Справа № 577/1772/18
Провадження № 2/577/800/18

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2018 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Буток Т.А.

при секретарі Степановій І.О.

з уч. представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Конотоп справу за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Конотопської міської ради, третя особа: Конотопська міська державна нотаріальна контора про визнання права власності за набувальною давністю,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарчо-побутовими будівлями № 24 по вул. Ореста Квача в м. Конотопі Сумської області. Свої вимоги обгрунтовує тим, що вона проживає та зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 ( до перейменування вул. Неровні) в м. Конотопі. Вказаний будинок належить їй та її чоловіку. Поряд знаходиться житловий будинок № 24 з господарчо-побутовими будівлями, який належить на праві приватної власності ОСОБА_3 5/6 частин та ОСОБА_4 1/6 частина. З 1999 року власником вказаного будинку вона вважала ОСОБА_3, яка в ньому не проживала. За домовленістю з ОСОБА_3 в 2000 році, її сімя стала користуватися вказаним будинком та земельною ділянкою. В 2014 році ОСОБА_3 померла, а вона з сімєю продовжила користуватися вказаним нерухомим майном. Спадкоємців у ОСОБА_3 немає, а також на даний час їй стало відомо, що власником 1/6 частини вказаного майна є ОСОБА_4, але вказану особу ні вона, ні сусіди більше 30 років ніколи у будинку не бачили і будь-які відомості про неї відсутні. За вказаний період часу вона підтримувала житловий будинок у належному стані, по даний час користується земельною ділянкою. Таким чином вона більше 10 років добросовіно, відкрито та безперервно володіла вказаним майном, утримували його, а тому вважає, що набула право власності на нього за набувальною давністю. У зв'язку з вищевикладеним і звернулася з вказаним позовом до суду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач: виконавчий комітет Конотопської міської ради в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить справу розглядати без участі його представника, позовні вимоги визнає в повному обсязі, при ухваленні рішення покладається на розсуду суду ( а.с. 21).

Третя особа: Конотопська міська державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому порядку.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 03.08.1999 року ОСОБА_5 купив жилий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку по вул. Неровні, 26 в м. Конотопі ( а.с. 10, 11) та за ним зареєстрована право приватної власності на це майно ( а.с. 12, 13,14).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу 1-БП № 428653 ОСОБА_5 24.08.1985 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_6О.( після реєстрації ОСОБА_5) ( а.с. 37).

З копії будинкової книги вбачається, що позивач зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 15-17).

Згідно довідки-характеристики, виданої КП «Конотопське МБТІ» 27.07.2017 року за № 860 житловий будинок з господарчо-побутовими будівлями по вул. Ореста Квача, 24 в м. Конотопі належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_3 ( 5/6 частин) на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом б/н від 16.09.1985 року та ОСОБА_4 ( 1/6 частина) на підставі свідоцтва про право на спадщину б/н від 21.12.1949 року. В примітці зазначено, що вулицю Неровні перейменовано на вул. ОСОБА_7 ( а.с. 4).

З копії актового запису про смерть № 231 від 12.03.2014 року вбачається, що ОСОБА_3 померла 24.02.2014 року ( а.с. 28).

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно відповіді Сумського обласного державного нотаріального архіву № 1174/01-23 від 05.06.2018 року спадкова справа після померлої 24.02.2014 року ОСОБА_3 не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавались ( а.с. 33, 34).

З технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 24 по вул. Ореста Квача в м. Конотоп вбачається, що за вказаною адресою знаходиться: житловий будинок «А1», прибудова «а» сарай «Б», гараж «Д», гараж «Ж», огорожа «№1» ( а.с. 5-9).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Згідно з ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди мають враховувати, що для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до зазначеної статті повинні існувати наступні ознаки: володіння має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю; володіння має бути відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним; володіння має бути безперервним протягом визначених законом строків.

У відповідності до вищенаведених норм матеріального права, ознаками володіння, необхідними для набуття права власності за набувальною давністю є добросовісне, відкрите та безперервне володіння, які повинні мати місце одночасно.

Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

Зокрема, володілець за давністю є незаконним володільцем, про що зазначено в ч. 1 ст. 344 ЦК України (особа заволоділа чужим майном). Право власності на стороні володільця за давністю виникає поза волею та незалежно від волі колишнього власника. При цьому добросовісне володіння означає, що особа не знала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно.

При вирішенні спорів про набувальну давність необхідно враховувати добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися у повний строк давності володіння, визначений законом. Позивач, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. Позов про право власності за давністю володіння не може пред'явити законний володілець, тобто особа, яка володіє майном з волі власника і завжди знає хто є власником.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Така правова позиція викладена у п.6 Постанови спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» за №24-150/0/4-13 від 28 січня 2013 року.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в судовому засіданні здобуто достатньо доказів, які стверджують, що позивач більше десяти років добросовісно заволоділа житловим будинком з господарчо-побутовими будівлями № 24 по вул. Ореста Квача в м. Конотопі Сумської області, продовжувала відкрито, безперервно володіти ним, інші особи на вказане майно не претендують, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 328, 344 ЦК України, ст. 12, 76-81, 89, 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_4, НОМЕР_1, виданий 02 листопада 1998 року Конотопським МВ УМВС України в Сумській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарчо-побутовими будівлями № 24 по вул. Ореста Квача в м. Конотопі Сумської області в порядку набувальної давності.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області шляхом подання апеляційної скарги до Конотопського міськрайонного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Буток Т. А.