суд вважає, що слід визначити розмір аліментів на дитину в розмірі 746 грн. в місяць та аліменти в розмірі 300 грн. на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 258-259, 264-265, 274, 279 ЦПК України, керуючись ст.ст.180-184, 191 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та дружину, зайняту доглядом за дитиною віком до 3-х років задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, (03.07.1996 р. н., жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН:НОМЕР_1, паспорт серії МЮ310973, виданий 27.11.2012 року Костопільським РС УДМС України в Рівненській області) на користь ОСОБА_1, (22.12.1997 р. н., жительки с. Постійне, вул. Козинці, 49, Костопільського району, Рівненської області, ІПН:НОМЕР_2, паспорт серії МЮ 423505) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 746 (сімсот сорок шість) грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягувати від дня звернення до суду, а саме з 25 травня 2018 року.

Стягувати з ОСОБА_2, (03.07.1996 р. н., жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН:НОМЕР_1, паспорт серії МЮ310973, виданий 27.11.2012 року Костопільським РС УДМС України в Рівненській області) на користь ОСОБА_1, (22.12.1997 р. н., жительки с. Постійне, вул. Козинці, 49, Костопільського району, Рівненської області, ІПН:НОМЕР_2, паспорт серії МЮ 423505) кошти на її утримання в розмірі 300 (триста) грн. щомісячно до досягнення дочкою ОСОБА_3, 10.10.2016 р. н. трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2, (03.07.1996 р. н., жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН:НОМЕР_1, паспорт серії МЮ310973, виданий 27.11.2012 року Костопільським РС УДМС України в Рівненській області) в дохід держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяОСОБА_5