Миколаївський районний суд Одеської області
Справа№ 508/1135/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 червня 2018 року смт. Миколаївка

Миколаївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Парій І.О.

з участю: секретаря - Ніколаєвої А.Л.

позивача - ОСОБА_1

представників позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_3

відповідача - ОСОБА_4

представника відповідача - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Миколаївка цивільну справу за позовом (уточненим) ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення коштів в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень; інфляційних витрат у розмірі 106 300 (сто шість тисяч триста) гривень та моральної шкоди в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень.

В С Т А Н О В И В:

7 листопада 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення коштів в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень.

3 травня 2018 року ОСОБА_1 подав до суду уточнену позовну заяву, згідно якої просить суд стягнути з ОСОБА_4 на його користь кошти в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень; інфляційні витрати у розмірі 106 300 (сто шість тисяч триста) гривень та моральну шкоду в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень.

В обґрунтування своїх вимог позивач ОСОБА_1 посилається на те, що 23 березня 2010 року ОСОБА_4 запропонував йому взяти в оренду належну йому земельну ділянку площею 6,43 га, і виплатити наперед орендну плату в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень. З запропонованим він погодився. Крім того між ним та ОСОБА_4 була домовленість протягом 30 днів укласти договір оренди. 24 березня 2010 року він передав ОСОБА_4, під розписку, кошти в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень. Однак до цього часу договір оренди між ними не укладено, а зазначеною земельною ділянкою користується ОСОБА_4, тому вважає що виплачені ним кошти ОСОБА_4 були виплачені ним безпідставно та підлягають поверненню.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги (уточнені) підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представники позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, при цьому пояснив, що в березні 2010 року він звернувся до ОСОБА_1 та запропонував йому взяти в оренду його земельну ділянку, в замін надати йому кошти. 24 березня 2010 року він надав ОСОБА_1 розписку про отримання грошових коштів. ОСОБА_1 пообіцяв укласти Договір оренди землі, відповідно до діючого законодавства України в найближчий час. ОСОБА_1 використовував земельну ділянку розміром 6,43 га протягом 6 років, без укладення договору оренди землі. Кошти в той час (2010 р.) йому були потрібні на лікування дочки. Розписку він підписав особисто, але кошти отримав не в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень, а в сумі 25 000 (двадцять п'ять тисяч) гривень.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 у судовому засіданні просила суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши сторони,вивчивши зібрані по справі докази суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_3 виданого Новопетрівською сільською радою на підставі рішення VІ сесії ХХІІІ скликання Новопетрівської сільської ради Миколаївського району Одеської області від 30 вересня 1999 року №32 є власником земельної ділянки площею 6.43 га., котра розташована на території Новопетрівської сільської ради Миколаївського району Одеської області (а.с.9).

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 в березні 2010 року запропонував ОСОБА_1 взяти його земельну ділянку площею 6,43, яка знаходиться на території Новепетрівської сільської ради Миколаївського району Одеської області в оренду, нащо той погодився.

24 березня 2010 року ОСОБА_4 надав позивачу ОСОБА_1 розписку про отримання грошових коштів за користування земельною ділянкою терміном на 49 років.

Як вбачається з розписки ОСОБА_4 від 24 березня 2010 року, завіреної секретарем виконавчого комітету Новопетрівської сільської ради Миколаївського району Одеської області « Я, ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1 виданий Миколаївським РВ УМВС України в Одеській області 08.04.1996 року, отримав кошти в сумі - 100 (сто) тисяч грн. від гр. ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2 НОМЕР_2 виданий Миколаївським РВ УМВС України в Одеській області 29.09.2001 року, за користування зем. ділянкою згідно Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_3 виданого 03.11.1999 року терміном на 49 (сорок дев'ять) років, в чому і підписуюсь: ОСОБА_4» (а.с.5).

У відповідності до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

2. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

3. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно.

Суд вважає, що можливо стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень.

В своїй уточненій позовній заяві ОСОБА_1 стверджує, що йому була завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що він при користуванні земельною ділянкою ОСОБА_4 поніс певні затрати взявши в оренду трактор.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

2. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

3. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

4. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

5. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд не може прийняти до уваги ствердження позивач ОСОБА_1 про те, що він зазнав моральної шкоди під час користування земельною ділянкою ОСОБА_4, в зв'язку з взяттям в оренду трактора марки «Case МХ 310» для обробітку зазначеної ділянки, оскільки ОСОБА_1 має і інші земельні ділянки та обробивши земельну ділянку мав дохід.

Інших підстав та доказів про спричинення йому моральної шкоди ОСОБА_1 суду не надав.

Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини укладення сторонами угоди суд вважає, що підстав для стягнення з відповідача інфляційних витрат немає.

Таким чином суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення коштів в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень; інфляційних витрат у розмірі 106 300 (сто шість тисяч триста) гривень та моральної шкоди в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень підлягає частковому задоволенню, а саме: в частині стягнення коштів в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень. В решті позову ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 19, 77,81, 258, 259, 263, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення коштів в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень; інфляційних витрат у розмірі 106 300 (сто шість тисяч триста) гривень та моральної шкоди в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень, а в решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, безпосередньо до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Суддя: І.О.Парій