Постанова

Іменем України

23 травня 2018 року

м. Київ

справа № 303/5172/16-ц

провадження № 61-12969 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Форум»,

відповідач - ОСОБА_4,

третя особа - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4, подану його представником ОСОБА_6, на рішення Апеляційного суду Закарпатської області у складі суддів: Мацунича М. В., Куштана Б. П., Джуга С. Д., від 22 травня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2016 року публічне акціонерне товариство «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовна заява мотивована тим, що 12 вересня 2007 року між

банком та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 50 тис. доларів США терміном до 11 вересня 2013 року із сплатою за користування кредитом у розмірі 13 % річних.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором

12 вересня 2007 року між банком та ОСОБА_4 був укладений договір іпотеки, за яким останній передав банку в іпотеку належний йому житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1

У зв'язку з неналежним виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором утворилась заборгованість у розмірі

42 871,60 доларів США та 634 077 грн 05 коп., в рахунок якої позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом продажу предмету іпотеки з прилюдних торгів за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна на час проведення виконавчих дій.

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області у складі судді Заболотного А. М. від 10 жовтня 2016 року у задоволенні позову ПАТ «Банк Форум» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що наданий банком розрахунок на підтвердження позовних вимог не стосується укладеного між сторонами кредитного договору, а відтак і не підтверджує заборгованість ОСОБА_5 перед позивачем.

Рішенням Апеляційного суду Закарпаської області від 22 травня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Банк Форум» задоволено частково. Рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову ПАТ «Банк Форум». В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 за кредитним договором від 12 вересня

2007 року у розмірі 42 871, 60 доларів США, що еквівалентно

1 074 331 грн 77 коп., яка складається із: заборгованості по кредиту у розмірі 42 857,28 доларів США; заборгованості по процентах у розмірі

14, 32 доларів США, звернуто стягнення на предмет іпотеки - належний ОСОБА_4 житловий будинок по АДРЕСА_1, загальною площею 148, 70 кв. м., підвальне приміщення площею 34, 80 кв.м, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження за початковою іпотечною ціною, визначеною на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, але в будь-якому разі не менше за вартість, визначену в іпотечному договорі у розмірі

271 634 грн, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Відстрочено виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року №1304-VII.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду апеляційного суду мотивовано тим, що права позивача були порушені невиконанням позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, а тому вони підлягають відновленню, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому неподання позивачем належного розрахунку було зумовлено порушенням судом першої інстанції вимог частини четвертої статті 10 ЦПК України 2004 року щодо сприяння учасникам справи у здійсненні своїх процесуальний прав.

У касаційній скарзі, поданій у червні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_6, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції із залишенням в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції у порушення вимог статті 303 ЦПК України 2004 року було прийнято новий доказ - розрахунок заборгованості, який не був предметом дослідження судом першої інстанції. Разом з тим, наданий банком розрахунок є неправильним, оскільки договір між сторонами розірвано. Банк звернувся до суду поза межами позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Крім того, банком у порушення умов іпотечного договору не було надіслано на її адресу вимогу про усунення порушення.

Відзив на касаційну скаргу учасники процесу до суду не подали.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справа передана до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами попередніх інстанцій установлено, що 12 вересня 2007 року між

АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та

ОСОБА_5 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 50 тис. доларів США терміном до

11 вересня 2017року із сплатою за користування кредитом у розмірі

13 % річних.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором цього ж числа між банком та ОСОБА_4, від імені якого діяла ОСОБА_7, був укладений договір іпотеки, за яким ОСОБА_4 передав банку в іпотеку належне йому на праві власності домоволодіння, яке складається із житлового будинку загальною площею 148, 70 кв. м, підвального приміщення площею 34, 80 кв. м, яке знаходиться по АДРЕСА_1

Згідно з пунктом 5.1 договору іпотеки, банк набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання позичальником умов кредитного договору.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_5 зобов'язань за кредитним договором від 12 вересня 2007 року станом на 17 серпня

2016 року у нього перед банком утворилась заборгованість, яка відповідно до наданого банком розрахунку, становить 42 857,28 доларів США - заборгованість по тілу кредиту, 14,32 доларів США - заборгованість за відсотками, 634 077 грн 05 коп. - заборгованість за пенею, 5 тис. грн - штраф.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договоромбанк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановленихдоговором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» (далі - Закон) іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 7 Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

У статті 33 Закону передбачені підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Зокрема, частиною першою цієї статті передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Отже, чинним законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання.

У справі, яка переглядається, суд апеляційної інстанції, встановивши неналежне виконання позичальником умов кредитного договору

від 12 вересня 2007 року, внаслідок чого у нього перед банком виникла заборгованість, яка, з вирахуванням пені та штрафу, становить

42 871,60 доларів США, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки - належний на праві власності ОСОБА_4 житловий будинок по АДРЕСА_1, загальною площею 148, 70 кв. м., та підвальне приміщення площею 34, 80 кв.м. При цьому суд обґрунтовано застосував мораторій на стягнення майна громадян України.

Доводи касаційної скарги про незастосування судом апеляційної інстанції позовної давності є необґрунтованими, оскільки із заявою про застосовування позовної давності до суду першої інстанції ОСОБА_4 не звертався, а на стадії апеляційного перегляду суд не вправі розглядати таку заяву.

Доводи касаційної інстанції про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права щодо прийняття нового доказу безпідставні.

За змістом частини другої статті 303 ЦПК України 2004 року апеляційний суд досліджує нові докази неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про те, що неподання позивачем належного розрахунку було зумовлене технічною помилкою. При цьому позивач в жодне судове засідання не з'являвся та подав заяву про розгляд справи за його відсутності, однак суд першої інстанції не визнавав явку позивача обов'язковою та не повідомляв його про подачу неналежного доказу, що свідчить про порушення судом першої інстанції вимог частини четвертої статті 10 ЦПК України 2004 року щодо сприяння сторонам у здійсненні своїх процесуальних прав.

Посилання в касаційній скарзі на те, що рішенням суду кредитний договір був розірваний, а тому збільшення розміру заборгованості є незаконним, колегією суддів до уваги не беруться, оскільки суд апеляційної інстанції звернув стягнення на предмет іпотеки в межах суми заборгованості, визначеної рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 січня 2010 року у розмірі 45 386,03 доларів США, із переведенням суми боргу у національну валюту на час розгляду справи.

Доводи касаційної скарги про те, що банком не надсилалася вимога про усунення порушень безпідставні, оскільки позивач вже звертався із судовою вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки, що свідчить про обізнаність іпотекодавця щодо наявності порушень умов кредитного договору.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Оскільки ухвалою суду касаційної інстанції від 24 липня 2017 року було зупинено виконання рішення суду апеляційної інстанції до закінчення касаційного провадження у справі, а колегія суддів дійшла висновку про те, що відсутні підстави для його скасування, тому виконання рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 22 травня 2017 року підлягає поновленню.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану його представником ОСОБА_6, залишити без задоволення, а рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 22 травня 2017 року - без змін.

Поновити виконання рішення Апеляційного суду Закарпатської області

від 22 травня 2017 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Білоконь

Є. В.Синельников

С.Ф. Хопта