У Х В А Л А

14 червня 2018 року м. Чернігів

Суддя апеляційного суду Чернігівської області Губар В.С., розглянувши питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні власністю, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частину спільного майна та визнання права власності,

встановив :

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 квітня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Зобовязано ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_2 перешкоди у користуванні власністю, а саме: 1/4 частиною квартири АДРЕСА_1.

Вселено ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

06 червня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 та задовольнити його зустрічні позовні вимоги.

Строк на апеляційне скарження, встановлений ст. 354 ЦПК України, апелянтом не пропущений, враховуючи, що повний текст оскаржуваного рішення апелянт отримав 14 травня 2018 року.

Проте апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою не може бути відкрите з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок оплати та розміри ставок судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно п/п 6 п.1 ч.2 ст.4 Закону України „Про судовий збір ставка судового збору за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду встановлюється в розмірі 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_2 (а.с. 2-3) зводяться до зобовязання ОСОБА_1 не чинити перешкоди у користуванні власністю, а саме 1/4 частиною квартири АДРЕСА_1 та вселення її до зазначеної квартири, що є двома вимогами немайнового характеру.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 (а.с. 24-26) зводяться до припинення права власності ОСОБА_2 на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1, що перебуває у спільній частковій власності зі стягненням відповідної грошової компенсації у розмірі 88971 грн. та визнання права власності на зазначену частину квартири за ним, що є вимогами майнового характеру.

Загальна сума майнових вимог у цій справі складається з вартості 1/4 частини квартири АДРЕСА_1, яка згідно висновку експерта № С-413 від 11 грудня 2017 року за результатами проведення будівельно-технічної експертизи становить 88971 грн. (а.с. 32-43).

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового і немайнового характеру.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» передбачено, що подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних вимог, кожна з яки є обєктом справляння судового збору.

Відповідно до п/п 2 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлюється в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п/п 1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір" - ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру встановлюється в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2017 року складає 1600 грн.

Враховуючи наведене, за подачу апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апелянту необхідно було сплатити 3254 грн. 57 коп. ((88971 грн. х 1%) - вимога майнового характеру)+((1600 грн.х0,4)х2) 2 вимоги немайнового характеру) х 150%) .

З квитанції № 0.0..1 від 06 червня 2018 року, доданої до апеляційної скарги як доказ сплати судового збору, убачається, що ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1334 грн. 57 коп.

Враховуючи викладене, апелянту необхідно доплатити 1920 грн. (3254 грн. 57 коп. 1334 грн. 57 коп.) судового збору на наступний розрахунковий рахунок: 0002, отримувач - УК у м. Чернігові/м. Чернігів/22030101, код ЄДРПОУ - 38054398, банк отримувача - ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО: 853592 та надати апеляційному суду оригінал платіжного доручення чи квитанції про сплату судового збору.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення вище зазначеного недоліку.

Керуючись ст.185, ч.2 ст.357 ЦПК України,

ухвалив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні власністю, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частину спільного майна та визнання права власності залишити без руху.

Запропонувати особі, що подає апеляційну скаргу, протягом десяти днів з моменту отримання копії даної ухвали надати апеляційному суду Чернігівської області оригінал квитанції або платіжного доручення про сплату судового збору.

Копію ухвали направити ОСОБА_1

Розяснити, що в разі невиконання вказаних вимог апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

СуддяОСОБА_3