Справа №487/899/18 04.06.2018
Єдиний унікальний номер судової справи 487/899/18
Номер провадження 22-ц/784/902/18
Доповідач апеляційного суду Серебрякова Т.В.
Постанова

Іменем України

04 червня 2018 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Серебрякової Т.В.,

суддів: Галущенка О.І., Лисенка П.П.,

з секретарем судового засідання Гавор В.Б.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_2 ухвалу, постановлену Заводським районним судом міста Миколаєва під головуванням судді Бобрової І.В., в приміщенні того ж суду 17 квітня 2018 року о 14 годині 50 хвилині, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телец-ВАК» про визнання недійсним правочину,

УСТАНОВИЛА:

У лютому 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телец-ВАК» (далі - ТОВ «Телец-ВАК») про визнання недійсним правочину.

В обґрунтування позову зазначено, що 19 березня 2007 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Телец-ВАК» укладено договір №01-03/07 відповідно до умов якого, позивач доручив товариству від свого імені виконати певні дії в інтересах та за рахунок його коштів щодо здійснення процедури будівництва трикімнатної в двох рівнях квартири орієнтовною загальною площею 146.75 кв.м., розташованої на 9 поверсі в кутовому під'їзді житлового будинку за адресою забудови: АДРЕСА_1

Відповідно до умов договору відповідач зобов'язався завершити процедуру будівництва об'єкта у IV кварталі 2009 року.

Додатковою угодою №1 від 29 вересня 2010 року до вищезазначеного договору внесені зміни, доповнено пункт 1.8, відповідно до якого ОСОБА_2 доручив ТОВ «Телец-ВАК» від свого імені виконати певні дії в інтересах та за рахунок його коштів щодо здійснення процедури будівництва гаражу АДРЕСА_1 розміром в чистому вигляді не менше 7 м. завдовжки та 3.6 м. завширшки, орієнтовною загальною площею 25.2 кв.м. розташованого на території біля 2 черги багатоповерхового житлового будинку за адресою забудови: АДРЕСА_1

Відповідно до умов додаткової угоди відповідач зобов'язався завершити процедуру будівництва гаражу у IV кварталі 2011 року.

Позивач зазначав, що належним чином виконав умови договору здійснивши відповідні платежі, в той час як відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконав, оскільки будівництво на теперішній не завершено, а 01 лютого 2018 року останній надіслав ОСОБА_2 лист за вих. №9 в якому повідомляв про розірвання в односторонньому порядку договору №01-03/07 від 19 березня 2007 року з урахуванням додаткової угоди №1 від 29 вересня 2010 року, у зв'язку з простроченням оплати суми згідно узгодженого графіку, більш як на 15 календарних днів, а саме не здійснення останнього платежу в рахунок оплати за будівництво квартири у сумі 41 000 грн. та не здійснення оплати за будівництво гаражу у загальному розмірі 43 700 грн.

Між тим, позивач вважає зазначені дії відповідача безпідставними, оскільки графік оплати пов'язаний із моментом завершення будівництва об'єкта, проте на даний час в порушення умов договору готовність об'єкту незавершеного будівництва складає лише 60%, а будівництво гаражу взагалі ще не розпочато.

Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_2 просив суд визнати правочин (дії та рішення) ТОВ «Телец-ВАК» щодо одностороннього розірвання договору №01-03/07 від 19 березня 2007 року недійсним та стягнути на його користь витрати пов'язанні з розглядом справи у суді.

Крім того позивачем до суду подано заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майнові права на трикімнатну в двох рівнях квартиру орієнтовною загальною площею 146.75 кв.м., розташованої на 9 поверсі в кутовому під'їзді житлового будинку за адресою забудови: АДРЕСА_1 орієнтовною загальною площею 25.2 кв.м. розташований біля 2 черги багатоповерхового житлового будинку за адресою забудови: АДРЕСА_1, і забороною вчиняти будь-які дії, пов'язанні із розпорядженням майновими права на зазначенні об'єкти.

Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 23 лютого 2018 року відкрито провадження у справі.

Цього ж дня ухвалою того ж суду задоволено заяву позивача про забезпечення позову.

Відповідач ТОВ «Телец-ВАК» надало до районного суду відзив на позовну заяву, в якому зазначило, що листом за №21 від 20 лютого 2018 року товариство повідомило позивача, що відкликає свій лист від 01 лютого 2018 року про розірвання в односторонньому порядку договору №01-03/07 від 19 березня 2007 року з урахуванням додаткової угоди №1 від 29 вересня 2010 року. Посилаючись на викладене, ТОВ «Телец-ВАК» просило закрити провадження у справі у зв'язку із відсутністю предмету спору.

Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 17 квітня 2018 року провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_2 закрито на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, у зв'язку із відсутністю предмета спору, а також скасовано заходи забезпечення позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення районним судом норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу про закриття провадження у справі скасувати.

В частині скасування заходів забезпечення позову ухвала не оскаржується, а тому апеляційним судом не перевіряється.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України).

З матеріалів справи убачається, що 19 березня 2007 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Телец-ВАК» укладено договір № 01-03/07 відповідно до умов якого, відповідач взяв на себе зобов'язання щодо будівництва трикімнатної в двох рівнях квартири орієнтовною загальною площею 146.75 кв.м., розташованої на 9 поверсі в кутовому під'їзді житлового будинку за адресою забудови: АДРЕСА_1 (а.с.10-11)

Додатковою угодою №1 від 29 вересня 2010 року до вищезазначеного договору внесені зміни, доповнено пункт 1.8, відповідно до якого ТОВ «Телец-ВАК» взяло на себе зобов'язання щодо будівництва гаражу АДРЕСА_1 розміром в чистому вигляді не менше 7 м. завдовжки та 3.6 м. завширшки, орієнтовною загальною площею 25.2 кв.м. розташованого на території біля 2 черги багатоповерхового житлового будинку за адресою забудови: АДРЕСА_1. (а.с.12).

Скориставшись своїм правом, передбаченим умовами договору, листом №9 від 01 лютого 2018 року ТОВ «Телец-ВАК» повідомило ОСОБА_2 про розірвання в односторонньому порядку договору №01-03/07 від 19 березня 2007 року, з урахуванням додаткової угоди №1 від 29 вересня 2010 року (стосовно будівництва гаражу), у зв'язку з простроченням оплати суми згідно узгодженого графіку, більш як на 15 календарних днів, а саме не здійснення останнього платежу в рахунок оплати за будівництво квартири у сумі 41 000 грн. та не здійснення оплати за будівництво гаражу у загальному розмірі 43 700 грн. (а.с.19).

У відповідь на вказаний лист ОСОБА_2 14 лютого 2018 року повідомив ТОВ «Телец-ВАК», що відповідно до змісту договору оплата останніх платежів пов'язана із завершенням будівництва об'єкту, а тому зазначені платежі будуть проведені після прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту та за вказаних обставин вважав, що договірні правовідносини між сторонами не припиненні (а.с.20).

Листом за №21 від 20 лютого 2018 року ТОВ «Телец-ВАК» повідомило ОСОБА_2, що відзиває свій лист-повідомлення №9 від 01 лютого 2018 року про розірвання в односторонньому порядку договору №01-03/07 від 19 березня 2007 року з урахуванням додаткової угоди №1 від 29 вересня 2010 року (стосовно будівництва гаражу) (а.с.36).

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції посилався на те, що у справі за вказаним позовом відсутній предмет спору, оскільки відповідачем було відізвано лист - повідомлення від 01 лютого 2018 року про розірвання в односторонньому договору та таким чином порушені права позивача відновленні.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ч.1 ст.77, ч.ч.1,2 ст.78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, оскільки договір №01-03/07 від 19 березня 2007 року та додаткова угода №1 від 29 вересня 2010 року є дійсними, ніким не оспорюються та не є розірваними, тому відсутній на теперішній час предмету спору.

При цьому, посилання позивача на те, що відмова від правочину, яким розірвано в односторонньому порядку договір, та визнання недійсним цього правочину, не є тотожними поняттями, не впливає на правильність висновку районного суду.

За такого доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам ЦПК України, є необґрунтованими.

Відповідно до положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381,382 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду міста Миколаєва від 17 квітня 2018 року в оскаржуваній частині - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках та з підстав, передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий Т.В. Серебрякова

Судді: О.І. Галущенко

П.П. Лисенко

Повний текст судового рішення

складено 06 червня 2018 року