УХВАЛА
29 травня 2018 року суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Стефанишин С.Л. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-
25 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаною заявою, в якій просить суд постановити ухвалу за якою вжити заходи по забезпеченню позову, шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (НОК ПП НОМЕР_1), а саме на автомобіль марки BMW, 523і, 2010 року випуску, державний реєстраційний номер «ВХ 8988 СА» (свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу СХК 196960) вартість якого співрозмірна сумі позики.
З матеріалів заяви вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено та нотаріально завірено договір позики від 16 лютого 2018 року (ННА №972324), за яким позикодавець передав у власність позичальнику, а позичальник прийняв у власність від позикодавця грошові кошти в сумі 867 912, 50 (вісімсот шістдесят сім тисяч девятсот дванадцять) гривень 50 копійок, що в еквіваленті станом на день укладення договору становило 31 850, 00 (тридцять одна тисяча вісімсот пятдесят) доларів США. За домовленістю між сторонами, позичальник зобовязувалась сплатити позичену суму не пізніше 16 травня 2018 року, розрахунок за договором мав бути здійснений у м. Хмельницький.
Проте позичальник - ОСОБА_2 до 16 травня 2018 року позичену суму не повернула, що наведені доводи дають підстави для вжиття заходів забезпечення позову й вважати, що зі сторони відповідача існує реальна загроза вчинення дій, які призведуть до неможливості виконання рішення суду при його постановленні на користь позивача.
Дослідивши матеріали справи та встановивши обставини у звязку з якими позивач просить вжити заходи забезпечення позову, суд вважає за необхідне задовольнити заяву, з огляду на наступне.
Відповідно до статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до частин першою та шостої статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.
Крім того, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.
Згідно відповіді Регіонального сервісного центр МВС в Хмельниькій області від 24.05.2018 № 31/22/1-Н7 відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру МВС ОСОБА_2, належить на праві приватної власності автомобіль марки BMW, 523і, 2010 року випуску, державний реєстраційний номер «ВХ 8988 СА» (свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу СХК 196960).
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.
Метою забезпечення позову є збереження матеріального об'єкта спору до вирішення справи в суді.
З огляду на викладені обставини, виходячи із повязаності заходів забезпечення позову з його предметом і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, оскільки у суду є всі підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до відчуження нерухомого майна, що в свою чергу призведе до утруднення або зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, тому необхідно вжити заходи забезпечення позову заявлені позивачем до ухвалення остаточного рішення по справі.
Однак, суд звертає увагу на те, що заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами ч.3 ст. 150 ЦПК.
Відповідно до цього Закону державна реєстрація обтяжень нерухомого майна здійснюється в Державному реєстрі прав органами державної реєстрації прав на підставі ухвали суду про накладення арешту на нерухоме майно.
Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових Інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Суд вважає, що забезпечення позову шляхом накладення арешту не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправя сторін, не порушує речове право володіння особи спірним майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачу.
Стаття 153 ЦПК України: залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково (ч.5). В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову (ч.7).
Відповідно до ч.1 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).
З викладених підстав, вирішуючи питання щодо зустрічного забезпечення, суд вважає за необхідне не вимагати від позивача зустрічного забезпечення, оскільки обраний захід забезпечення позову, як вище було зазначено, не впливає на матеріальний стан відповідача як власника спірного майна, не призведе до понесення додаткових витрат, тобто, застосований вид забезпечення позову не може завдати відповідачу будь-яких збитків.
В той же час, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову в частині вимог арешту на все нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (НОК ПП НОМЕР_1) відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно оскільки Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.05.2018 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серії НВ № 458199 виданий Хмельницьким МВ УМВС України в Хмельницькій області, 24.10.2007 року .
Отже, проаналізувавши зміст вимог, розглянувши подане клопотання про забезпечення позову, виходячи із пов'язаності заходів забезпечення позову з предметом спору, співмірності таких заходів і відповідності виду забезпечення позову суд вважає, що подане клопотання підлягає частковому задоволенню.
Таким чином заходи забезпечення позову підлягають частковому задоволенню, а саме лише в частині накладення арешту на автомобіль марки BMW, 523і, 2010 року випуску, державний реєстраційний номер «ВХ 8988 СА» (свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу СХК 196960), який належить на праві приватної власності ОСОБА_2.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149,150,153,157 ЦПК України

п о с т а н о в и в:
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.
Накласти арешт на автомобіль марки BMW, 523і, 2010 року випуску, державний реєстраційний номер «ВХ 8988 СА» (свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу СХК 196960), який належить на праві приватної власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серії НВ № 458199 виданий Хмельницьким МВ УМВС України в Хмельницькій області, 24.10.2007 року .
В решті вимог відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана потягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.
Суддя: С. Стефанишин