Ухвала

Іменем України

22 червня 2018 року

м. Київ

справа № 215/1492/16-ц

провадження № 61-36973ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 серпня 2017 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від

15 травня 2018 року по справі за заявою ОСОБА_5, в інтересах якої діє ОСОБА_6, про заміну сторони стягувача у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»

(далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 жовтня 2016 року позовні вимоги

ПАТ Райффайзен Банк Аваль» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором від

19 травня 2008 року № М014/03-03/240 у розмірі 33 139,47 доларів США, що станом на 22 лютого 2016 року еквівалентно 889 985,72 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 13 349,79 грн.

У липні 2017 року ОСОБА_5, в інтересах якої діє ОСОБА_6, звернулась до суду із заявою про заміну сторони стягувача.

Заява мотивована тим, що 29 червня 2017 року між ТОВ «Стандарт Фінанс Груп» та ОСОБА_5 укладено договір відступлення права вимоги за даним кредитним договором від 19 травня 2008 року № М014/03-03/240, тому просила замінити сторону стягувача у даній справі, з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ОСОБА_5

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 серпня 2017 року заяву задоволено.

Замінено стягувача у цивільній справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, з ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» на ОСОБА_5

Задовольняючи заяву представника ОСОБА_5 про заміну стягувача, суд першої інстанції виходив з наявності доказів переходу права вимоги до

ОСОБА_5 за кредитним договором від 19 травня 2008 року № М014/03-03/240.

Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 травня

2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_9 залишено без задоволення.

Ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 серпня 2017 року залишено без змін.

Залишаючи без задоволення апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_9, суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції.

У касаційній скарзі, поданій 17 травня 2018 року ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 серпня 2017 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2018 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, та направити справу на новий розгляд до Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до вимог пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Відповідно дно до статті 512 ЦК України, статті 378 ЦПК України 2004 року та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення має місце вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У результаті такої заміни кредитора відбувається його вибуття з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється статус сторони виконавчого провадження і заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п'ятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», статті 378 ЦПК України 2004 року, за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від

20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав і обов'язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 29 червня 2017 року,

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило за плату ПАТ «Юнекс Банк», належні йому права вимоги за кредитним договором, а новий кредитор заміняє первісного кредитора як сторону - кредитора у кредитному договорі

(№ М014/03-03/240 від 19 травня 2008 року на основі Генеральної кредитної угоди № М014/03-03/239 від 19 травня 2008 року, який укладено між

ВАТ «Райффайзен банк Аваль» та ОСОБА_4 та приймає на себе всі його права та обов'язки за кредитним договором.

29 червня 2017 року ПАТ «Юнекс Банк» відступає за плату ТОВ «Стандард фінанс групп» належні йому права вимоги за кредитним договором, а новий кредитор заміняє кредитора як сторону у кредитному договорі

(№ М014/03-03/240 від 19 травня 2008 року на основі Генеральної кредитної угоди № М014/03-03/239 від 19 травня 2008 року, який укладено між ВАТ «РайффайзенБанк Аваль» та ОСОБА_4, та приймає на себе всі його права та обов'язки за кредитним договором.

29 червня 2017 року укладено договір відступлення права вимоги № 29-06/17, згідно умов якого ТОВ «Стандард Фінанс Групп» відступило за плату

ОСОБА_5 належні йому права вимоги за кредитним договором

(№ М014/03-03/240 від 19 травня 2008 року на основі Генеральної кредитної угоди № М014/03-03/239 від 19 травня 2008 року, який укладено між

ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4, разом з додатками, а також додаткові угоди/договори до нього. Права вимоги переходять до нового кредитора в повному обсязі, безвідклично та без можливості зворотного відступлення (викупу) (пункт 2.1.-2.2.).

Згідно акта приймання-передачі документації за договором відступлення права вимоги від 29 червня 2017 року, ТОВ «Стандард фінанс групп» передало, а ОСОБА_5 прийняла, зокрема документи судового та/або виконавчого провадження пов'язаного з правом вимоги за кредитним договором

№ М014/03-03/240 від 19 травня 2008 року на основі Генеральної кредитної угоди № М014/03-03/239 від 19 травня 2008 року.

За таких обставин, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що відбулось правонаступництво у матеріальних правовідносинах пов'язаного з правом вимоги ОСОБА_5 за кредитним договором від

19 травня 2008 року № М014/03-03/240, та до неї перейшов статус стягувача , згідно змісту статей 512, 514 ЦК України.

Із оскаржуваних судових рішень, доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосування судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п'ятою статті 394 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за заявою ОСОБА_5, в інтересах якої діє ОСОБА_6, про заміну сторони стягувача у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 серпня 2017 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. П. Курило

В.М. Коротун

М.Є. Червинська