Справа № 214/6040/17
2-о/214/29/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 червня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Прасолова В.М.

присяжних - ОСОБА_1, ОСОБА_2

при секретарі - Усік М.О.

за участю заявників ОСОБА_3, ОСОБА_4

за участю представника третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за заявою ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи недієздатною, встановлення опіки, призначення опікуна, суд -

ВСТАНОВИВ :

Заявники ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з заявою, в якій просять: визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2 недієздатною; встановити над ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, опіку та призначити ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, опікунами ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5.

В обґрунтування заяви зазначили наступне. ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, є двоюрідною бабусею по лінії батька. Постійним місцем її проживання було місто Миколаїв, проте протягом останнього року вона постійно мешкає в м. Кривому Розі, в моїй родині за адресою вул. Свєтлова, ?.

Влітку 2016 року, а саме 23 червня, ОСОБА_6 після різкого погіршення зору звернулася до офтальмологічної лікарні м. Миколаїв. З причини запущеності процесів та несвоєчасного звернення до лікаря повернути зір ОСОБА_8 так і не вдалося.

Було діагностовано катаракту обох очей.

Наслідком таких подій став нервовий зрив ОСОБА_6, після якого вона прямо з офтальмологічної лікарні була перевезена каретою швидкої допомоги до психіатричної лікарні №1 в м. Миколаїв. 29.06.2016 року була оглянута психіатром, який встановив діагноз атеросклероз судин, судинний делірій.

Оскільки ОСОБА_6 є одинокою, і не має близьких родичів у м. Миколаїв, від знайомих бабусі надійшов телефонний дзвінок до його батька, ОСОБА_7, з інформацією про те, що його тітка знаходиться у спеціалізованій лікарні і виписати її можуть тільки під відповідальність близьких родичів, що і відбулося під час виписки з офтальмологічної лікарні міста Миколаїв 29.06.2016 року.

Після того, як його батько, ОСОБА_7, забрав ОСОБА_8 з лікарні, вони в перших числах липня 2016 року поїхали з м. Миколаїв, після чого впродовж трьох місяців знаходилась у сестри, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6, в м.Ялта. Зважаючи на свій похилий вік, стан здоров'я та сімейні обставини, сестра, ОСОБА_9, не має змоги доглядати абсолютно незрячу ОСОБА_6, ще й з психічними розладами.

Також, під час переїзду до м. Кривого Рогу, ОСОБА_6 27.09.2016 року було оглянуто в Дніпропетровській обласній офтальмологічній лікарні, де було підтверджено діагноз катаракта очей, та надана рекомендація оформлення документації для МСЕК.

Враховуючи такі обставини, на сімейній нараді найбільш близьких родичів, було знайдено рішення, що ОСОБА_6 буде знаходитись під його наглядом і жити з його родиною за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Свєтлова 1/4, що і сталося починаючи з жовтня 2016 року.

Цивільний чоловік ОСОБА_6, ОСОБА_10, помер 07.04.1999 року. Дітей ОСОБА_6 не має. Рідна сестра Лашко (дівоче прізвище ОСОБА_6) ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_6 проживає в м. Ялта, в анексованому Російською Федерацією Криму. Інша сестра, Клочіхіна (дівоче прізвище ОСОБА_6) ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_7 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_8 Російська Федерація. ОСОБА_13, його рідний дід, ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_9, помер в 2009 році. Таким чином, інших близьких родичів на території України у ОСОБА_6 немає, чим і пояснюється її теперішнє перебування у м. Кривому Розі.

Починаючи з жовтня 2016 року, ОСОБА_6 проживає разом з його сім'єю, за адресою м. Кривий Ріг, вул. Свєтлова, ?. З самого початку проживання в його родині, у ОСОБА_6 почали виявлятися нові факти щодо психічного стану її здоров'я. Окрім повної відсутності зору, у ОСОБА_8 спостерігаються психічні розлади. Майже цілодобово вона розмовляє з неіснуючими людьми та тваринами, постійно чує гучну музику та інші звуки, її постійно супроводжують галюцинації, вона не усвідомлює наслідків своєї поведінки, інколи не може орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях, не може знайти шлях до ванної кімнати. Ситуація ускладнюється тим, що ОСОБА_8 живе, як вона каже, за власним «біологічним часом», який зовсім не співпадає з режимом нормальної людини. Вона прокидається о 1-й або 2-й годині ночі, стверджуючи що вже 6-а або 7-а ранку, починає голосно розмовляти, рухатись по кімнаті, може піти до ванної кімнати умиватись та чистити зуби, мити голову, прати власні речі, і все це відбувається посеред кожної ночі, порушуючи нормальний сон інших членів сім'ї. З самого початку перебування ОСОБА_8 у м. Кривому Розі, в її розпорядженні є годинник що говорить точний час, тобто, при необхідності, незряча людина може дізнатися яка зараз години, і відповідно до цього планувати свої дії, але вона повністю його ігнорує, стверджуючи, що йому навмисно встановили неправильний час.

Дуже часто, під різними причинами може відмовлятися від їжі, її дуже складно спокійно вивести на свіже повітря, бо їй здається що зараз її кудись відвезуть, віддадуть, залишать саму і т.д. Час від часу спостерігаються сплески агресії та повної недовіри до всіх оточуючих, як дорослих, так і дітей. Всі ці дії підтверджують наявність хронічного психічного розладу, а при консультації з лікарем, попереднім діагнозом є - деменція, що відповідає 1-й групі інвалідності.

Отже, зважаючи на вищезазначене, ОСОБА_6 потребує постійного нагляду та турботи. Внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу вона не завжди здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Стан її психічного здоровя поступово погіршується. Ситуація ще більше ускладнюється повною відсутністю у неї зору. Все це призводить до того, що ОСОБА_8 не спроможна вести фінансову, господарську та іншу діяльність, самостійно пересуватись за межами помешкання, готувати їжу та робити життєво-необхідні покупки харчів, ліків без сторонньої допомоги.

Після чергового сплеску психічного розладу ми з дружиною звернулися до Криворізького психоневрологічного диспансеру із заявою. Після чого до них додому приїздив лікар та призначав певні препарати на випадок повторення загострення розладу психічного стану. Враховуючи похилий вік бабусі, відсутність у неї зору, та відносно неагресивну поведінку її диспансерізація є проблематичною, особливо проведення таких дій за місцем її прописки.

21.07.2017 року, при намаганні оформити прописку ОСОБА_8 за адресою м. Кривий Ріг, вул. Светлова, 1/7, йому з дружиною було відмовлено, спираючись на недієздатність бабусі, та невизначеність нашого статусу.

Таким чином, зіштовхнулися з ситуацією, в якій постає питання їхнього юридично-правового статусу і можливості законно представляти інтереси ОСОБА_6 в органах державної влади, лікарнях, банках.

Наприкінці липня 2017 року під час стаціонарного обстеження в КЗ Криворізька міська лікарня №4» (відділення мікрохірургії ока) ОСОБА_6 було підтверджено повну відсутність зору на обидва ока, що надає їй право на отримання 1-ї групи інвалідності.

На даний момент ОСОБА_6 поставлена на облік у Криворізькому ПНД. Також, в липні 2017 в ПНД м. Кривого Рогу було призначено ЛКК для ОСОБА_6, під час засідання якої було прийнято рішення про витребування виписного епікризу з психіатричної лікарні №1 в м. Миколаїв для вивчення історії хвороби і можливості встановлення діагнозу і підтвердження хронічного психічного розладу.

Починаючи з жовтня 2016 року, і до цього часу, він, ОСОБА_3, з дружиною ОСОБА_4, доглядають та власними коштами фінансово утримують ОСОБА_6, піклуються про її стан здоровя. Намагаються максимально забезпечувати всі її потреби, проявляють турботу про фізичний стан, купують ліки та інші необхідні речі, докладають всіх зусиль, щоб ОСОБА_8 отримувала відповідне для її віку та потреб харчування.

Впродовж всього цього часу перебування ОСОБА_6 в м. Кривому Розі, основний догляд за ОСОБА_6 виконує його дружина ОСОБА_4, вона вирішує всі побутові питання (приготування їжі, прибирання, прання, забезпечення нетреб в гігієні людини, забезпечення елементарних потреб). Враховуючи те, що бабуся є жінкою, з етичної і практичної точки зору в якості майбутнього опікуна простіше виступати жінці, а саме ОСОБА_4 Згідно ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

У судовому засідання заявники, кожен окремо, заяву підтримали повністю, підтримавши її зміст.

Представник заінтересованої особи виконкому Саксаганської районної у місті ради у судовому засіданні пояснила, що не заперечує проти задоволення заяви у повному обсязі.

Керуючись положеннями ст. 228 ч.2 ЦПК України, у судовому засіданні з урахуванням змісту спірних правовідносин та обставин справи, а саме визнання у відповідності до вимог ст. 206 ЦПК України, представником заінтересованої особи заяви, суд вважає за можливе не досліджувати докази наявні у справі.

У судовому засіданні встановлено, що маються законні підстави для задоволення заяви, тому що визнання заяви заінтересованою особою, не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст. ст. 39, 41, 60 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 133, 141, 206, 228, 258-260, 263-265, 299-300 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи недієздатною, встановлення опіки, призначення опікуна задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2 недієздатною, встановити над ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, опіку та призначити ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, опікунами ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Строк дії рішення про визнання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною становить два роки з дня набрання рішення законної сили.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 27 червня 2018 року.

Головуючий суддя : В.М.Прасолов

Присяжні : ОСОБА_1

ОСОБА_2