У Х В А Л А

31 травня 2018 року м. Київ

Справа № 796/129/2018

Провадження № 2-к/796/48/2018

Апеляційний суд міста Києва у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Невідомої Т.О., розглянувши заяву ОСОБА_2 в інтересах Закритого акціонерного товариства «ТІНВЕСТПЛЮС» (UAB «TINWESTPLUS», Литовська Республіка) про вжиття заходів забезпечення позову Закритого акціонерного товариства «ТІНВЕСТПЛЮС» (Литовська Республіка) до Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦПРОЕКТ» (Україна) про стягнення боргу,

в с т а н о в и в :

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ (Прикінцеві та перехідні положення) Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VІІІ апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Відповідно до п. 8, ч. 1 Розділу ХІІІ (Прикінцеві та перехідні положення) ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

29 травня 2018 року ЗАТ «ТІНВЕСТПЛЮС» в особі ОСОБА_2 звернулося до Апеляційного суду м. Києва із заявою про визнання і надання дозволу на виконання рішення Вільнюського комерційного арбітражного суду від 16 квітня 2018 року у відповідності до вимог ч. 3 ст. 475 ЦПК України.

31 травня 2018 року ухвалою Апеляційного суду міста Києва відкрито провадження у даній справі та запропоновано боржнику подати можливі заперечення.

Одночасно із вищевказаною заявою, ОСОБА_2 в інтересах ЗАТ «ТІНВЕСТПЛЮС» порушив питання про вжиття заходів забезпечення позову ЗАТ «ТІНВЕСТПЛЮС».

На обґрунтування доводів заяви зазначав, що 16 квітня 2018 року Вільнюським комерційним арбітражним судом у м. Вільнюс, Литовська Республіка винесено рішення у справі № 368 за позовом Закритого акціонерного товариства «ТІНВЕСТПЛЮС» (Литовська Республіка) до Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦПРОЕКТ» (Україна) про стягнення боргу, яким позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «СПЕЦПРОЕКТ» (Україна) на користь ЗАТ «ТІНВЕСТПЛЮС» (Литовська Республіка) 176 595, 28 доларів США боргу, 8 099, 28 доларів США пені та 13 703, 67 євро арбітражних витрат.

На думку заявника невжиття заходів забезпечення позову до розгляду заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення Вільнюського комерційного арбітражного суду від 16 квітня 2018 року може істотно ускладнити чи взагалі унеможливити виконання такого рішення, а тому просить суд накласти арешт на грошові кошти, що належать боржнику та знаходяться на рахунках в банківських установах України. Крім того, просить накласти арешт на корпоративні права у вигляді частки у статутному капіталі ТОВ «СПЕЦПРОЕКТ» в розмірі 100 відсотків статутного капіталу цього Товариства.

Зваживши на доводи заяви, вивчивши письмові матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Суд за заявою особи, яка подає заяву про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду такої заяви, якщо невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу у разі надання дозволу на його виконання. Розгляд питання про вжиття передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову здійснюється відповідно до глави 10 розділу І цього Кодексу (ч.3 ст. 477 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ч. 3 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову у справі, яка передана на розгляд міжнародного комерційного арбітражу, третейського суду, подається до апеляційного суду за місцезнаходженням арбітражу, третейського суду, місцезнаходженням відповідача або його майна за вибором заявника.

Положеннями частини 1 статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Таким чином, питання забезпечення позову ЗАТ «ТІНВЕСТПЛЮС» вирішено без повідомлення учасників справи за правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості такого виконання.

Заборона вчиняти певні дії застосовується, якщо потрібно обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмета спору. При цьому не допускається заборона дій, вчинення яких не утруднює виконання рішення в майбутньому.

Як убачається з матеріалів заяви та встановлено рішенням Вільнюського комерційного арбітражного суду у м. Вільнюс, Литовська Республіка, спір між ТІНВЕСТПЛЮС та СПЕЦПРОЕКТ виник через несплату боржником стягувачу грошових коштів за договірними зобов'язаннями.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками вжиття заходів забезпечення.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При встановленні зазначеної відповідності слід також враховувати, що вжиття заходів не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Таке вжиття заходів забезпечення позову, як накладення арешту на грошові кошти боржника лише тимчасово обмежує можливість розпорядження ними.

Як убачається з матеріалів справи, загальна сума боргу за рішенням, про визнання і надання дозволу на виконання якого просить заявник, складає 184 694, 56 доларів США і 13 703, 67 євро.

Із тексту контракту, невиконання якого стало підставою для звернення до міжнародного комерційного арбітражу, вбачається, що ТОВ «СПЕЦПРОЕКТ» має рахунок в ПАТ «ПУМБ» м. Донецьк.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «СПЕЦПРОЕКТ» , місцезнаходження: АДРЕСА_1, кінцевий бенефіціарний власник - ОСОБА_3, розмір статутного капіталу - 881 800 грн.

Відомості про наявність інших рахунків в банківських установах України матеріали поданої заяви не містять.

Застосування такого виду забезпечення позову як накладення арешту на майно є можливим лише у разі доведеності заявником належності боржнику на праві власності певних грошових коштів та конкретно визначеного майна у розумінні вимог статті 190 ЦК України та доведеності того, що зазначені грошові кошти або майно знаходяться у нього або у інших осіб.

Накладення арешту на грошові кошти Товариства, які знаходяться на рахунках в банківських установах України, як того просить заявник, чинне процесуальне законодавство не допускає, оскільки суд буде позбавлений можливості виконати вимогу процесуального закону щодо перевірки співмірності заявлених вимог та заходів забезпечення останніх.

Крім того, при зверненні до суду з відповідною заявою представником ТОВ «ТІНВЕСТПЛЮС» не зазначено жодних підстав на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до неможливості забезпечення виконання рішення Вільнюського комерційного арбітражного суду у м. Вільнюс, Литовська Республіка.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню частково, а саме в частині накладення арешту на грошові кошти, що належать боржнику та знаходяться на рахунку про наявність якого свідчать матеріали справи.

Разом з цим, враховуючи справедливий баланс між ефективним захистом порушеного права заявника та інтересами ТОВ «СПЕЦПРОЕКТ», суд вважає, що вимога про забезпечення позову шляхом накладення арешту на корпоративні права є об'єктивно неспівмірною із їх наслідками, оскільки може мати наслідком перешкоджання господарській діяльності Товариства, а відтак, в цій частині заява задоволенню не підлягає.

Підстави для застосування зустрічного забезпечення, визначені ч. 3 ст. 154 ЦПК України, судом не встановлені.

Керуючись ст. 149, 152, 153, 477 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 в інтересах Закритого акціонерного товариства «ТІНВЕСТПЛЮС» (UAB «TINWESTPLUS», Литовська Республіка) про вжиття заходів забезпечення позову Закритого акціонерного товариства «ТІНВЕСТПЛЮС» (Литовська Республіка) до Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦПРОЕКТ» (Україна) про стягнення боргу задовольнити частково.

Накласти арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «СПЕЦПРОЕКТ» в межах суми безспірних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦПРОЕКТ» в розмірі 184 694 (сто вісімдесяти чотирьох тисяч шестиста дев'яноста чотирьох) доларів 56 центів США і 13 703 (тринадцяти тисяч семиста трьох) євро 67 євроценти, які знаходяться розрахунковому рахунку 05669 в Публічному акціонерному товаристві «ПУМБ» (м. Донецьк), МФО 334851.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Боржник 1: Товариство з обмеженою відповідальністю «СПЕЦПРОЕКТ», , Україна, 62303, Харківська область, Дергачівський район, місто Дергачі, вулиця 1 травня, будинок 168.

Стягувач: Закрите акціонерне товариства «ТІНВЕСТПЛЮС», код 303304374, Литовська Республіка, 03160, місто Вільнюс, вулиця Панеріу, 51-223.

Копію ухвали про забезпечення позову направити для відома усім учасникам арбітражного розгляду, а для виконання відповідним державним та іншим органам для вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення, строк пред'явлення для виконання - три роки.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом п'ятнадцяти днів шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до цього суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому копії відповідного судового рішення.

Суддя Т.О. Невідома