Справа № 507/1627/16-ц
Провадження № 2/507/7/2018
Номер рядка звіту 18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2018 р. смт. Любашівка

Любашівський районний суд Одеської області

в складі:

головуючого судді - Дармакуки Т.П.,

із участю секретаря судового засідання - Копищик М.С.,

з участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Любашівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третьої особи Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому в обґрунтування вимог вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_5. Після її смерті стало відомо про наявність заповіту від 03.06.2016 року , згідно якого ОСОБА_5 все своє майно заповіла ОСОБА_3, зазначений запотів був посвідчений секретарем Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області. Вказуючи на те, що ОСОБА_5 заповіт не підписувала та він не відповідає її волі, позивач просила визнати недійсним заповіт складений від імені ОСОБА_5 та посвідчений секретарем Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області 03 червня 2016 року за реєстровим № 20.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити, вказуючи на те, що підпис на заповіті не її бабки, крім того, заповіт був посвідчений в присутності ОСОБА_3, що є порушенням посвідчення заповіту. Із сільської ради її повідомляли, що ОСОБА_3 хоче, щоб ОСОБА_5 склала на неї заповіт. Після смерті бабки вона звернулася д нотаріуса із питання прийняття спадщини та її стало відомо про наявність заповіту. Проте, нотаріус запідозрила, що заповіт підроблений.

Представник позивачки - ОСОБА_2 позов підтримав та просив задовольнити, вказуючи на те, що заповіт не відповідає волі ОСОБА_5, оскільки вона його не підписувала.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 в задоволенні позову просили відмовити, вказуючи на те, що заповіт відповідає волі ОСОБА_5 та нею підписаний. Оскільки ОСОБА_5 хворіла, потребувала сторонньої допомоги, то останнім часом вона проживала із ОСОБА_3 , яка її доглядала, а тому і був складений заповіт.

Третя особа - Бобрицька сільська рада Любашівського району надала до суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника , в задоволенні позову просила відмовити , вказуючи на те, що секретар Бобрицької сільської ради Любашівського району ОСОБА_6 в межах своїх повноважень та відповідно до Закону України «Про нотаріат» посвідчила заповіт ОСОБА_5 (а.с.56-57,145).

Заслухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5, баба позивачки ОСОБА_1 Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть та свідоцтвами про народження (а.с.7-10). Із свідоцтва про смерть вбачається, що батько позивачки ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9).

Відповідно до заповіту, складеного 03 червня 2016 року і посвідченого секретарем Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області ОСОБА_6 і зареєстрованим за номером 20, ОСОБА_5 заповіла ОСОБА_3 все те, що буде належати її на день її смерті по Закону України, усе своє майно, де б воно не знаходилося і в чому б не виражалося б (а.с.67).

Відповідно до ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно зі ст.1234 ЦК України, право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто.

Вимоги до форми заповіту та порядку його посвідчення встановленіст.1247 ЦК України, зокрема, що заповіт має бути особисто підписаний заповідачем.

Ст.1251 Цивільного кодексу України передбачає, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Секретар Бобрицької сільської ради ОСОБА_6 в судовому засіданні в якості свідка пояснювала, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 приїхали до сільської ради із метою посвідчення заповіту, але оскільки в них були копії документів на землю, вона їм рекомендувала приїхати із оригіналами. Потім через деякий час приїхала ОСОБА_3 із оригіналом паспорту і довіреністю , сказала, що ОСОБА_5 хоче залишити її все своє майно. Вона зателефонувала фельдшеру ОСОБА_8, який наглядав за ОСОБА_5, від якого вона дізналася, що ОСОБА_5 в стані середньої важкості, але при розумі. Вона виготовила варіант заповіту та разом із головою села приїхали до ОСОБА_5, яка сиділа за столом, щось писала. Вона (секретар) зачитала ОСОБА_5 заповіт і остання ручкою написала відповідні записи та поставила свій підпис в заповіті.

Пояснення свідка ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_5 особисто підписала заповіт і написала в ньому запис , що заповіт із її слів записано секретарем вірно та прочитано, суд не приймає до уваги, оскільки її покази були спростовані в судовому засіданні дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами та поясненнями свідків.

Під час розгляду даної справи, з метою встановлення волевиявлення заповідача на момент складення заповіту, ухвалою суду призначалась судово-почеркознавча експертиза.

Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи судового експерта Одеського науково-дослідчого інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України від 25 квітня 2018 року неможливо надати відповідь чи виконанні ОСОБА_5 або іншою особою рукописний текст та підпис у заповіті, який посвідчено 03 червня 2016 р., через незіставимість зразків підпису із досліджуваним підписом.

В судовому засіданні ОСОБА_3 пояснювала, що вона разом із ОСОБА_5 зверталися до нотаріуса та нотаріусом була посвідчена довіреність від імені ОСОБА_5

На дослідження експерту, з метою надання порівняльного підпису ОСОБА_5 було надано довіреність від 27 січня 2016 р., яка посвідчена державним нотаріусом Любашівської районної державної нотаріальної контори Котюжинською Л.Д. та поставлено питання перед експертом чи виконаний підпис у заповіті від 03.06.2016 р. від імені ОСОБА_5 та у довіреності ОСОБА_5 від 27.01.2016 р. однією чи різними особами. (а.с.91).

Відповідно до п.6 вищезазначеного висновку підписи від імені ОСОБА_5 у вигляді запису прізвища «ОСОБА_5» у заповіті від 03 червня 2016 року та довіреності від 27 січня 2016 року , яка посвідчена нотаріусом, виконанні різними особами.

Також згідно висновку експерта підпис у довіреності від 27 січня 2016 року від імені ОСОБА_5 у вигляді запису прізвища «ОСОБА_5» виконаний під впливом збиваючих факторів природного характеру, ймовірно, внутрішнього характеру, до яких можна віднести: вікові зміни організму - старечий вік виконавця, хворобливий стан виконавця, який впливав на рухові функції організму, обмеження зорового контролю (а.с.224).

Висновок експерта про те, що підпис від імені ОСОБА_5 виконаний під впливом збиваючих факторів природного характеру, узгоджується із фактичним обставинами , оскільки в судовому засіданні було безспірно встановлено, що ОСОБА_5 була похилого віку, хворіла, мала порушення зору, із труднощами пересувалася, зазначенні обставини підтверджуються довідкою Любашівської ЦРЛ та поясненнями сторін та свідків (а.с.11).

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_8 пояснював, що він працює фельдшером, а оскільки ОСОБА_5 хворіла, то йому часто приходилося із нею бачитися. Вона була адекватна, психічних розладів в неї не було, на одне око вона бачила добре, любила випити десь. На початку січня 2016 року вона почала проживати у ОСОБА_3 При цьому , також пояснив, що ОСОБА_5 була неграмотною, в школу вона не ходила.

Так, допитана в якості свідка ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона працює листоношею. ОСОБА_5 проживала в с.Арчепитівка Любашівського району, отримувала в неї пенсію. Коли підписувалася за отримання пенсії, вона ставила одну букву, вона не могла підписуватися. Останні три місяці до дня своєї смерті вона проживала в будинку ОСОБА_3

Разом із тим, в оспорюваному заповіті, який посвідчено на декілька місяців пізніше від довіреності від 27.01.2016 року, міститься рукописний запис на п»яти строчках: «Цей заповіт на моє особисте прохання, з моїх слів та за допомогою загальних прийнятих технічних засобів записано секретарем вірно до підписання прочитано вголос». Вказаний запис написано чітким, розбірливим почерком, без орфографічних помилок.

Пояснення ОСОБА_3 про те, що вона бачила, як ОСОБА_5 особисто підписувала заповіт, суд не приймає до уваги, як доказ дійсності заповіту, оскільки вона є зацікавленою у результаті розгляду справи , а крім того, згідно абз.3 п.7 «Порядку посвідчення заповітів і доручень, прирівнюваних до нотаріально посвідчених заяв», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 р. №413, фізична особа, на користь якої заповідається майно, не може бути присутньою під час підписання заповіту, а також, підписувати його за заповідача, що є самостійною підставою нікчемності заповіту.

Відповідно до ч.2 ст.1257 України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

За змістом ст..215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу…

Зазначеними частинами статті 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Таким чином, суд, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи свідчення свідків, які зазначили, що ОСОБА_5 була неграмотною , а в оспорюваному заповіті міститься запис розбірливим почерком на п»яти рядках, поряд із тим, в довіреності від 27 січня 2016 р., який посвідчено державним нотаріусом Любашівської районної державної нотаріальної контори Котюжинською Л.Д., ОСОБА_5 ледве написала своє прізвище та в інших документах, підписуючи ставила лише одну букву, також враховуючи висновок експерта згідно якого заповіт та довіреність підписано різними особами, суд приходить до висновку, що заповіт від імені ОСОБА_5 підписано не нею особисто, а тому його слід визнати недійсним.

Керуючись ст.ст. 258 ,259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третьої особи Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області про визнання заповіту недійсним - задовольнити.

Заповіт складений від імені ОСОБА_5 та посвідчений секретарем Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області 03 червня 2016 року за реєстровим № 20 - визнати недійсним.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі в тридцяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Любашівський районний суд Одеської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текс рішення виготовлено 15.06.2018 року.

Суддя: Т.П. Дармакука