Справа № 737/314/17
Проваждення № 2/737/9/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області

суддяОСОБА_1
секретар судового засіданняОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу№ 737/314/17
за позовомОСОБА_3
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Баришівська зернова компанія»
простягнення орендної плати, розірвання договору оренди, стягнення моральної шкоди
учасники справи та представники:
позивачне зявилась
представник позивачаОСОБА_4
представник відповідача ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що згідно договору оренди землі від 09 грудня 2016 року вона надала в оренду ТОВ «Баришівська зернова компанія» земельну ділянку площею 3,4016 га.

Вказана земельна ділянка знаходиться в адміністративних межах Смолянської сільської ради Куликівського району Чернігівської області, та є власністю позивача.

За умовами договору оренди землі, він діє до 31 грудня 2026 року, розмір орендної плати за один рік становить 3666,86 грн., орендна плата сплачується щорічно не пізніше 31 грудня кожного звітного року; передача земельної ділянки в оренду здійснюється без розроблення проекту її відведення, витрати, повязані з підготовкою, оформленням, реєстрацією договору покладаються на Орендаря; договором передбачено його розірвання у випадках, передбачених законом та за рішенням суду на вимогу однієї із сторін.

До юридичного оформлення земельна ділянка використовувалась відповідачем за усною домовленістю позивача з робітниками товариства, які зобовязались допомогти їй оформити спадщину на дану земельну ділянку, виготовити технічну документацію та провести державну реєстрацію права власності, після чого уже оформлену земельну ділянку вона мала передати відповідачу в оренду. Для здійснення вказаних домовленостей на двох працівників товариства була видана нотаріально посвідчена довіреність.

Після виконання домовленостей, 09 грудня 2016 року сторони підписали договір оренди. Під час підписання договору ОСОБА_3 було надано видатковий касовий ордер на 4814,20 грн. за оренду земельного паю та запропоновано його підписати, що вона і зробила. Однак, грошей не отримала, їй сказали, що це за оформлення документів. Такої домовленості не було, тож позивач двічі зверталась до генерального директора ТОВ «Баришівська зернова компанія» із заявами про виплату їй грошових коштів за оренду земельної ділянки та про розірвання договору оренди землі, однак жодної відповіді не отримала.

Відповідь відповідач надав лише на адвокатський запит дані грошові кошти утримані від ОСОБА_3 за оформлення правовстановлюючих документів на земельний пай в с. Смолянка Куликівського району Чернігівської області.

Вважає, що отримання її грошей в розмірі 4814,20 грн. навіть за оформлення документів є незаконним, кримінально караним, та щонайменше, нецільовим використанням коштів. Крім того, з представниками відповідача була домовленість про оренду належної їй земельної ділянки площею 3,8474 га, однак в договорі зазначена тільки ділянка розміром 3,4016 га.

Вищезазначене викликає сумнів у порядності орендаря, що слугувало причиною припинення з ним відносин за договором оренди землі. Невиконанням обовязків з боку відповідача позивач вказує порушення виплати орендної плати не пізніше 31 грудня звітного періоду, на день подання позову їй не виплачена орендна плата навіть за 15 днів 2016 року.

Просить суд стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 4814,42 грн., розірвати договір оренди землі від 09 грудня 2017 року між нею та ТОВ «Баришівська зернова компанія», стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди 20 000 грн., стягнути з відповідача судові витрати: витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн. та судовий збір.

Відповідач надав відзив на позов (а.с. 40-42), у якому просить залишити позов без задоволення з огляду на наступне. 10 грудня 2017 року ОСОБА_3 набула права власності на земельну ділянку площею 3,4016 га, кадастровий номер :02:002:0510, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за межами населеного пункту в адміністративних межах Смолянської сільської ради Куликівського району Чернігівської області.

09 грудня 2017 року сторонами укладено договір оренди земельної ділянки терміном дії до 31 грудня 2016 року, розмір орендної плати за один рік становить 3 666,86 грн.

За відомістю на виплату грошей за серпень 2017 року ОСОБА_3 було виплачено орендну плату за перший рік оренди у сумі 2881 грн. На даний час невиконаниї зобовязань перед позивачем за договором оренди відповідач не має.

До укладення договору оренди відповідач земельну ділянку позивача не використовував. Допомогу в оформленні права власності надавав, але з орендної плати, яка була сплачена у серпні 2017 року, кошти на погашення витрат, повязаних із допомогою в оформленні спадщини, не відраховував.

Вважає, що з боку відповідача відсутні порушення умов укладеного договору оренди.

Додатково до відзиву від представника відповідача надішли письмові пояснення (а.с. 64-65), зміст яких зводиться до такого. 27 квітня 2004 року померла попередня власниця земельної ділянки та мати позивача. ОСОБА_3 у встановлений законом строк не прийняла спадщину та просила представників товариства надати їй юридичну, фінансову, технічну допомогу в оформленні права власності на земельну ділянку. Таку допомогу їй було надано спеціалістами товариства та фахівцями у галузі права. Після укладення договору оренди за видатковим касовим ордером їй було авансом виплачено орендну плату в розмірі 4814,20 грн., які вона отримала, про що поставила свій підпис у касовому ордері. Як в подальшому позивач використала отримані кошти товариству не відомо.

У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що відповідно до пояснення генерального директора ТОВ «Баришівська зернова компанія» та відзиву представника відповідача в квітні 2016 року представники відповідача взялись за оформлення права власності на земельну ділянку, розташовану на території Смолянської сільської ради Куликівського району Чернігівської області за ОСОБА_6 Оформлення проводилось за власний кошт відповідача. І уже з моменту початку оформлення дана земельна ділянка використовувалась відповідачем.

В 2016 році була нарахована та, начебто, виплачена орендна плата ОСОБА_3 за 2016 рік в розмірі 4814,20 грн. Беззаперечним доказом даної обставини є відомості з державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, наданих ДФС України у Чернігівській області. В графі «код та назва ознаки доходу» зазначено «106 надання майна в лізинг». В графі сума виплаченого доходу» за 2016 рік вказана сума в розмірі 5980,37 грн., яка за відрахуванням 18% податку на доходи фізичних осіб та 1,5% військового збору складає 4814,20 грн. Це саме та сума, яка зазначена у видатковому касовому ордері, і яка підлягала виплаті ОСОБА_3 за 2016 рік, і незрозуміло ким отримана (мабуть, за оформлення документів, позаяк у наступному 2017 році відрахувань з орендної плати ОСОБА_3 не було), і це саме та сума, яку просить стягнути з відповідача позивач.

Земельна ділянка, яка виступає предметом договору, оформлялась ще з квітня 2016 року, право власності на неї зареєстровано лише 07.12.2016 року. Однак, відсутність правовстановлюючих документів не може бути перепоною для фактичного використання земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відомість, представлена стороною відповідача за 2017 рік, не містить інформації щодо предмету позову, а отже є неналежним доказом. ОСОБА_3 не заперечує факту отримання орендної плати за 2017 рік.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити. Додатково пояснив, що 4 814,42 грн., які просить стягнути позивач, це сума невиплаченої орендної плати за 2016 рік; підставою розірвання договору є систематичне невиконання позивачем обовязків, передбачених договором (п. 38 договору), а саме невиплата орендної плати за 2016 рік та відсутність зворотного контакту з боку керівництва товариства, яке виразилось у ненаданні відповідей на письмові заяви ОСОБА_3; обґрунтував заявлене в позові стягнення моральної шкоди.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала, посилаючись на відсутність боргу з орендної плати перед відповідачем. Пояснила, що на прохання ОСОБА_3 у грудні 2016 року їй було авансом виплачено орендну плату, про свідчить підпис останньої у видатковому касовому ордері. Також у серпні 2017 року за відомістю вона отримала 2 881 грн. орендної плати за 2017 рік. Кошти, витрачені на оформлення права власності на земельну ділянку, товариство не відраховувало, бо це заборонено керівництвом. Орендна плата, встановлена договором, виплачується за рік та не ділиться на частки у відповідності до дати укладення договору. Виплата позивачу орендної плати за 2016 рік договором не передбачена, так як він укладений з метою ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яке у грудні не здійснюється, а до укладення договору земельна ділянка позивача не оброблялась. Розбіжності в екземплярах видаткового касового ордера, що знаходяться у сторін, пояснюються тим, що частину реквізитів бухгалтерія заповнює після виплати готівкових коштів та видачі екземплярів видаткових ордерів орендодавцям, первинним бухгалтерським документом є той екземпляр, який знаходиться в бухгалтерії товариства.

Заслухавши пояснення представників сторін, безпосередньо дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного.

Так, судом встановлено, що 28 вересня 2016 року ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) розміром 3,27 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебуває у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства КСП «40-річчя Жовтня», що знаходиться в селі Смолянка Куликівського району Чернігівської області (а.с. 8).

Із копій витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 02 грудня 2016 року на підставі розпорядження Куликівської районної державної адміністрації Чернігівської області № 468 від 25.11.2016 року, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, серія та номер НВ-016, виданого 04.11.2016 року відділом Держгеокадастру у Кулиівському районі Чернігівської області зареєстровано право приватної власності ОСОБА_3 в цілому на земельну ділянку площею 3,4016 га, кадастровий номер :02:002:0510, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Смолянської сільської ради Кулиівського району Чернігівської області (а.с. 46).

09 грудня 2016 року між ОСОБА_3 (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Баришівська зернова компанія» (Орендар) укладено договір оренди землі (далі Договір) (а.с. 10-11). Фактична передача позивачем земельної ділянки відповідачу відбулася 15 грудня 2016 року, що підтверджується актом приймання передачі земельної ділянки (а.с. 12).

За умовами Договору ОСОБА_3 надає, а ТОВ «Баришівська зернова компанія» приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить Орендодавцю на підставі ОСОБА_4 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який зареєстрований 07.12.2016 р. за номером 75102384, що знаходиться за межами населеного пункту в адміністративних межах Смолянської сільської ради, кадастровий номер :02:002:0510 (п. 1 Договору).

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 3,4016 га, у тому числі: рілля - 3,4016 га (п. 2 Договору).

Розмір орендної плати за один рік становить 3 666,86 грн., з якої підлягає утриманню до бюджету сума податків та зборів відповідно до чинного податкового законодавства України. Орендна плата сплачується щорічно не пізніше 31 грудня кожного звітного року. Орендодавець має право вимагати від Орендаря своєчасного внесення орендної плати (п.п. 9, 11, 28 Договору).

Дія договору оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено, якщо не поновлено відповідно до п. 8, придбання Орендарем земельної ділянки у власність, викупу земельної ділянки для суспільних потреб або її примусового відчуження з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом, ліквідації юридичної особи - Орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом (п. 37 Договору).

Дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок систематичного невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Розірвання договору в односторонньому порядку не допускається (п.п. 38, 39 Договору).

10 грудня 2016 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про державну реєстрацію права оренди вищевказаної земельної ділянки ТОВ «Баришівська зернова компанія» на підставі договору оренди землі б/н від 09.12.2016 року (а.с. 47).

Із копій видаткового касового ордера (надані обома сторонами та різняться між собою в частині заповнення граф з номером, датою, підписом головного бухгалтера, номеру рахунку, в решті ідентичні) вбачається, що ОСОБА_3 20 грудня 2016 року отримала 4 814,20 грн. плати за оренду земельного паю (Смолянка) (а.с. 13, 66). Позивач не заперечує факту підписання видаткового касового ордера.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків в четвертому кварталі 2016 року відповідач виплатив ОСОБА_6 5980,37 грн., ознака доходу надання майна в лізинг (а.с. 77).

09 лютого 2016 року ОСОБА_3 звернулась із заявою № 1 до Генерального директора ТОВ «Баришівська зернова компанія», в якій зазначила, що працівники товариства ошукали її, уклавши договір лише на одну з належних їй земельних ділянок; не маючи окулярів та довіряючи працівникам товариства, які підтвердили правильність документів, вона підписала договір та ордер на своє прізвище на суму 4814,20 грн. за використання орендного паю; прочитавши дома документи зрозуміла, що її ошукали, намагалась повернути документи назад, але їй не віддали. Тому змушена розірвати договір по вині товариства та просить виплатити їй кошти в розмірі 2954,35 грн., які нараховані за оренду земельної ділянки. Документи по оформленню земельного паю працівники товариства почали з 03 березня 2016 року, тому і користувалися земельною ділянкою, про що вона отримала підтвердження від Смолянської сільської ради (а.с. 17).

Також суду надана копія заяви ОСОБА_3 № 2 до Генерального директора ТОВ «Баришівська зернова компанія» від 27 лютого 2017 року, яка за змістом аналогічна першій. Докази направлення заяви вказаному адресату суду не надані (а.с. 18-19).

У відповіді на адвокатський запит б/н, б/д генеральний директор ТОВ «Баришівська зернова компанія» повідомляє про наявність витрат товариства, повязаних з оформленням права власності позивача на земельну ділянку. Підтвердженням таких витрат є видатковий касовий ордер на суму 4814,20 грн. (до цієї суми не входять витрати, понесені за реєстрацію права оренди, транспортні витрати, оплата праці), внесений до системи 1с для розподілу утримання з орендної плати позивача протягом дії терміну договору (а.с. 14-16).

Викладене у вищевказаному листі б/н, б/д представник відповідача спростувала та пояснила, що 4814,20 грн. орендної плати за вказаним видатковим касовим ордером ОСОБА_3 виплачені авансом, точний період, за який авансовано орендну плату відповідачем не визначений.

У серпні 2017 року ОСОБА_3 отримала від ТОВ «Баришівська зернова компанія» 2 881 грн., що підтверджується копією відомості на виплату грошей (а.с. 49-52) та не заперечується позивачем (відповідь на відзив, а.с. 72, 73).

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України (далі ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Статтями 526 і 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами, а зобов'язання по ньому має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата є однією з істотних умов договору оренди землі.

Відповідно до ст. 21 Закон України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до ч. 5 ст. 22 Закону України «Про оренду землі», внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закон України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач не надала суду належних доказів наявності заборгованості з орендної плати за 2016 рік, та доказів фактичного використання земельної ділянки з квітня 2016 року.

Натомість матеріалами справи підтверджено, що 20 грудня 2016 року відповідач виплатив ОСОБА_3 4814,20 грн. за оренду земельного паю (Смолянка). Позивач не заперечує факту підписання видаткового касового ордеру на вказану суму. Виплата відповідачем ОСОБА_3 вказаної суми підтверджена відповідною довідкою фіскальної служби, але позивач заперечує факт отримання грошових коштів, зазначаючи, що їх отримала стороння особа. Однак, доказів такого отримання суду не надано.

Крім цього, у серпні 2017 року позивачу частково виплачена орендна плата за 2017 рік в сумі 2 881 грн.

Разом з цим, суд не приймає до уваги твердження відповідача щодо відсутності підстав для виплати ОСОБА_3 орендної плати за 2016 рік з причини невикористання земельної ділянки, оскільки така невиплата не ґрунтується на законі. Отже, за період з 10 грудня 2016 року (дата внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про державну реєстрацію права оренди) по 31 грудня 2016 року позивачу слід виплатити оренду плату, що становить 224,40 грн. (3666,86 грн./366х20).

Однак, уклавши з відповідачем 09 грудня 2016 року договір оренди земельної ділянки (за умовами якого має отримувати 3666,86 грн. орендної плати на рік), у тому ж 2016 році позивач отримала 5 980,37 грн. (відомості з реєстру про суми виплачених доходів, а.с. 77) орендної плати. А в серпні 2017 року ще 2 881 грн. Загалом їй виплачено 7 695,20 грн., що перевищує суму орендної плати за два роки, тобто на момент вирішення спору орендна плата сплачена в розмірі більшому, ніж передбачено договором.

За таких обставин позовна вимога про стягнення орендної плати задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Спеціальними нормативно правовими актами, які регулюють правовідносини у сфері земельного законодавства, в тому числі і щодо оренди земельних ділянок є Земельний кодекс України (далі ЗК України) та Закон України «Про оренду землі».

Відповідно до статті 141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є:

а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою;

б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом;

в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій;

г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам;

r) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням;

д) систематична несплата земельного податку або орендної плати;

е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці;

є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Так, стаття 1 Закону України «Про оренду землі» встановлює, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Стаття 31 Закону України «Про оренду землі» регламентує загальний порядок розірвання договору оренди землі, зокрема, ч. 3 та ч. 4 статті встановлюють, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Стаття 32 цього Закону встановлює обставини, при настанні яких можливо розірвання договору, а саме: в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору; в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки; а також на підставах, визначених Земельник кодексом України та іншими законами України.

Звертаючись із позовом, позивач послалась на ст. ст. 31, 32 Закону України «Про оренду землі», згідно з яким розірвання договору оренди землі допускається в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору. Підставою для розірвання Договору оренди землі визначає систематичне невиконання відповідачем обовязків, передбачених договором (п. 38 Договору), а саме невиплату орендної плати за 2016 рік та відсутність реагування на письмові заяви позивача з боку керівництва ТОВ «Баришівська зернова компанія».

Постановою Верховного Суду України від 12.12.2012 року зроблено правовий висновок про можливість розірвання договору оренди землі лише в разі систематичної несплати орендної плати, разове порушення умов договору оренди у цій частині або несвоєчасна сплата не є підставою для його розірвання.

Таку ж правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові № 6-166-цс13 від 12.12.2014 року.

Враховуючи те, що заборгованість з орендної плати відсутня, а договором не передбачений такий обовязок Товариства, як реагування на письмові заяви орендодавця, то відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині розірвання договору оренди.

Позовна вимоги про стягнення моральної шкоди є похідною від вимог про стягнення орендної плати та розірвання договору оренди, у звязку з чим в її задоволенні також слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись статтями 12, 13, 83, 89, 133, 141, 258, 259, 265 Цивільного процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні в задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області через Куликівський районний суд Чернігівської області суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 23 червня 2018 року.

Суддя Л.М ОСОБА_1