Справа № 182/7542/17
Провадження № 2/0182/167/2018
06.06.2018 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Тихомирова І.В.
за участю секретаря Рахуба О.Г.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, суд, -
Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини.
У період шлюбу з відповідачем ними за спільні кошти було придбано квартиру АДРЕСА_1.
Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 05.08.2015 року шлюб між сторонами було розірвано, однак вони не змогли досягти згоди стосовно поділу вказаної нерухомості. ОСОБА_2 не визнає право власності позивача на житло, у звязку з чим він вимушений звертатися до суду та просить визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири як на обєкт спільного сумісного майна подружжя, стягнувши з відповідача судові витрати.

Позивач у судове засідання не зявився, подав заяву про слухання справи за його відсутності. У заяві позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.18).

Відповідач у судове засідання не зявилася, причини неявки суду невідомі. Про час та місце судового розгляду справи була належним чином повідомлена відповідно до вимог п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку (а.с.15,17).

Враховуючи, що відповідач була належним чином повідомлена про час та місце судового засідання, на виклик суду не зявилася без повідомлення причин неявки, відзив на позов не подала, а позивач не заперечує проти винесення заочного рішення, суд, керуючись ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом (п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»).

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України.

Так, ч. 1 ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Як встановлено судом, 20.01.1993 року сторони уклали шлюб, зареєстрований м/в ЗАГС м. Нікополь за актовим записом № 61 (а.с.4). Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 05.08.2015 року, яке набуло чинності 16.08.2015 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с.6).

За час шлюбу, а саме 19.06.1999 року, ними було придбано квартиру № 27 у будинку № 43, право власності на яку було зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу АВВ № 043693, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 3-2733 (а.с.10-12).

Враховуючи, що спірна квартира була придбана подружжям за спільні кошти під час їхнього перебування у шлюбі, спільного проживання та ведення сумісного господарства, суд приходить до висновку, що дана квартира є обєктом спільної сумісної власності подружжя.

Сторони добровільно не домовилися про частки у майні, що є їх спільною сумісною власністю, поділ майна за взаємною згодою не відбувся та майнові права й обов'язки подружжя не були визначені, тому суд дійшов висновку, що частка ОСОБА_1 у спільній сумісній власності подружжя складає 1/2 частину квартири загальною площею загальною площею 45,52 кв.м., житловою площею 27,72 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Каштанова, 43/27.

Вартість майна, що підлягає поділу, була визначена виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи на підставі оцінки суб'єкта оціночної діяльності (а.с.9), що відповідає положенням п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя».

За таких обставин, суд вважає доцільним визнати за ОСОБА_1 в рахунок поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, залишивши іншу 1/2 частину цієї квартири у власності ОСОБА_2.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин суд вважає необхідним стягнути з відповідача суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 704,80 грн. (а.с.1).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 60, 63, 69-71 СК України, ст.ст. 368, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 141, 206, 263, 265, 280 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Визнати квартиру загальною площею 45,52 кв.м., житловою площею 27,72 кв.м. за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Каштанова, 43/27, обєктом спільної сумісної власності подружжя: ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, в рахунок поділу спільного майна подружжя право власності на 1/2 частину квартири загальною площею 45,52 кв.м., житловою площею 27,72 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Каштанова, 43/27, залишивши іншу 1/2 частину квартири за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Каштанова, 43/27, у власності ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно підпункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: ОСОБА_5