07 червня 2018 року місто Київ
Апеляційне провадження № 22-ц/796/4839/2018
У Х В А Л А

Апеляційний суд міста Києва в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Вербової І.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва, постановлену під головуванням судді Клочко І. В. 14 грудня 2017 року, у справі за заявою ОСОБА_3 про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання,

в с т а н о в и в :

Згідно п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» (зі змінами від 15 грудня 2017 року) апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Виходячи зі змісту пункту 8 ч.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України (в редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року заяву ОСОБА_3 про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання задоволено, поновлено пропущений строк для пред'явлення до виконання виконавчого листа по цивільній справі №2-3449/09 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу (а. с. 11 - 12).

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою, ОСОБА_2 17 квітня 2018 року направила апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 17 травня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без руху та надано десятиденний строк з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху на усунення її недоліків, а саме: на звернення із вмотивованою заявою про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження із зазначенням підстав його пропуску та надання відповідних письмових доказів (за їх наявності), а також для зазначення в апеляційній скарзі реєстраційного номеру облікової картки платника податків скаржника (за його наявності) або серію та номер паспорта та надання копії апеляційної скарги для направлення позивачу (а.с.34-35).

До Апеляційного суду міста Києва через канцелярію суду 06 червня 2018 року надійшла уточнена апеляційна скарга, в якій усунуто недоліки апеляційної скарги в частині надання відомостей щодо реєстраційного номеру облікової картки платника податків скаржника.

Що стосується пропуску строків на оскарження судового рішення, слід зауважити наступне.

Скаржник, на виконання ухвали суду, порушила питання про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення, з підстав того, що 14 лютого 2018 року, під час ознайомлення з матеріалами справи, їй нічого не було відомо про існування оскаржуваної ухвали.

Разом з тим, у матеріалах справи міститься заява скаржника про ознайомлення з матеріалами справи (а. с. 15), з якої чітко вбачається, що 14 лютого 2018 року ОСОБА_2 повністю ознайомилась з матеріалами справи, що свідчить про те, що остання ознайомилась в тому числі з оскаржуваною ухвалою.

Таким чином, підстави пропуску строку, на які скаржник посилається, а саме на те, що ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року вона отримала лише 12 квітня 2018 року, а під час ознайомлення з матеріалами справи 14 лютого 2018 року їй не було відомо про існування оскаржуваної ухвали від 14 грудня 2017 року, не є поважними підставами для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки вбачається зловживання процесуальними правами.

Так, статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Виходячи зі змісту п.4 ч.1 ст.358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного та враховуючи, що підстави пропуску строку, на які скаржник посилається, визнані судом неповажними, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 185, 356, 357, 358 ЦПК України, Апеляційний суд міста Києва в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ,-

у х в а л и в :

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва, постановлену під головуванням судді Клочко І. В. 14 грудня 2017 року, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її складення.

Суддя: І.М. Вербова