АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/796/13-ц Номер провадження 22-ц/786/1204/18Головуючий у 1-й інстанції Миронець О.К. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Чумак О.В.

суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

за участю секретаря Кальник А.М.

представника стягувача Кіндяк О.І., суб'єкта оскарження Шут Т.О.,

боржника ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "МТБ БАНК" на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 23 квітня 2018 року у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства "МАРФІН БАНК", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "МТБ БАНК" про визнання неправомірними та незаконними дії старшого державного виконавця Решетилівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Шут Тамари Олексіївни, скасування постанов державного виконавця, зобов'язання вчинити дії, боржник - ОСОБА_4.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Марфін банк» звернулось до суду із скаргою на дії державного виконавця, в якій просило суд визнати неправомірними та незаконними дії старшого державного виконавця Решетилівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Шут Тамари Олексіївни, що полягають у закінченні виконавчого провадження №52409116 з примусового виконання виконавчого листа №2/552/765/2013, виданого 27.05.2013 року Київським районним судом м. Полтави.

Також просило скасувати постанови старшого державного виконавця Решетилівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Шут Т.О. від 15.02.2018 року про зняття арешту з майна по виконавчому провадженню №52409116 та про закінчення виконавчого провадження №52409116.

Зобов'язати Решетилівський РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області поновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/552/765/2013 виданого 27.05.2013 року Київським районним судом м. Полтави про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості та вжити заходи, спрямовані на виконання рішення суду в повному обсязі.

Скаргу обґрунтували тим, що заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 20.03.2013 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Марфін банк» заборгованість за кредитом в сумі 18744,76 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 149826,87 гривень, заборгованість за відсотками 3061 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 24466,57 гривень, заборгованість за пенею 116497,28 гривень.

В ході проведення виконавчих дій заборгованість погашена частково, оскільки визначена в доларах США і її погашення повинно відбуватись в доларах США за офіційним курсом на відповідний валютний рахунок.

Оскільки на даний час наявна заборгованість за судовим рішенням, скаржник вважає дії державного виконавця щодо винесення постанов незаконними.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 23 квітня 2017 року в задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» відмовлено.

Вказану ухвалу оскаржило Публічне акціонерне товариство "МТБ БАНК", яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк».

У поданій апеляційній скарзі ПАТ «МТБ БАНК», посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, прохає скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу про задоволення їх скарги на дії державного виконавця.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що рішенням суду, на підставі якого було видано виконавчий лист, що перебував на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби, стягнуто з відповідача на користь банку грошові кошти саме в іноземній валюті з зазначенням гривневого еквіваленту на час ухвалення рішення. Тому державний виконавець повинен був проводити стягнення коштів саме в іноземній валюті та з урахуванням положень ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», якою встановлено особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень під час обчислення боргу в іноземній валюті.

Рішення на теперішній час залишається не виконаним, строк для його виконання не закінчився. Тому дії державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження та зняття арешту з майна боржника вважають неправомірними.

16.05.2018 р. до суду апеляційної інстанції від боржника ОСОБА_4 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній прохає залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, посилаючись на її обґрунтованість та законність. Вважає, що оскільки рішення суду виконано в повному обсязі, тому дії державного виконавця про закінчення виконавчого провадження та зняття арешту з майна боржника є правомірними.

23.05.2018 р. від ПАТ «МТБ БАНК» надійшло пояснення на відзив на апеляційну скаргу, в якому банк прохає апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника стягувача, суб'єкта оскарження та боржника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Як установлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 20 березня 2013 року, яке набрало законної сили, задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» та стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором № 00545/RP від 05 травня 2008 року в сумі 290790 грн. 72 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом у сумі - 18 744,76 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складає 149 826,87 грн.; заборгованість за відсотками - 3 061,00 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складає 24 466,57 грн., заборгованість за пенею - 116497,28 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» понесені судові витрати в сумі 2907 грн. 91 коп. (а.с. 40).

27.05.2013 р. Київським районним судом м. Полтави було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором № 00545/RP від 05 травня 2008 року в сумі 290790 грн. 72 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом у сумі - 18 744,76 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складає 149826,87 грн.; заборгованість за відсотками - 3061,00 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складає 24 466,57 грн., заборгованість за пенею - 116497,28 грн. (а.с. 53).

Постановою старшого державного виконавця Решетилівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Якимчук О.Ю. від 03.10.2016 р. відкрито виконавче провадження ВП № 52409116 з примусового виконання вказаного виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_4 боргу 290790,72 грн. (залишок боргу 110110,90 грн.) (а.с. 54).

Постановою старшого державного виконавця Решетилівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Шут Т.О. від 21.11.2017 р. накладено арешт на належне боржнику ОСОБА_4 майно - двокімнатну квартиру, загальною площею 70 кв.м. , житловою площею 32 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, а також гноєсховище, загальною площею 3881,8 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.126).

06.02.2018 р. ПАТ «Марфін Банк» звернулося до суду першої інстанції з заявою про роз'яснення вищевказаного рішення, посилаючись на те, що воно є незрозумілим, в якій валюті проводити стягнення та на яку дату враховувати курс іноземної валюти, та зазначити, що при здійсненні виконавчого провадження з примусового виконання вказаного рішення державний виконавець зобов'язаний керуватися ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», яка регулює порядок виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті (а.с 48-51).

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 07.02.2018 р., яка залишена без змін постановою Апеляційного суду Полтавської області від 28.03.2018 р., в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» про роз'яснення рішення відмовлено (а.с. 73-74).

Відмовляючи у задоволенні заяви ПАТ «Марфін Банк», суд першої інстанції виходив з того, що заочне рішення Київського районного суду м. Полтави від 20 березня 2013 року є повністю зрозумілим, резолютивна частина судового рішення жодним чином не допускає різних варіантів його тлумачення, а порядок та особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті належить до компетенції державного виконавця та встановлено нормами чинного законодавства.

Постановою старшого державного виконавця Решетилівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Шут Т.О. від 15.02.2018 р. з посиланням на п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/552/765/2013, виданого 27.05.2013 р. Київським райсудом м. Полтави про стягнення боргу у сумі 290790,72 грн. (залишок боргу 110110,90 грн.), закінчено.

При цьому, старший державний виконавець послався на те, що кошти з боржника стягнуто в повному обсязі (а.с. 128).

Крім цього, постановою старшого державного виконавця Решетилівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Шут Т.О. від 15.02.2018 р. знято арешт з двокімнатної квартири, загальною площею 70 кв.м. , житловою площею 32 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, Реєстраційний номер ОНМ 240, а також гноєсховища, загальною площею 3881,8 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_3, Реєстраційний номер ОМН 18443296 (а.с.126).

На подану 14.02.2018 р. ПАТ «Марфін Банк» заяву щодо наявності у ОСОБА_4 заборгованості станом на 13.02.2018 р. перед ПАТ «Марфін Банк» згідно виконавчого листа № 2/552/765/2013, виданого 27.05.2013 р. Київським райсудом м. Полтави про стягнення боргу (а.с. 129), начальник Решетилівського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області Кошкалда С.В. направив стягувачу відповідь про те, що заборгованість у сумі 290790,72 грн., яка визначена у виконавчому документі в національній валюті, стягнута з боржника на користь стягувача в повному обсязі (а.с 130).

Як вказувалося вище, у березні 2018 року ПАТ «Марфін банк» звернулось до суду із скаргою на дії державного виконавця, в якій просило суд визнати неправомірними та незаконними дії старшого державного виконавця Решетилівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Шут Тамари Олексіївни, що полягають у закінченні виконавчого провадження №52409116 з примусового виконання виконавчого листа №2/552/765/2013, виданого 27.05.2013 року Київським районним судом м. Полтави, у задоволенні якої ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 23.04.2018 р. відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що заборгованість у сумі 110110,90 грн., яка визначена в постанові про відкриття виконавчого провадження, погашена, у зв'язку із чим державний виконавець обґрунтовано виніс постанову про закінчення виконавчого провадження та зняття арешту з майна.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що в разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

Статтею 49 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень під час обчислення боргу в іноземній валюті.

Частиною третьою ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що в разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця.

Згідно ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Судом апеляційної інстанції досліджено матеріали виконавчого провадження № 52409116 та встановлено, що виконавче провадження відкрито за виконавчим листом № 2/552/765/2013, виданим 27.05.2013 року Київським районним судом м. Полтави на підставі заочного рішення цього ж суду від 20.03.2013 року.

За виконавчим листом виконанню підлягало рішення суду про стягнення з боржника ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» заборгованості за кредитним договором 00545/RP від 05 травня 2008 року в сумі 290790 грн. 72 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом у сумі - 18 744,76 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складає 149826,87 грн.; заборгованості за відсотками - 3061,00 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складає 24466,57 грн., заборгованості за пенею - 116497,28 грн.

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Гривня є законним платіжним засобом на території України.

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша, друга статті 192 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

За змістом статті 524 ЦК України грошовим визнається зобов'язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Загальні положення виконання грошового зобов'язання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.

Разом з тим частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не передбачений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Таким чином, судове рішення не може змінювати грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті, а отже, сума, що підлягає стягненню за виконавчим листом, обчислюється в іноземній валюті, яка конвертується в національну валюту на день здійснення платежу.

Відповідно до пункту 30.1 статті 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» моментом виконання грошового зобов'язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою.

З огляду на зазначене виконання за виконавчим листом повинне було здійснюватися в іноземній валюті.

Особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні богу в іноземній валюті визначені у статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (який був чинним на час виникнення спірних правовідносин).

Отже, державний виконавець зобов'язаний керуватися положеннями статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», за частиною третьою якої в разі обчислення суми боргу в іноземній валюті державний виконавець у результаті виявлення в боржника коштів у відповідній валюті стягує ці кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті державний виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку, що судове рішення не може змінювати зміст договірного зобов'язання, що існувало між сторонами, тобто воно залишається грошовим зобов'язанням в іноземній валюті, а тому судове рішення підлягає примусовому виконанню з урахуванням особливостей, визначених статтею 49 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому погашення суми, що підлягає стягненню за судовим рішенням, обчислюється в іноземній валюті, яка повинна бути конвертована в національну валюту на день здійснення платежу. Це означає, що боржник, виконуючи зобов'язання за виконавчим документом у національній валюті, повинен брати до уваги офіційний валютний курс НБУ, встановлений для відповідної валюти на день платежу (тобто день зарахування коштів на рахунок кредитора).

Таким чином, під час виконавчого провадження виконання зобов'язання за судовим рішенням у національній валюті, а не у валюті кредиту, без прив'язки до офіційного курсу валют НБУ зумовило невиконання судового рішення в повному обсязі.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України при розгляді справи № 6-1063цс17 у постанові від 01.11.2017 р.

Аналізуючи рішення суду першої інстанції від 20.03.2013 р., колегія суддів прийшла до висновків про те, що суд першої інстанції в мотивувальній частині рішення встановив, що заборгованість ОСОБА_4 за кредитним договором № 00545/RP від 05 травня 2008 року складається з заборгованості за кредитом та відсотками саме в іноземній валюті - 18744,76 доларів США, із зазначенням офіційного курсу НБУ - 149826,87 грн. (заборгованість за кредитом) та 3061,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 24466,57 грн. (заборгованість за відсотками), стягнувши вказану заборгованість також у доларах США із зазначенням офіційного курсу НБУ.

Посилання державного виконавця на те, що у постанові старшого державного виконавця Решетилівського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області Якимчук О.Ю. про відкриття виконавчого провадження від 03.10.2016 р. зазначена сума боргу у національній валюті гривні, а саме 290790,72 грн. (залишок боргу 110110,90 грн.), які стягнуті з боржника на користь стягувача у повному обсязі, тоді як протягом строку виконання рішення стягувач не звертався до органу ДВС з будь-якими претензіями з приводу виконання рішення у національній валюті, - на увагу колегії суддів не заслуговують з огляду на те, що судовим рішенням від 20.03.2013 р., на підставі якого був виданий виконавчий лист, що перебував на виконанні у Решетилівському РВ ДВС, з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Марфін Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 00545/RP від 05 травня 2008 року саме в іноземній валюті доларах США з зазначенням гривневого еквіваленту за офіційним курсом НБУ.

Тому державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа повинен був діяти на підставі ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, дії старшого державного виконавця Решетилівського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області Шут Т.О., які виразилися у винесенні постанов про закінчення виконавчого провадження від 15.02.2018 р. на підставі пункту 9 частини першої статті 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», а також про зняття арешту з нерухомого майна боржника на підставі ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» є неправомірними.

Вказані постанови державного виконавця підлягають скасуванню як незаконні, оскільки винесені передчасно, а виконавче провадження № 52409116 з примусового виконання виконавчого листа № 2/552/765/2013, виданого 27.05.2013 р. Київським районним судом м. Полтави про стягнення з ОСОБА_4 боргу підлягає поновленню.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376 ч. 1 п.п. 3,4, ст.ст. 381-384 ЦПК України, колегія суддів , -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК» задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 23 квітня 2018 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким скаргу Публічного акціонерного товариства "МАРФІН БАНК", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "МТБ БАНК" про визнання неправомірними та незаконними дії старшого державного виконавця Решетилівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Шут Тамари Олексіївни, скасування постанов державного виконавця, зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Постанову старшого державного виконавця Решетилівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Шут Тамари Олексіївни від 15.02.2018 року про закінчення виконавчого провадження № 52409116 скасувати.

Постанову старшого державного виконавця Решетилівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Шут Тамари Олексіївни від 15.02.2018 року про зняття арешту з майна по виконавчому провадженню № 52409116 скасувати.

Зобов'язати Решетилівський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області поновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/552/765/2013 виданого 27.05.2013 року Київським районним судом м. Полтави про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів.

Головуючий: /підпис/ Чумак О.В.

Судді: /підпис/ Дряниця Ю.В.

/підпис/ Пилипчук Л.І.

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного

суду Полтавської області О.В.Чумак