Провадження 2/712/110/18
Справа № 712/7557/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2018 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі ТІТОВА О.І.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно одержаних коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно одержаних коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення безпідставно одержаних коштів, посилаючись на те, що в кінці квітня 2015 року, перебуваючи в с. Геронимівка Черкаського району, Черкаської області, він домовився з відповідачем про купівлю у нього автомобіля НОМЕР_1, 2001 року випуску. На той час ОСОБА_2 повідомив, що офіційно власником автомобіля є громадянка ОСОБА_3 В нього є довіреність на право розпорядження автомобілем, однак на даний момент закінчився строк її дії. При цьому, відповідач повідомив, що власниця автомобіля не заперечує щодо продажу даного автомобіля, однак через хворобу сина на даний момент не може оформити відповідні документи щодо продажу автомобіля.

У подальшому він передав ОСОБА_2 кошти в сумі 55 000 грн., а він в свою чергу передав йому автомобіль, свідоцтво про державну реєстрацію цього автомобіля, ключі від нього та діючий страховий поліс; та домовилися, що пізніше належним чином оформлять всі документи.

В серпні 2015 року спірний автомобіль було вилучено на підставі ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 05 серпня 2015 року, як такий, що перебуває у розшуку за заявою власниці автомобіля ОСОБА_3

В подальшому було встановлено, що ОСОБА_3 в липні 2014 року без укладення будь-яких договорів передала свій автомобіль у користування ОСОБА_4, та останній їй його не повернув, тому звернулася до правоохоронних органів.

Після неодноразових звернень до відповідача про повернення коштів, які були йому передані при купівлі автомобіля, ним 25 вересня 2016 року було повернуто 500 доларів США. Однак решту суми до цього часу ОСОБА_2 так і не повернув, мотивуючи це тим, що він також постраждав при купівлі даного автомобіля у ОСОБА_4

Таким чином, відповідач фактично безпідставно набув передані ним кошти, оскільки ним не була передана річ, за яку ці кошти були сплачені і не могла бути передана, так як він не мав права розпоряджатися вказаним автомобілем, у звязку з чим звернувся за захистом своїх прав до суду.

ОСОБА_2 не погоджуючись з позовними вимогами звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно одержаних коштів, в якому зазначив, що він, дійсно, володів і користувався автомобілем НОМЕР_1, 2001 року випуску, отримавши його від ОСОБА_4, який у свою чергу володів і користувався (управляв) ним, отримавши його від власника транспортного засобу ОСОБА_3 Саме при передачі автомобіля ОСОБА_1, ОСОБА_3 пообіцяла надати йому генеральну довіреність на вказаний автомобіль.

Після вилучення спірного автомобіля працівниками правоохоронних органів, 22 серпня 2015 року він під тиском слідчого написав розписку щодо зобовязання повернути ОСОБА_1 кошти за начебто проданий автомобіль в сумі 1 000 доларів США, та 25 вересня 2015 року також під тиском слідчого передав ОСОБА_1 кошти в сумі 500 доларів США за начебто проданий автомобіль.

Дані письмові розписки не можуть свідчити про те, що саме він був власником цього автомобіля або мав підстави вважати себе таким власником. Домовленість між сторонами, передачу автомобіля чи складення розписок про передачу коштів не є договором купівлі-продажу транспортного засобу. Сторони по справі не були і не є власниками зазначеного транспортного засобу, не реєстрували належним чином своє право власності на транспортний засіб.

Вважає, що в нього мала місце правова підстава для отримання коштів в замін передачі ОСОБА_1 права на експлуатацію автомобіля. Тому у ОСОБА_1 відсутні правові підстави для отримання від нього будь-яких коштів, і тих, що були сплачені ним 25 вересня 2015 року в сумі 500 доларів США, а тому вони підлягають стягненню на його користь.

ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, в подальшому до судового засідання не зявився.

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити, зустрічний позов не визнав та просив у його задоволенні позову відмовити.

Представник ОСОБА_2 в судовому засіданні первісні позовні вимоги не визнав та просив у їх задоволенні відмовити, зустрічний позов підтримав та просив його задоволити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали перевірки зареєстровані в ЖЕО № 1556 від 23 березня 2016 року по факту звернення ОСОБА_1 до Черкаського районного відділення поліції ВП ГУНП в Черкаській області, матеріали кримінального провадження № 0002077 від 18 червня 2015 року, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.

Як встановлено в судовому засіданні, в кінці квітня 2015 року в с. Геронимівка Черкаського району Черкаської області ОСОБА_1 домовився з ОСОБА_2 про купівлю у нього автомобіля НОМЕР_1, 2001 року випуску.

На той час ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_1, що офіційно власником автомобіля є громадянка ОСОБА_3 В нього є довіреність на право розпорядження автомобілем, однак на даний момент закінчився строк її дії. При цьому, відповідач повідомив, що власниця автомобіля не заперечує щодо продажу даного автомобіля, однак через хворобу сина на даний момент не може оформити відповідні документи щодо продажу автомобіля.

У подальшому ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 кошти в сумі 55 000 грн., а він в свою чергу передав йому автомобіль, свідоцтво про державну реєстрацію цього автомобіля, ключі від нього та діючий страховий поліс; та домовилися, що пізніше належним чином оформлять всі документи.

Вказані обставини в судовому засіданні підтверджені сторонами та ними не оспорюються.

В серпні 2015 року спірний автомобіль було вилучено на підставі ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 05 серпня 2015 року, як такий, що перебуває у розшуку за заявою власниці автомобіля ОСОБА_3

З метою обєктивного розгляду справи судом в порядку ст. 137 ЦПК України були витребувані з Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області матеріали кримінального провадження № 0002077 від 18 червня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України та з Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області матеріали ЖЕО -1596 від 23 березня 2016 року по факту звернення ОСОБА_1

З даних матеріалів встановлено, що згідно АІС «Автомобіль» Черкаського центру ДАІ та НАІС ДДАІ, автомобіль НОМЕР_1, 2001 року випуску, зареєстрований за ОСОБА_3, що підтверджується довідкою Центру надання послуг повязаних з використанням автотранспортних засобів УДАІ УМВС від 17 червня 2015 року та реєстраційною карткою на транспортний засіб.

З матеріалів також вбачається, що 17 червня 2015 року до Придніпровського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаській області надійшла заява від ОСОБА_3 про те, що в липні 2014 року її знайомий ОСОБА_4, взяв у користування її автомобіль НОМЕР_1 та до цього часу незважаючи на неодноразові вимоги власника автомобіля, не повернув.

18 червня 2015 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002077 за ст. 356 КК України.

08 серпня 2015 року вказаний автомобіль на підставі ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 серпня 2015 року був вилучений працівниками правоохоронних органів та 25 серпня 2015 року повернутий власнику ОСОБА_3 під зберігальні розписку.

Згідно розписки від 22 серпня 2015 року виданої ОСОБА_2, останній зобовязався повернути ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 1 000 доларів США за автомобіль ВАЗ 21093, вказану суму грошей зобовязався повернути протягом одного місяця, тобто до 22 вересня 2015 року.

Також згідно розписки виданої ОСОБА_2, останній зобовязався повернути ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 500 доларів США за автомобіль ВАЗ 21093, вказану суму грошей зобовязався повернути протягом одного місяця, тобто до 25 жовтня 2015 року.

Посилання представника ОСОБА_2 на ту обставину, що вказані розписки були написані під тиском слідчого міліції нічим обєктивно не підтверджені, будь-яких звернень з даного ОСОБА_2 до правоохоронних органів не вчинено. Крім того, ОСОБА_2 згідно вказаних розписок 25 вересня 2016 року ОСОБА_1 повернуто 500 доларів США, що також спростовує зазначені ним обставини.

Статтею 658 ЦК України передбачено, що право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Відповідно до змісту п. 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.

За змістом п. 8 Порядку, державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України "Про дорожній рух"). Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку, зокрема: укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають суб'єкти господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких суб'єктів уповноваженою особою і скріплені печаткою. Для державної реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зняті з обліку в уповноважених органах МВС, крім зазначених у цьому пункті документів, що підтверджують правомірність їх придбання, подається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі, з відміткою уповноваженого органу МВС про зняття транспортного засобу з обліку. Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

Відповідно до статей 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору управління майном. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно зі ст. 395 ЦК України речовими правами на чуже майно є: право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій). Законом можуть бути встановлені інші речові права на чуже майно.

Судом установлено, що ОСОБА_2 не є та не був власником автомобіля НОМЕР_1, 2001 року випуску, не мав повноважень здійснювати відчуження цього транспортного засобу, автомобіль з обліку в органах МВС України для його продажу не знімався, договір купівлі-продажу у визначеному порядку не укладався.

Слід зазначити, що для укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу нормативно-правовими актами передбачено визначену процедуру, тобто такий правочин може бути укладений виключно у встановленому порядку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що між сторонами не було укладено договору купівлі-продажу спірного автомобіля, а тому грошові кошти отримані ОСОБА_2 за продаж цього автомобіля є безпідставними.

Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

За змістом ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Стаття 1212 ЦК України застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуте за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, в разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов'язання повернути майно потерпілому.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення учасниками відповідних правовідносин у майбутньому породження певних цивільних прав та обов'язків, зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, прямо передбачених ч. 2 ст. 11 ЦК України.

Загальна умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов'язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або взагалі була відсутня.

До вищезазначеного висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 23 березня 2016 року, справа № 6-2978цс15.

Саме вищезазначені положення ЦК України підлягають застосуванню для вирішення спірних правовідносин.

Таким чином, можливо стверджувати, що 55 000 грн. отримані ОСОБА_2 безпідставно, оскільки між сторонами не було укладено договору купівлі-продажу транспортного засобу, а відтак ці грошові кошти мають бути повернуті ОСОБА_1 Враховуючи те, що ОСОБА_2В, повернуто 500 доларів США, що еквівалентно на момент повернення 25 вересня 2016 року - 12 961 грн. 40 коп., до повернення підлягає 42 038 грн. 60 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У звязку, з чим до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно набуті кошти в розмірі 42 038 грн. 60 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн., а всього 42 678 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст.12,13,141, 259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст. 11, 316-317, 395, 1212 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, безпідставно набуті кошти в розмірі 42 038 грн. 60 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн., а всього 42 678 грн. 60 коп.

ОСОБА_2 у задоволенні зустрічного позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ: