Справа № 505/3441/17
Провадження № 2/505/459/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12.06.2018 року Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

г о л о в у ю ч о ї судді Павловської Г.В.

при с е к р е т а р і - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Подільську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_4 звернулась 22.12.2017 року в суд з цим позовом та просить визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком №20 по вул. Лугова, м.Подільськ Одеська область.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначала, що їй на праві власності належить житловий будинок №20, по вул. Лугова, м.Подільськ Одеська область, на підставі договору купівлі-продажу від 15.11.1985 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2736.

Коли вона придбала будинок, то в ньому було зареєстровано постійне місце проживання відповідача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Більше 32 років відповідач не проживає в житловому будинку, на даний час він є громадянином ОСОБА_5, але добровільно знятися з реєстраційного обліку з будинку відмовляється, чим створює перешкоди у здійсненні права користування, розпорядження майном, а саме: оформлення субсидії на сплату комунальних послуг.

Позивачка в судове засідання не з"явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлений позов підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлявся за адресою вказаною в довідці про реєстрацію.

У відповідності до ч. 7 ст. 128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Суд вважає, що відповідач не з'явися до суду без поважних причин, тому, при відсутності заперечень зі сторони позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і за таких обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, приходить до висновку щодо ухвалення заочного рішення по справі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок /частину будинку/, квартиру, користуються ним /нею/ для особистого проживання і мають право розпоряджатися цією власністю на власний розсуд.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_2 є власницею житлового будинку №20, по вул. Лугова, м.Подільськ Одеської області, на підставі договору купівлі-продажу від 15.11.1985 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2736.

В цьому будинку на постійне місце проживання зареєстрований відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ст. 71 ЖК жиле приміщення зберігається за відсутньою особою шість місяців.

Стаття72 ЖК дозволяє судувизнавати особу, яка відсутня понадшість місяців на відповідній жилплощі будинку такою, що втратила право на користування цією житловою площею.

Факт того, що відповідач у вказаному будинку не проживає підтверджується довідкою голови квартального комітету №142 від 23.11.2017 року, згідно якої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований в будинку, за адресою: вул.Лугова, 20, м.Подільськ Одеська область, але в ньому не проживає.

Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобовязані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Відповідно до цієї норми закону відповідач зобовязаний був зареєструватись за новим постійним місцем проживання протягом 10 днів з дня переїзду до цього постійного місця проживання.

Тому суд вважає, що реєстрація постійного місця проживання відповідача за адресою: вул.Лугова, 20, м.Подільськ Одеська область, є формальною, без наміру його фактичного проживання в цьому будинку. Відповідно він втратив право на користування цим будинком, оскільки добровільно припинив користування вказаним будинком та переселився на інше місце свого проживання.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Згідно із статтею 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням і є підставою для зняття його з реєстраційного обліку за місцем реєстрації.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 263265 ЦПК України, ст.ст.72,150,191 ЖК України, ст.391 ЦК України, суд, В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком №20 по вул. Лугова, м.Подільськ Одеська область.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції з дня складання повного рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ст.354 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Су д д я ОСОБА_6

Повне судове рішення складено 12.06.2018 року.