2/465/1906/18
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

18.06.2018 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої - судді - Мартинишин М.О.

з участю секретаря - Потюк В.М.

позивача ОСОБА_1

представника третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «ДАС РЕЗУЛЬТАТС», третя особа: Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, про визнання трудових відносин припиненими, -

в с т а н о в и в:

13.04.2018 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати трудові відносини припиненими, посилаючись на те, що 18.12.2017 року він був призначений на посаду керівника ТзОВ «ДАС РЕЗУЛЬТАТС». Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» в редакції Закону, що діяла на дату призначення її керівником, 19.02.2017 року відомості про позивача, як керівника було внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Єдиний учасник ТзОВ «ДАС РЕЗУЛЬТАТС» ОСОБА_3 фактично самоусунувся від виконання своїх обовязків як учасник товариства, не опікувався своїм підприємством, найманих працівників ТзОВ «ДАС РЕЗУЛЬТАТС» станом на 18.12.2017 року не мало, господарської діяльності не вело, тому, він перестав бути зацікавленим у трудових відносинах з ТзОВ «ДАС РЕЗУЛЬТАТС» та зайнятті посади керівника. Тому він вирішив змінити місце роботи. Припинення повноважень, як керівника (директора) ТзОВ «ДАС РЕЗУЛЬТАТС» у відповідності Статуту товариства, належить до компетенції Загальних зборів ТзОВ «ДАС РЕЗУЛЬТАТС». Заявою від 13.03.2018 року, він належним чином повідомила уповноважений орган ТзОВ «ДАС РЕЗУЛЬТАТС» про своє бажання звільнитися у порядку передбаченому ч.1 ст.38 Кодексу законів про працю України. Після чого, він фактично припинив повноваження директораТзОВ «ДАС РЕЗУЛЬТАТС» за власним бажанням, згідно ч.1 ст.38 Кодексу законів про працю України. Однак, уповноважений орган ТзОВ «ДАС РЕЗУЛЬТАТС», з моменту направлення її заяви про звільнення та на дату звернення з цим позовом до суду не вчинив будь-яких дій щодо розгляду даної заяви про звільнення, не вчинив, будь-яких дій по створенню нового виконавчого органу Товариства та дій щодо внесення змін до Єдиного державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, щодо його звільнення, чим порушив його конституційне право на вільний вибір місця роботи.

11.06.2018 року позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої просить визнати трудові відносини між ОСОБА_1(Ідент. код.: НОМЕР_1, адреса: 79053, м.Львів,вул. Грабянки,13/79) та ТзОВ «ДАС РЕЗУЛЬТАТС» () припиненими з 13 березня 2018 року на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України.

Внести зміни до відомостей про юридичну особу ТзОВ «ДАС РЕЗУЛЬТАТС» (), що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме:

У рядок «Прізвище, імя, по батькові, дата обрання осіб, які обираються до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи» в графі «Обмеження» додати наступну інформацію:

після «ОСОБА_1 керівник» додати трудові відносини припинено 13 березня 2018 року - рішення Франківського районного суду м. Львова.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, пояснення дав аналогічні викладеним у позовній заяві, проти заочного розгляду не заперечив, просить позов задоволити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи, на підставі ст.ст.223, 280 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів(постановляє заочне рішення), проти чого не заперечив позивач.

Представник третьої особи Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради у судовому засіданні позов не заперечив, при вирішення позову покликаються на розсуд суду.

Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 18.12.2017 року ОСОБА_1 був призначений на посаду керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАС РЕЗУЛЬТАТС».

Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» в редакції Закону, що діяла на дату призначення позивача керівником, 19.02.2017 року відомості про позивача, як керівника було внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Припинення повноважень, керівника (директора) у відповідності Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАС РЕЗУЛЬТАТС», належить до компетенції Загальних зборів такого Товариства.

Заявою від 13.03.2018 року, ОСОБА_1 належним чином повідомив уповноважений орган Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАС РЕЗУЛЬТАТС», який скликає з єдиного учасника ОСОБА_3, про своє бажання звільнитися у порядку передбаченому ч.1 ст.38 Кодексу законів про працю України.

13.03.2018 року позивач фактично припинив повноваження директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАС РЕЗУЛЬТАТС» за власним бажанням, згідно ч.1 ст.38 Кодексу законів про працю України.

Однак, уповноважений орган Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАС РЕЗУЛЬТАТС», а саме, Загальні збори учасників, які скликає єдиний учасник Товариства, з моменту направлення заяви про звільнення, та на дату звернення з цим позовом до суду не вчинив будь-яких дій щодо розгляду даної заяви про звільнення, не вчинив, будь-яких дій по створенню нового виконавчого органу Товариства та дій щодо внесення змін до Єдиного державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, щодо звільнення позивачки.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, відповідач в судове засідання не зявився, не подав відзиву на позов та доказів на його спростування.

Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно до ч.1 ст. 62 Закону України «Про господарські товариства» у Товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган колегіальний (дирекція) або одноособовий (директор). Дирекцію очолює генеральний директор. Членами виконавчого органу можуть бути також особи, які не є учасниками Товариства.

Згідно до ч.1 ст. 99 Цивільного кодексу України загальні збори Товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад

Згідно з ч.1, 2 ст. 145 Цивільного кодексу України вищим органом Товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників. У Товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган (колегіальний або одноособовий), який здійснює поточне керівництво його діяльності і є підзвітним загальним зборам його учасників. Виконавчий орган Товариства може бути обраний також і не зі складу учасників Товариства.

До виключеної компетенції загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю належить, зокрема створення або відкликання виконавчого органу Товариства (п.3 ч. 4 ст.145 Цивільного кодексу України).

Приписи ст.22 КЗпП України та ст.43 Конституції України забороняють будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладені, зміні та припинені трудового договору.

Право працівника розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноваженого ним орган письмово за два тижні, передбачено ст.38 КЗпП України.

За змістом положень ст.38 КЗпП України, ст.145 Цивільного кодексу України, ст.58, 59, 60, 62 Закону України «Про господарські товариства» праву керівника Товариства на звільнення за власним бажанням кореспондує обовязок учасників Товариства провести загальні збори, розглянути заяву про звільнення керівника Товариства та створення нового виконавчого органу.

Згідно ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.

Розглядаючи справи, повязані із застосуванням даної норми, Конституційний Суд України у рішеннях від 07.07.2004 року № 14-рп/2004, від 16.10.2007 року № 8-рп/2007 та від 29.01.2008 року № 2-рп/2008 зазначав, що визначене ст.43 Конституції України право на працю Конституційний Суд України розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації.

Уповноважений на звільнення керівника орган відповідача проігнорував повідомлення позивачка про звільнення і не розглянув по суті заяву позивача про звільнення протягом передбачених законодавством строків, не виконав покладені на нього Законом та Статутом обовязків по створенню нового виконавчого органу, зокрема призначення керівника Товариства.

Окрім цього, невнесення відповідачем відповідних змін про звільнення позивача із посади керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАС РЕЗУЛЬТАТС» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань свідчить про те, що відповідач не визнає припинення трудових відносин з позивачем та нехтує його правом щодо вільного обрання місця роботи.

Згідно із ст. 6 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільного права та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права . Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі зазначеного, дослідивши матеріали справи, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, щодо необхідності задоволенні уточнених позовних вимог.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 1409,60 гривень.

Керуючись ст.ст.4, 5, 76, 77, 79, 80, 83, 95, 141, 223, 259, 263-265, 268, 273, 280,281, 282, 353 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати трудові відносини між ОСОБА_1(Ідент. код.: НОМЕР_1, адреса: 79053, м.Львів,вул. Грабянки,13/79) та ТзОВ «ДАС РЕЗУЛЬТАТС» () припиненими з 13 березня 2018 року на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України.

Внести зміни до відомостей про юридичну особу ТзОВ «ДАС РЕЗУЛЬТАТС» (), що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме:

У рядок «Прізвище, імя, по батькові, дата обрання осіб, які обираються до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи» в графі «Обмеження» додати наступну інформацію:

після «ОСОБА_1 керівник» додати трудові відносини припинено 13 березня 2018 року - рішення Франківського районного суду м. Львова.

Стягнути з ТзОВ «ДАС РЕЗУЛЬТАТС» () судовий збір в сумі 1409,60 грн. в дохід держави.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також встановлений в разі пропуску з інших поважних причин, відповідно до вимог ст.284 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Львівської області, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Дата складення повного судового рішення - 02.07.2018 року.

Суддя Мартинишин М.О.