АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 2036/3172/2012 Головуючий суддя І інстанції Гуменний З.І.
Провадження № 22-ц/790/2471/18 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: Інші справи позовного провадження
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого: судді Піддубного Р.М.,

суддів: Котелевець А.В., Тикової О.Ю.,

за участю секретаря: Кравченко О.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 2036/3172/2012 за поданням старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла, з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 15 грудня 2017 року, постановлену суддею Гуменним З.І.-

встановив:

У грудні 2017 року старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області) ОСОБА_1 звернулась до суду з поданням, в обґрунтування якого зазначала, що на виконання у ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області знаходиться зведене виконавче провадження № 47173439 про стягнення з ОСОБА_2 954 459 грн., в тому числі виконавчий лист № 3026/3172/2012, виданий Чугуївським міським судом Харківської області про стягнення на ТОВ «Новаагро Україна» коштів у сумі 5300000 грн, за договором поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 19.05.2012 року про стягнення з боржника на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Новаагро Україна» (ТОВ «Новаагро Україна») заборгованості у розмірі 533 219 грн. Посилаючись на те, що направлені державним виконавцем за місцем фактичного проживання та адресою зареєстрованого місця проживання боржника поштові відправлення повертаються без вручення, на виклики державного виконавця Яковлєв Л.Р. не реагує, належні останньому транспортні засоби знаходяться у розшуку, їх місце знаходження невідомо, іншого майна державним виконавцем не виявлено, у звязку з чим рішення суду не виконано, ОСОБА_1 просила надати дозвіл на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 за адресами: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Якіра, буд.8, та АДРЕСА_1.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 15 грудня 2017 року подання старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області Мельник Т.О. задоволено. Надано дозвіл на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 за адресами: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Якіра, буд.8, та АДРЕСА_1, який має на виконанні зобовязання перед ТОВ «Новаагро Україна» та держави за зведеним виконавчим провадженням ЗВП № 47173439 на загальну суму 954459,84 грн. у тому числі на підставі виконавчого листа №2036/3172/2012, виданого 21 серпня 2013 року Чугуївським міським судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Новаагро Україна» заборгованості за договором поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 19 травня 2012 року та судового збору у сумі 533 219 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу скасувати, постановити нове рішення, яким у задоволенні подання старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області Мельника Т.О. відмовити. В обґрунтування скарги зазначив, що примусове проникнення до житла за вказаними адресами є передчасним, оскільки постанову про відкриття виконавчого провадження він не отримував, його не було повідомлено про те, що виконавче провадження передано до ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області, задоволення подання в такий засіб порушує його конституційні права про недоторканість житла.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 ТОВ «Новаагро» просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Візив мотивовано тим, що матеріали справи містять докази того, що боржнику достовірно відомо про наявність виконавчого провадження, він повідомлявся про намір державного виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна, але чинив цьому перешкоди, не надав доступу до житла у відведений для цього час, на виклики державного виконавця не реагує.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судовим розглядом встановлено, що 21 серпня 2013 року Чугуївським міським судом Харківської області було видано виконавчий лист № 2036/3172/2012 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Новаагро Україна» заборгованості за договором поворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 19 травня 2012 року у розмірі 530 000 грн. та судового збору в сумі 3 219 грн.

Постановою головного державного виконавця ВДВС Чугуївського МРУЮ у Харківській області від 04 березня 2015 року відкрито виконавче провадження № 46730375 з виконання вищевказаного виконавчого листа.

Постанову про відкриття виконавчого провадження було надіслано боржнику ОСОБА_2 рекомендованим поштовим відправленням, проте не вручено та повернуто за закінченням терміну зберігання.

За викликами державного виконавця, направленими за місцем проживання та місцем реєстрації ОСОБА_2 жодного разу не зявився.

Також державним виконавцем здійснювались виходи за адресою місця проживання та адресою місця реєстрації боржника, які результатів не дали, про що складено відповідні акти.

Постановою державного виконавця від 25 березня 2014 року накладено арешт на майно боржника, зокрема належні йому транспортні засоби, однак їх місцезнаходження не встановлено.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 03 жовтня 2017 року здійснено привід ОСОБА_2 до ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області, який також не виконано.

Отже, бездіяльність боржника призвела до тривалого невиконання виконавчого документа, що потягло порушення строків виконання, а також порушення вимоги чинного законодавства щодо обов'язковості судових рішень.

Задовольняючи подання, суд першої інстанції керувався положеннями ст. 439 ЦПК України та виходив із того, що з метою виконання рішення суду та недопущення порушення прав стягувача у виконавчому провадженні, наявні правові та фактичні підстави для надання державному виконавцю дозволу на примусове проникнення до житла ОСОБА_2

Колегія суддів погоджується з такими висновками з наступних підстав.

Відповідно до ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду..

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1, п.п. 4, 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Статтею 439 ЦПК України встановлено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку про законодавче збалансування прав як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Оскільки єдиним можливим засобом виконання судового рішення є примусове проникнення до житла боржника, суд першої інстанції на основі повно з'ясованих обставин та з дотриманням норм матеріального та процесуального права, дійшов обґрунтованого висновку про наявність встановлених законом підстав для задоволення відповідного подання державного виконавця.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 369, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 15 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 22 червня 2018 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

ОСОБА_3