Справа № 188/678/18
Провадження № 2/188/380/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2018 року Суддя Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області Бурда П.О., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Алмаз» до ОСОБА_1 про виділення в натурі майнового паю,

ВСТАНОВИВ:

Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області зареєстрована дана цивільна справа.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, скільки її подано з порушенням вимог ч. 5 ст. 177 ЦПК України, а саме, до позовної заяви не додано квитанції про сплату судового збору.

Згідно з ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подачу позовної заяви майнового характеру позивач повинен сплатити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 2, 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України в позовах про визнання права власності на майно ціна позову визначається вартістю майна; в позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Таким вимогам позовна заява ТОВ «Алмаз» не відповідає, оскільки ціна позову в розмірі 54314,00 грн. визначена позивачем, виходячи із свідоцтв про право власності на майнові паї членів колективного сільськогосподарського підприємства (майнових сертифікатів), у яких вартість майна визначена станом на 23.09.2000 рік, що взагалі не відповідає дійсній ринковій вартості майна, на яке позивач просить визнати за ним право власності.

У п 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ст. 176, п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача.

Проте, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд (ч. 2 статті 176 ЦПК). Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору.

Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне зобов'язати позивача звернутися до суб'єктів оцінної діяльності щодо визначення вартості даного нерухомого майна для визначення дійсної ринкової вартості виробничого будинку - комори та виробничого будинку - складу добрив 1, 5-11, розташованих за адресою: вулиця Центральна, с. Чумаки Петропавлівського району Дніпропетровської області.

Після визначення вартості нерухомого майна позивачу слід сплатити судовий збір відповідно до п.п.1 п. ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір»).

Крім того, як вбачається з тексту позовної заяви, позивачем не виконано вимог ч. 3 ст. 175 ЦПК України, а саме не додано попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи.

Відповідно до зазначеного позивачу слід усунути зазначені недоліки протягом строку, встановленого судом, з дня отримання ухвали.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, визначить дійсну ціну позову, виходячи з якої сплатить суму судового збору, про що надасть до суду підтверджуючий документ, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч.3 вказаної статті).

Враховуючи необхідність усунення цих недоліків, суд вважає необхідним залишити, позов без руху, надавши строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 175-177, 185, 260-261, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Алмаз» до ОСОБА_1 про виділення в натурі майнового паю залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків шляхом подання до суду нової редакції позовної заяви з зазначенням дійсної ціни позову та доказів на її підтвердження, до якої доданий документ, що підтверджує сплату позивачем судового збору, десять днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, окремому від рішення суду оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя П. О. Бурда