Справа № 2-1704/10 Головуючий у І інстанції Мостовий Р.П.
Провадження № 22-ц/780/2456/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 47 20.06.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 червня 2018 року Апеляційний суд Київської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Приходька К.П.,

суддів: Голуб С.А., Іванової І.В.,

за участю секретаря: Дрозд Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» на рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 серпня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя,-

встановила:

у серпні 2010 року ОСОБА_2 звернулася до Обухівського районного суду Київської області з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 27 листопада 1987 року вона уклала шлюб з відповідачем, який вони зареєстрували у відділі РАЦС Залізничного району м. Києва.

За час шлюбу вони спільно придбали:

- 08 листопада 2000 року на підставі договору купівлі-продажу земельну ділянку розміром 0,150 га., призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку, що знаходиться на території Козинської селищної ради, Обухівського району Київської області та належить відповідачу на підставі Державного акту №075714, зазначену земельну ділянку вони придбали за ціною 2500 грн.;

- 23 січня 2004 року на підставі договору купівлі-продажу, земельну ділянку розміром 0,10 га., призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку, що знаходиться на території Козинської селищної ради, Обухівського району Київської області та належить відповідачу на підставі Державного акту №005223, зазначену земельну ділянку вони придбали за ціною 32000 грн.;

- в 2007 році вони за ціною 150000 грн. придбали автомобіль «Тойота РАВ-4», д.н.з. НОМЕР_1, який зареєстровано на імя відповідача.

Крім того, ними під час шлюбу спільними зусиллями було збудовано та введено в експлуатацію житловий будинок №91 по вул. Луговій, в с.м.т. Козин, Обухівського району Київської області, право власності яке оформлено на відповідача.

Зазначений будинок відповідно до даних Обухівського БТІ оцінюється в розмірі 175241 грн.

Всього ними під час шлюбу було набуто майна на загальну суму 359741 грн.

21 січня 2010 року, згідно рішення Обухівського районного суду Київської області шлюб між ними було розірвано. Угоди про поділ спільного майна при розірванні шлюбу вони не досягли.

Просила суд, визнати спільною сумісною власністю подружжя земельну ділянку розміром 0,150 га., призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку, що знаходиться на території Козинської селищної ради, Обухівського району Київської області та належить відповідачу на підставі Державного акту №075714; земельну ділянку розміром 0,10 га., призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку, що знаходиться на території Козинської селищної ради, Обухівського району Київської області та належить відповідачу на підставі Державного акту №005223; житловий будинок №91 по вул. Луговій, в с.м.т. Козин, Обухівського району Київської області; автомобіль «Тойота РАВ-4», д.н.з. НОМЕР_1.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 10 серпня 2018 року позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» яке не брало участі у справі, але вважає, що рішенням порушено його права, свободи, інтереси та обовязки подало апеляційну скаргу, посилаючись на те, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, а також ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що 13 грудня 2007 року між АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_3 був укладений Кредитний договір №0509/07/01-CL та в подальшому зміни та доповнення до нього.

На підставі Кредитного договору ОСОБА_3 було отримано кредит у розмірі 396000 доларів США з остаточним терміном повернення 13 грудня 2017 року.

В забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором, 13 грудня 2007 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір та було передано в іпотеку майно, а саме: житловий будинок №91 по вул. Луговій, в с.м.т. Козин, Обухівського району Київської області, загальною площею 723,3кв.м.; земельну ділянку розміром 0,10 га., призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку, що знаходиться в с.м.т. Козин, вул. Лугова, Обухівського району Київської області, кадастровий номер :05:111:0010; земельну ділянку розміром 0,15 га., призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку, що знаходиться в с.м.т. Козин, вул. Лугова, Обухівського району Київської області, кадастровий номер :05:111:0008; земельну ділянку розміром 0,15 га., призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку, що знаходиться в с.м.т. Козин, вул. Лугова, Обухівського району Київської області, кадастровий номер :05:111:0009.

13 квітня 2017 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» було укладено договір про відступлення прав вимоги №491-Ф, відповідно до якого ПАТ «Банк Форум» відступив ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» своє право вимоги за кредитним договором №0509/07/01-CL від 13 грудня 2007 року, іпотечним договором від 13 грудня 2017 року за реєстровим номером 4598к та договором поруки від 06 березня 2008 року, з урахуванням всіх змін, доповнень і додатків до них.

30 липня 2010 року ОСОБА_2 звернулась із позовом в Обухівський районний суд Київської області до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 стверджувала, що за час шлюбу було спільно придбано майно, в тому числі те, яке було передано ПАТ «Банк Форум» в іпотеку в рахунок виконання грошових зобовязань, котрі брав на себе ОСОБА_3

В рамках розгляду судових справ, які тривають між Апелянтом та ОСОБА_3, ОСОБА_2, остання використовує оскаржуване рішення в якості доказу, для задоволення своїх вимог, як встановлений юридичний факт.

Просило скасувати рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 серпня 2010 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у повному обсязі, за відсутності доказів.

В свою чергу ОСОБА_3 подав відзив на апеляційну скаргу в якому посилається на те, що апеляційна скарга носить штучний характер, є необґрунтованою та безпідставною.

Зазначає, що ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» відповідно до відомостей з ЄДР було зареєстровано 23 квітня 2015 року, тоді як рішення вже 5 років як було прийняте та набуло чинності. На момент прийняття рішення Обухівським районним судом Київської області ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» не існувало.

Договір про відступлення прав вимоги, на який посилається апелянт було укладено ним з ПАТ «Банк Форум» 13 квітня 2017 року, тобто лише з 13 квітня 2017 року у апелянта виникли передбачені договором права вимоги до ОСОБА_3

Відповідно до Договору №491-Ф, ПАТ «Банк Форум» відступив ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» право вимагати від боржника ОСОБА_3 виконання своїх фінансових зобовязань.

У банку відсутнє будь-яке процесуальне становище в процесі визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, бо цей процес жодного банку не стосується і жодним з договорів між ОСОБА_3 та АКБ «Форум» не передбачено втручання банку в сімейні відносини подружжя ОСОБА_3.

В договорі уступки права вимоги відсутні і не можуть бути наявними будь-які підстави для правонаступництва ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» у сімейних відносинах боржника.

Крім цього зазначає, що предметом розгляду по зазначеній справі були сімейні відносини між подружжям визнання майна їх спільною сумісною власністю. На момент укладання між ОСОБА_3 та ПАТ «Банк Форум» кредитного договору №0509/07/01-CL від 13 грудня 2007 року, іпотечного договору від 13 грудня 2007 року за реєстровим номером 4598к та договору поруки від 06 березня 2008 року останньому було відомо про режим спільної сумісної власності подружжя на заставлене майно, адже воно було набуто під час фактичного та зареєстрованого шлюбу сторін. Підтвердженням цього факту є підписання ОСОБА_2 згоди на підписання ОСОБА_4 договору іпотеки. Ніколи АКБ «Форум» не намагався оспорити факт належності майна подружжю ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності.

Встановлення і раніше відомого АКБ «Форум» факту про належність майна подружжю ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності жодним чином не торкнулося прав, свобод та інтересів АКБ «Форум»

Просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 серпня 2010 року без змін.

Аналогічного змісту надійшов відзив і від ОСОБА_2 в якому вона просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 серпня 2010 року залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 27 листопада 1987 року відділом реєстрації актів громадянського стану Залізничного району м. Києва був зареєстрований шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (після одруження присвоєно прізвище ОСОБА_3), про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №1199.

Під час перебування у зареєстрованому шлюбі подружжям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 придбано у власність майно: земельну ділянку розміром 0,150 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться на території Козинської селищної ради Обухівського району Київської області; земельну ділянку розміром 0,10 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться на території Козинської селищної ради Обухівського району Київської області; автомобіль Тойота РАВ-4; житловий будинок №91 по вул. Луговій, с.м.т. Козин, Обухівського району Київської області, яків зареєстровані на відповідача та є обєктом права спільної сумісної власності.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції врахував встановлені обставини та позицію сторін, які не заперечували проти задоволення позову, оскільки відповідач позовні вимоги визнав.

З такими висновками погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

У відповідності до ст.174 ЦПК України (в редакції, яка діяла на момент ухвалення рішення), позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву.

У разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Колегія суддів при перегляді оскаржуваного рішення звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя», судам роз`яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути:

квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на

них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні

засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення

в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному

кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими

зобов'язальними правовідносинами, тощо.

З матеріалів справи вбачається, що 08 листопада 2000 року на підставі договору купівлі-продажу сторони придбали земельну ділянку розміром 0,150 га., призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку, що знаходиться на території Козинської селищної ради, Обухівського району Київської області.

23 січня 2004 року на підставі договору купівлі-продажу сторони придбали земельну ділянку розміром 0,10 га., призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку, що знаходиться на території Козинської селищної ради, Обухівського району Київської області.

Крім цього, в 2007 році сторони придбали автомобіль «Тойота РАВ-4».

Також, спільними зусиллями сторін під час шлюбу було збудовано та введено в експлуатацію житловий будинок №91 по вул. Луговій в с.м.т. Козин, Обухівського району Київської області.

Враховуючи вищенаведені обставини, колегія суддів вважає що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що спірні земельна ділянка розміром 0,10 га., земельна ділянка розміром 0,15 га., автомобіль «Тойота РАВ-4», житловий будинок є спільною сумісною власністю подружжя.

Доводи апеляційної скарги ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» про те, що спірне майно перебуває в іпотеці, та як наслідок оскаржуване рішення впливає на права та інтереси останнього не заслуговують на увагу з таких підстав.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про іпотеку», визнання майна, що є предметом іпотеки спільною сумісною власністю подружжя не є підставою для припинення іпотеки, тому внаслідок такого визнання не порушуються права ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» як іпотекодержателя.

Крім того, колегія суддів враховує, що перебування спірного майна в іпотеці не впливає на правильність прийнятого судом рішення, оскільки гарантії іпотекодержателя щодо спірного майна визначені ч.2 ст.23 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якої особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального права і процесуального права

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки суду відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-384, ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» залишити без задоволення.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 серпня 2010 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді