РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/4354/18

Провадження № 2/643/3591/18

11.06.2018 Московський районний суд м. Харкова, в складі: головуючого - судді Букреєвої І.А. , за участі секретаря Саілян Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача провизнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням , в якому зазначив, що на підставі договору міни від 12.03.1993 року , йому належить квартира АДРЕСА_1 .

На теперішній час відповідач зареєстрований у спірній квартирі.

У 2016 році відповідач залишив спірну квартиру та виїхав на постійне місце проживання до ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3. В зазначеній квартирі не мешкає, комунальні платежі не сплачує. В теперішній час, через неможливість зняти відповідача з реєстрації у спірній квартирі позивач позбавлений можливості розпорядитися нею на власний розсуд.

Посилаючись на зазначене, позивач просив суд усунути перешкоди у розпорядження спірною квартирою шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку.

Відповідач на судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, надав суду заяву про визнання позову .

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 на підставі договору міни від 12.03.1993 року належить: ОСОБА_1 ( а.с.3 )

З довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку № 1264 від 12.12.2017 року, вбачається, що за адресою квартира АДРЕСА_2 зареєстровані позивач , його дружина ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_2 ( а.с.4 )

У відповідності до копії паспорту ОСОБА_2 з 26.08.2015 року зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 а , має свідоцтво про надання притулку на території Роійської Федерації , уклав шлюб з громадянкою ОСОБА_3 ОСОБА_5 ( а.с. 5- 19)

Судом також встановлено, що відповідач по справі хоча і зареєстрований у вказаній квартирі, але згідно наданих суду доказів з 2015 року в зазначеній квартирі не проживав без поважних причин, в квартирі відсутні його особисті речі.

Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 383 ЦК Українивласник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ст. 191 ЦК Українивласник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до Закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 , підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.191,319,383,391,405 ЦК України, ст.ст.12,13,81,263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою № 43 в будинку № 43 по вул.Світла у м.Харкові.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя