Справа №478/313/18
Провадження №2-о/478/13/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2018 року. Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючий суддя Іщенко Х.В.,

при секретарі Луговській А.І.,

за участю:

заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

заінтересованої особи ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду смт. Казанка цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про встановлення факту прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, в якій просить визнати факт прийняття ОСОБА_5 спадщини після смерті ОСОБА_6, яка померла 16.11.2003 року, а саме: ? частки в праві приватної спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: смт Казанка, вул. Коптєва, 3; цілий житловий будинок господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: смт Казанка, вул. Баранчука, 18.

В обґрунтування своєї заяви вказала, що 16.11.2003 року померла ОСОБА_6.

Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема на ? частки в праві приватної спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: смт Казанка, вул. Коптєва, 3 та житловий будинок господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: смт Казанка, вул. Баранчука, 18.

Єдиним спадкоємцем за законом на все спадкове майно померлої був її син та її (позивача) батько ОСОБА_5, який фактично вступив у володіння та розпоряджався вказаним майном, оскільки на момент смерті спадкодавці він постійно проживав однією сімєю разом зі своєю матірю.

13.12.2016 року ОСОБА_5 помер.

Після його смерті відкрилась зазначена спадщина, що належала його матері та її (позивача) бабусі ОСОБА_6, яка померла 16.11.2003 року.

Спадкоємцем за законом на все спадкове майно померлого батька в рівних частках є його доньки, а саме вона (заявниця), ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Постановою від 04.10.2017 року приватний нотаріус Казанківського районного нотаріального округу ОСОБА_7 відмовила їй (заявниці) у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане спадкове майно після смерті ОСОБА_5 мотивуючи тим, що відсутній факт прийняття спадщини спадкоємцем ОСОБА_5, який помер 13.12.2016 року після смерті його матері ОСОБА_6, яка померла 16.11.2003 року.

Встановлення цього юридичного факту і стало підставою до її (заявниці) звернення до суду.

Заявник ОСОБА_1 та її представник за довіреністю ОСОБА_2 у судовому засіданні вимоги, викладені в заяві, підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_1 у судовому засіданні вимоги, викладені в заяві, підтримала та просила суд їх задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, про час і місце проведення судового розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Судом встановлено, що згідно реєстраційного посвідчення, виданого Казанківським БТІ, житловий будинок з надвірними спорудами по вул. Баранчука, 18 в смт Казанка зареєстрований 31.05.1996 року на праві власності за ОСОБА_6, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом засвідченого Казанківською державною нотаріальною конторою від 16.08.1995 року за №576, записано в реєстрову книгу під №2922.

Згідно реєстраційного посвідчення, виданого Казанківським БТІ, ? житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Коптєва, 3 в смт Казанка зареєстрований 31.05.1996 року на праві власності за ОСОБА_6, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом засвідченого Казанківською державною нотаріальною конторою від 16.08.1995 року за №576, записано в реєстрову книгу під №852.

Згідно свідоцтва про смерть серія І-ФП №253875 виданого повторно 10.01.2017 року 16.11.2003 року померла ОСОБА_6, про що 18.11.2003 року складено відповідний актовий запис №144.

Згідно свідоцтва про смерть серія І-ФП №250022 виданого 16.12.2016 року 13.12.2016 року помер ОСОБА_5, про що 16.12.2016 року складено відповідний актовий запис №122.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_6, в якої було зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, останні п'ятнадцять років тяжко хворіла та з 2000 року по день її смерті фактично сумісно проживала зі своїм сином ОСОБА_5, який її доглядав без реєстрації по вул. Коптєва, 3 в смт Казанка. Зазначені домоволодіння розташовані один напроти одного, тобто відрізняючись різною поштовою адресою фактично були однім домоволодінням.

Аналогічні пояснення надали в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Згідно з п.п.4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, положення зазначеного Кодексу застосовується до тих прав і обовязків, що виникли до набрання чинності Кодексом або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої цього Кодексу «Спадкове право» застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Для оформлення права на спадщину необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця, який помер до 01.01.2004 року, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (ст.549 ЦК УРСР).

Якщо спадкодавець помер до 01.01.2004 року, то спори щодо прийняття спадщини можуть полягати у встановленні факту прийняття спадщини або продовженні строку прийняття спадщини, якщо він пропущений з поважних причин.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 року тощо.

Відповідно до ст.ст.548, 549 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України за №18/5 від 14.06.1994 р., яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця,та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію (ст.285 ЦПК).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 5, 7, 8, 10, 14, 57-60, 208-209, 212-218, 256 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Встановити факт прийняття ОСОБА_5 спадщини після смерті ОСОБА_6, яка померла 16.11.2003 року, а саме: ? частки в праві приватної спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: смт Казанка, вул. Коптєва, 3; цілий житловий будинок господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: смт Казанка, вул. Баранчука, 18.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: