АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2719/18А Справа № 192/2943/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Ткаченко І.Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

31 травня 2018 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Каратаєвої Л.О., Пищиди М.М.

при секретарі Кравцовій Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»

на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

28 листопада 2017 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулось до суду 1 інстанції із заявою про зміну порядку виконання рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2015 року. В обґрунтування заяви посилається на те, що вказаним рішенням їх позов був задоволено та розстрочено виконання рішення суду на підставі наявності у боржника тяжкого матеріального (фінансового) становища строком на 61 місяць. З листопада 2015 року по листопад 2017 року судом присуджено до сплати заборгованість в сумі 72 000 гривень, проте відповідачкою ОСОБА_2 сплачено лише 27 000 гривень, а останній платіж здійснено в червні 2017 року. Заявник посилається на те, що відповідачі не здійснили погашення заборгованості на загальну суму 45 000 гривень, та з липня 2017 року не виконують рішення суду у звязку з чим 19 серпня 2017 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Солонянським районним судом Дніпропетровської області 25 березня 2016 року. Під час проведення виконавчих дій було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 має у власності житловий будинок та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка передана в оренду, а також відповідачка перебуває у трудових відносинах з ТОВ «Омега». Проте оскільки сума заборгованості за рішенням суду становить лише 45 000 гривень, то державний виконавець позбавлений можливості здійснити звернення стягнення на єдине житло боржника. З посиланнями на ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» просило змінити порядок виконання рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2015 року шляхом скорочення дії розстрочки, кінцевим строком якої вважати день постановлення ухвали суду (том 2 а.с.75-76).

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про заміну порядку виконання рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2015 року у справі № 192/2943/14-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором (том 2 а.с.111-113).

Не погодившись із вказаною ухвалою ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся із апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою заяву задовольнити в повному обсязі (том 2а.с.120-121).

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, 24 грудня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. З урахуванням уточнень позивач просив суд стягнути з відповідачів суму заборгованості у сумі 404332,17 грн. також просив при постановленні рішення вирішити питання про розстрочення виконання рішення суду боржниками на 61 місяць з моменту ухвалення рішення суду шляхом сплати відповідачами боргу до повного погашення заборгованості по кредитному договору за графіком.

Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2015 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволенні.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України за кредитним договором №1059/1 від 12 липня 2006 року прострочену заборгованість по кредиту в сумі 123729,17 грн., прострочену заборгованість по нарахованим відсоткам в сумі 64689,25 грн., пеню за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 42252,49 грн., пеню за несвоєчасне повернення відсотків в сумі 42734,62 грн.,3% річних за несвоєчасну сплату основного боргу в сумі 9457,18 грн., 3% річних за несвоєчасну сплату процентів в сумі 13027,12 грн., втрати від інфляції за рахунок несвоєчасної сплати основного боргу в сумі 48024,18 грн. та втрати від інфляції за рахунок несвоєчасної сплати відсотків в сумі 60418,16, а всього 404332,17 грн.

Також вирішено питання щодо судових витрат

Після набрання рішенням суду законної сили розстрочено виконання судового рішення в частині стягнення солідарно з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором №1059/1 від 12 липня 2006 року в сумі 404332 (чотириста чотири тисячі триста тридцять дві) гривні 17 копійок терміном на 61 (шістдесят один) місяць, починаючи з 30 листопада 2015 року, шляхом сплати відповідачами боргу до повного погашення заборгованості по кредитному договору за графіком: в тому числі:

- 30 листопада 2015 року, 30 грудня 2015 року, 29 січня 2016 року, 29 лютого 2016 року, 30 березня 2016 року, 29 квітня 2016 року, 30 травня 2016 року, 30 червня 2016 року, 29 липня 2016 року, 30 серпня 2016 року, 30 вересня 2016 року, 31 жовтня 2016 року, 30 листопада 2016 року, 29 грудня 2016 року, 30 січня 2017 року, 28 лютого 2017 року , 30 березня 2017 року, 28 квітня 2017 року, 30 травня 2017 року, 30 червня 2017 року, 31 липня 2017 року, 30 серпня 2017 року, 29 вересня 2017 року, 30 жовтня 2017 року, 30 листопада 2017 року, 28 грудня 2017 року, 30 січня 2018 року, 28 лютого 2018 року, 30 березня 2018 року, 30 квітня 2018 року, 30 травня 2018 року, 29 червня 2018 року, 30 липня 2018 року, 30 серпня 2018 року, 28 вересня 2018 року, 30 жовтня 2018 року, 30 листопада 2018 року, 28 грудня 2018 року, 30 січня 2019 року, 28 лютого 2019 року, 29 березня 2019 року, 30 квітня 2019 року, 30 травня 2019 року, 28 червня 2019 року, 30 липня 2019 року, 30 серпня 2019 року, 30 вересня 2019 року, 30 жовтня 2019 року, 29 листопада 2019 року, 30 грудня 2019 року, 30 січня 2020 року, 28 лютого 2020 року, 30 березня 2020 року, 30 квітня 2020 року, 29 травня 2020 року, 30 червня 2020 року, 30 липня 2020 року, 31 серпня 2020 року, 30 вересня 2020 року - по 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок щомісячно;

- 23 жовтня 2020 року 2316,02 грн.;

- 30 жовтня 2020 року 215913,75 грн. (том 2 а.с.57-52).

Рішення суду набрало законної сили 24 березня 2016 року та на його виконання 25 березня 2016 року було видано виконавчий лист, а згідно меморіальних ордерів ОСОБА_2 сплатила на користь позивача 27 000 гривень на виконання рішення суду (том 2 а.с.86-90).

19 серпня 2017 року було відкрито виконавче провадження №54552666 про примусове виконання рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2015 року у справі № 192/2943/14-ц (том 2 а.с. 91-92).

Відмовляючи у задоволенні заяви ПАТ «Державний ощадний банк України», суд 1 інстанції виходив з того, що обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим відсутні, а тому відсутні і правові підстави для задоволення заяви про зміну способу виконання рішення суду у звязку з тим, що відомості про наявність майна у боржника ОСОБА_3 суду взагалі не надано, а ОСОБА_4 має майно на яке можна звернути стягнення.

Із вказаними висновками суду 1 інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Так, статтею 435 ЦПК України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно положень ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Частиною 5 ст. 48 вказаного Закону передбачено, що у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачі є солідарними боржниками, а виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого листа про солідарне стягнення заборгованості.

Відповідно до ст. 543 ЦІК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором.

В матеріалах справи відсутні відомості щодо наявності або відсутності коштів та майна, на яке можна звернути стягнення за вказаним виконавчим листом у відповідача ОСОБА_3

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав від 19 серпня 2017 року, відповідачка ОСОБА_2 є власницею земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8,38 га на яку можливо здійснити звернення стягнення відповідно до ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.93-95).

Таким чином, зазначене свідчить про можливість звернення стягнення на таке майно без врахування обмежень, встановлених ч. 7 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, зі справи вбачається, що відповідачка перебуває у трудових відносинах з ТОВ «Омега», що також надає можливість вчиняти дії щодо виконання рішення суду.

Встановивши вказані обставини справи суд 1 інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви ПАТ «Державний ощадний банк України» про зміну способу виконання рішення суду.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права є безпідставними.

Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі зясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування чи зміни судового рішення не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і її слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 259,268,374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» залишити без задоволення.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: