АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

22 червня 2018 року

м. Харків

справа № 619/395/17

провадження № 22-ц/790/3037/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Кругової С.С.,

суддів Колтунової А.І., Пилипчук Н.П.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК»

відповідач ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного товариства ОСОБА_1 Банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 21 грудня 2017 року ухвалене суддею Кононихіною Н.Ю.,-

в с т а н о в и в :

У лютому 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, який згодом уточнив і просив, стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 71084,08 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначав, що між ним та відповідачем 16.03.2012 був укладений кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 26,4 % на рік на суму залишку заборгованості. Проте відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, за ним виникла заборгованість у сумі 71084,08 грн, яку позивач і просить стягнути, а також судові витрати у розмірі 1600 грн.

Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 21 грудня 2017 року позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № б/н від 16.03.2012 у сумі 71084,08 гривень, яка складається з 29355,19 гривень заборгованості за кредитом; 37867,74,90 гривень заборгованості по відсоткам за користування кредитом; а також 500.00 гривень - штрафу (фіксована частина); 3361,15 гривень - штрафу (процентна складова)та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600,00грн.

Не погоджуючись з заочним рішенням ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити по суті позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована ти, що рішення є незаконним, необґрунтованим таким що не відповідає фактичним обставинам справи та ухвалене з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції не звернув уваги, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що сторонами було визначено суму кредитного ліміту та матеріали справи не містять графіку погашення заборгованості.

Суд першої інстанції розглянувши позов не досліджено строку повернення коштів, що є основною умовою кредитного договору, тоді як такий строк міг на час ухвалення рішення не настати.

Мотивуючи апеляційну скаргу, відповідач звертає увагу суду на те, що в матеріалах справи відсутні докази надання позивачем ОСОБА_3 та правил, які діяли в певний період, та що саме такі ОСОБА_3 та правила були оприлюднені на сайті позивача.

Суд ухвалюючи рішення про задоволення вимог у повному обсязі, не звернув уваги на те, що позивачем в позовній заяві жодним чином не обґрунтовано позовні вимоги за несвоєчасне повернення кредиту.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалюючи рішення суд виходив з приписів ст.ст. 525, 526 ЦК України, та рішення мотивовано тим, що відповідачем не виконуються умови кредитного договору, у звязку з чим виникла та існує заборгованість, що підлягає поверненню.

З таким висновком суду, колегія суддів погоджується з огляду на таке.

Судовим розглядом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 16 березня 2012 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 26.4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Матеріали справи містять анкету-заяву від 16.03.2012, яка підписана відповідачем і містить посилання, що з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті (а.с.11-12) він ознайомлений.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором від 16.03.2012 станом на 04.12.2016 ОСОБА_2 має заборгованість 71084,04 гривень, яка складається з наступного: 29355,19 грн заборгованість за кредитом; 37867,74,90 грн заборгованість за процентами, а також заборгованість по судовим штрафам 3861,14 грн, несплачені проценти на поточну заборгованість 1472,02 грн та несплачені проценти на прострочену заборгованість 36395,72 грн (а.с. 7-10).

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України, сторони мають виконувати зобов'язання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Згідно із статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з підписаною заявою клієнт повідомлений про сайти банку та своїм підписом підтвердив, що повною мірою розуміє та зобов'язується виконувати вимоги ОСОБА_3 та правил, а також підтвердив ознайомлення з обов'язком самостійно знайомитися із внесеними змінами на сайті (адреса сайту вказана у заяві).

Положенням ч. 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, їм дана належна юридична оцінка.

Колегія суддів Апеляційного суду Харківської області вважає, що доводи апеляційної скарги не є обґрунтованими та такими, що спростовують висновки суду, а тому за результатами розгляду справи дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи, а саме встановленими судовим розглядом фактами звернення до позивача з заявою про мирне врегулювання спору і погашення відповідачем заборгованості 6 березня 2017 року в сумі 10000 грн. Тому аргументи викладені в апеляційній скарзі не можуть бути підставою для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов»язань.

Розмір встановленого ліміту та рух коштів підтверджено випискою за період з 1 березня 2012 року по 4 квітня 2018 року.

З огляду на це, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, та таким що не підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 21 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття. В силу ст.389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий С.С. Кругова

Судді А.І. Колтунова

ОСОБА_4

Повний текст постанови

складено 22 червня 2018 року