Ухвала

Іменем України

21 червня 2018 року

м. Київ

справа № 913/124/2012

провадження № 61-35469ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), ЛеськоА. О., Штелик С. П.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2018 року у справі за позовомОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики, за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність головного державного виконавця Рожнятівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Лутчина Василя Ярославовича,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність головного державного виконавця Рожнятівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Лутчина В. Я., яка допущена у виконавчому провадженні № 53342448 щодо виконання виконавчого листа № 913/124/2012, виданого Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області, та просив визнати таку бездіяльність протиправною та зобов'язати державного виконавця вжити заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» для виконання судового рішення у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом.

Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 23 лютого 2018 року скаргу ОСОБА_4 задоволено.

Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Рожнятівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Лутчина В. Я., яка допущена у виконавчому провадженні від 07 лютого 2017 року № 53342448.

Зобов'язано державного виконавця Рожнятівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Лутчина В. Я. невідкладно провести виконавчі дії відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» з примусового виконання виконавчого листа № 913/124/2012 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 90 000,00 грн в рахунок виконання зобов'язання за договором позики та 120,00 грн судових витрат.

Постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2018 року ухвалу Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 23 лютого 2018 року скасовано та прийнято нову постанову про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_4

У касаційній скарзі, яка надійшла до Верховного Суду у червні 2018 року, ОСОБА_4 просить скасувати постанову Апеляційного суду Київської області від 12 квітня 2018 року, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумніві щодо їх застосування чи тлумачення. Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні скарги, суд апеляційної інстанції обгрунтовано виходив з того, що державним виконавцем було вжито усіх заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», спрямованих на виконання судового рішення, а тому підстави для задоволення скаргиОСОБА_4 на бездіяльність державного виконавця відсутні.

Доводи касаційної скарги про те, що Рожнятівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області не є суб'єктом оскарження і не мав права подавати апеляційну скаргу, а суд апеляційної інстанції, прийнявши її до свого провадження, здійснив завідомо неправосудне судочинство, є безпідставними з огляду на таке.

За положеннями статті 447 ЦПК України суб'єктом оскарження може бути державний виконавець чи інша посадова особа державної виконавчої служби, які представляють орган державної виконавчої служби, зазначений у статті 6 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», оскільки відповідно до частини другої статті 7 цього Закону державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Таким чином, державний виконавець під час примусового виконання судових рішень і рішень інших органів діє не від власного імені, а від імені органу державної виконавчої служби.

Крім того, згідно з пунктом 9 Типового положення про відділ державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 20 квітня 2016 року № 1185/5, начальник відділу очолює відділ, здійснює керівництво його діяльності, організовує роботу відділу, представляє відділ у відносинах з іншими органами, підприємствами, установами, організаціями.

Зі змісту касаційної скарги, судового рішення, що оскаржується, та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою, наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо його незаконності та неправильності, правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а також рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не буде мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України, для скасування судового рішення, що оскаржується, відсутні.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики, за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність головного державного виконавця Рожнятівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Лутчина Василя Ярославовича,за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

А. О.Лесько

С. П.Штелик