Справа № 2-1557/09
Провадження №22-ц/772/941/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач :Сало Т. Б.
УХВАЛА

26 червня 2018 рокуСправа № 2-1557/09м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі: головуючого судді Сала Т.Б., суддів: Ковальчука О.В., Якименко М.М., секретар Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 09 листопада 2009 року, ухваленого під головуванням судді Сороки Д.В. у залі суду м. Козятин (дата складення повного тексту невідома) у справі за позовом ОСОБА_3 до Самгородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області про визначення додаткового строку, достатнього для подачі заяви про прийняття спадщини,

встановив:

В провадженні Козятинського міськрайонного суду Вінницької області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до Самгородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області про визначення додаткового строку, достатнього для подачі заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області 09 листопада 2009 року позов задоволено. Визначено ОСОБА_3 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті 01 жовтня 2004 року ОСОБА_4, до 20 січня 2010 року.

Не погодившись із вказаним рішенням, особа, яка не брала участь у справі ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального права, судом було неправильно встановлено обставини справи, зокрема, ОСОБА_2 не було залучено до участі у справі, хоча вона є донькою померлої ОСОБА_4 та спадкоємцем першої черги, а тому вказаним рішенням порушуються її права, крім того, позивачем було пропущено строк через юридичну необізнаність, що не є поважною причиною пропуску строку.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до наступних висновків.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом ч. 3 ст. 362 ЦПК України, апеляційний суд закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалося.

Відповідно до супровідного листа від 26.03.2018 вих.№01-22/5/2018, виданої Козятинським міськрайонним судом, до апеляційного суду було направлено тільки апеляційну скаргу з додатками, так як строк зберігання цієї категорії справ становить пять років, а тому дана цивільна справа № 2-1557/09 знищена.

З копії оскаржуваного рішення вбачається, що 01 жовтня 2004 року померла ОСОБА_4, яка була бабусею позивача у справі, та проживала на час смерті по вул. Садовій 42 в с. Коритовата Козятинського районук Вінницької області.

12 листопада 1995 року померла мати позивача ОСОБА_5.

З рішення суду першої інстанції вбачається, що ОСОБА_3 звернулась до суду для визначення додаткового строку, достатнього для подачі заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті бабусі ОСОБА_4, за правом представлення на долю своєї матері ОСОБА_5

Судом встановлено, що ОСОБА_4, відповідно до свідоцтв про народження серії ЯИ №331077, виданого 10.01.1953 та серії VІІ-УР №0178335, виданого 08.09.1966 була матірю ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.14, 17).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 24.02.2009 № 9, 01 вересня 1971 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_5, після чого ОСОБА_5 змінила прізвище на «Мельничук» (а.с. 10).

Згідно зі свідоцтвом про народження серії І-АМ №300372, виданого 01 жовтня 1972 року, ОСОБА_8 мати ОСОБА_9 (а.с.18).

Після укладення шлюбу між ОСОБА_9 та ОСОБА_10, ОСОБА_9 змінила прізвище на «Ковальчук» (а.с.13).

ОСОБА_6 змінила прізвище на «Половець» після укладення шлюбу із ОСОБА_11 05 липня 1986 року (а.с.6).

Свідоцтвом про смерть серії І-АМ №324294, виданим 13 листопада 1995 року, підтверджується, що ОСОБА_5 померла 12 листопада 1995 року (а.с. 15).

ОСОБА_4 померла 01 жовтня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-АМ №244161, виданим 01 жовтня 2001 року (а.с.16).

Згідно з пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За змістом зазначеної статті право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках.

Отже, при апеляційному розгляді слід встановити чи впливає прийняте по справі рішення будь-яким чином на права, обовязки, свободи особи, що подає апеляційну скаргу.

В обґрунтування свого права на апеляційне оскарження ОСОБА_2, посилається на те, що оскаржуваним рішенням суд вирішив питання про її права та обовязки. Оскільки вона є спадкоємцем першої черги після смерті матері ОСОБА_4 та має право на спадщину.

Однак, доводищодо наявності у неї права на апеляційне оскарження рішення суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину (п. 3.15 ОСОБА_8 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5).

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 з часу відкриття спадщини не зверталась до нотаріальної контори для її прийняття, і, суду не надано доказів про прийняття нею спадщини шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, а тому ОСОБА_2 вважається такою, що не прийняла спадщину.

Твердження ОСОБА_2 про наміри прийняти спадщину, в звязку з чим вона звернулась з відповідним позовом до суду. Колегія суддів до уваги не бере, оскільки питання про надання їй додаткового строку для прийняття спадщини ще не вирішено остаточно, а тому стверджувати про наявність у ОСОБА_2 права як спадкоємця на час розгляду апеляційної скарги немає.

За таких обставин ОСОБА_2 не довела, що при розгляді цієї справи суд вирішував питання про її права та обовязки як спадкоємця, тобто, що вона має, передбачене статтею 352 ЦПК України, право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обовязки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обовязки такої особи не вирішувалося.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 362, 367, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ухвалив:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_2 на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 09 листопада 2009 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Самгородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області про визначення додаткового строку, достатнього для подачі заяви про прийняття спадщини.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Т.Б. Сало

Судді: О.В. Ковальчук

ОСОБА_12

Повний текст складено 27 червня 2018 року.

Згідно з оригіналом:

Суддя: Т.Б. Сало