Провадження № 2/127/6376/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

04.06.2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді: Бойко В.М.,

за участю секретаря Ревтюх А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах та пені, зміну порядку стягнення аліментів,

вимоги позивача: стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача основного боргу по виплаті аліментів за період часу з 01.08.2015 року по 01.10.2017 року та 9459,01 грн. пені на суму заборгованості по сплаті аліментів за кожний день прострочки несплачених аліментів; змінити спосіб стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання двох дітей:ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1/3 частини зі всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку на тверду грошову суму в розмірі 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку окремо до їх повноліття

В С Т А Н О В И В :

16 листопада 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, стягнення заборгованості та неустойки за несплату аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що з 2000 року сторони перебували у шлюбі, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05.10.2015 року було розірвано.

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

15.09.2015 року рішенням Вінницького міського суду Вінницької області з відповідача на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку до досягнення дітьми повнолітття, починаючи стягнення з 25.08.2015 року.

З моменту присудження алментів відповідач належним чином рішення суду не виконує внаслідок чого утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Центрального ВДВС м.Вінниці за період з серпня 2015 року по листопад 2017 року складає 24032,48 грн. Від суми неоплачених аліментів позивачем нараховано розмір неустойки, який у вказаний період (серпень 2015 року - жовтень 2017 року включно) становить 9459,01 грн.

Крім того, оскільки відповідач ухиляється від повної сплати аліментів, сплачує їх нерегулярно і не в повному обсязі позивач вважає за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів, а саме з 1/3 частки від всіх доходів відповідача на тверду грошову суму в розмірі 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку окремо до їх повноліття

З огляду на зазначене вище, позивач звернулась до суду із даною позовною заявою.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з'явилась, На адресу суду надала заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити за її відсутності та зазначила, що вимоги позову підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні призначному на 24.01.2018 року та 12.03.2018 року заперечував щодо задоволення позовних вимог пояснивши, що не відмовляється від сплати аліментів та виплачує їх виходячи із заробітку. Разом з тим отримує мінімальну заробітну плату та має скрутне матеріальне становище, про що надав суду докази. В судове засідання призначене на 04.06.2018 року відповідач не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку.

На підставі ч.1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивачка не заперечувала щодо заочного розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Правилами ст. ст. 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов'язку батьків утримувати дитину та його виконання.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05.10.2015 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку до досягнення дітьми повнолітття, починаючи стягнення з 25.08.2015 року (а.с.31).

Рішення суду відповідачем належним чином не виконується, а тому відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Центрального ВДВС м.Вінниці за період з серпня 2015 року по листопад 2017 року складає 24032,48 грн. (а.с.15).

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у відповідності до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати свою дитини до досягнення нею повноліття, а у випадках передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.

Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Визначаючись щодо зміни способу стягнення аліментів, суд враховує, що відповідач є працездатною людиною, має постійну роботу, отримує заробіток, а діти, проживаючи разом з матірю, знаходиться на її повному утриманні, що потребує значних коштів. Тому, суд зважаючи на розмір заявлених вимог, взаємний обовязок батьків по утриманню дітей, інші встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає можливим встановити аліменти в розмірі про який просить позивач. Розмір аліментів, встановлений в розмірі 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку буде розумним, справедливим та зваженим, з огляду на спільний обовязок батьків утримувати свїх неповнолітню дітей.

Висновок суду в частині задоволення позовних вимог щодо зміни способу стягнення аліментів враховує заперечення відповідача, те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України), а також прийнятий з врахуванням того, що на момент розгляду справи дитина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, вже набув повноліття

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 року №2246-VІІІ прожитковий мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць у 2018 році для дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2018 року по 30.06.2018 року становить 1 860,00 грн., з 01.07.2018 року по 30.11.2018 року 1 944,00 грн., з 01.12.2018 року по 31.12.2018 року 2 027,00 грн.

Відтак мінімальний розмір аліментів на дитину від 6 до 18 років з 01.01.2018 року по 30.06.2018 року становить 930,00 грн., з 01.07.2018 року по 30.11.2018 року буде становити 972,00 грн., з 01.12.2018 року по 31.12.2018 року 1 013,50 грн.

З урахуванням усіх вищевикладених обставин, суд вважає за можливе змінити спосіб стягуваних аліментів на 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дітьми повноліття, що відповідатиме вимогам п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Визначаючись з розміром неустойки, яка підлягає стягненню з відповідача, судом враховано Правові позиції, висловлені Верховним Судом України у справі № 6-94цс15 від 01.07.2015 року та № 6-2696цс15 від 16.12.2015 року, які в силу ст. 360-7 ЦПК України є обовязковими до застосування, та відповідно до яких, за правовою природою пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст.196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів, а сума заборгованості за аліментами за попередні місці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачували. Тобто, неустойка (пеня) розраховується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів ( за кожен місяць).

За правилами ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочки.

Відповідно до ст.20 СК України до правовідносин щодо відповідальності платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки врегульованих ст.196 СК України позовна давність не застосовується.

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість відповідача по аліментам за період з серпня 2015 року по листопад 2017 року в сумі 24032,48грн. згідно зрозрахунку Центрального ВДВС м.Вінниці за виконавчим листом №127/19788/15-ц по виконавчому провадженню №48948602 підтверджується наданими доказами відповідача щодо часткової сплати аліментів в даний період часу.

На підставі даного розрахунку заборгованості позивачем здійснено нарахування неустойки (пені) в розмірі 9459,01 грн., який суд приймає до уваги, оскільки був здійснений відповідно до Правової позиції, висловленої Верховним Судом України у справі № 6-94цс15 від 01 липня 2015 року, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою до застосування

Отже, за встановлених судом обставин справи загальна сума заборгованості відповідача по аліментам за період з серпня 2015 року по листопад 2017 року складає 24032,48 грн., сума неустойки (пені) за прострочення сплати відповідачем аліментів на утримання дітей у відповідний період часу (а саме з серпня 2017 року по жовтень 2017 року включно) складає 9459,01 грн.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі

Також, суд вважає за необхідне згідно ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1409,60 грн., оскільки позивач була звільнена від його сплати при зверненні до суду з даною позовною заявою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 20, 180-183, 192, 196 СК України, ст.ст. 2-13, 19,23,28,141, 285-289. 263-265, 268, 280-283 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки (пені), зміну способу стягнення аліментів на утримання дітей, задовольнити.

Змінити спосіб стягнення присуджених аліментів, визначених рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15 вересня 2015 року (справа № 127/19788/15-ц).

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для на кожну дитину відповідного віку окремо, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Ситягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість по сплаті аліментів (за період часу з серпня 2015 року по листопад 2017 року) в розмірі 24032,48 грн. та 9459,01 грн. (серпень 2015 року - жовтень 2017 року включно) неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1409,60 грн. (одна тисяча чотириста девять) грн. 60 коп.

Стягнення за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 вересня 2015 року по цивільній справі 127/19788/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, припинити станом на день набрання чинності даним рішенням та повернути виконавчий лист до суду після завершення виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області.

Позивач: ОСОБА_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Староміським РВ УМВС України у Вінницькій області від 12.02.2002 року, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_2, паспорт серії НОМЕР_3, виданий Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області від 12.11.1999 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Суддя: