У Х В А Л А

25 червня 2018 року

м. Київ

Справа № 759/2328/16-ц

Провадження № 14-268зц18

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Ситнік О. М.,

суддів: Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О.Г.

перевірила дотримання порядку передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду

цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк національний кредит» (далі - ПАТ «Банк національний кредит») до ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити дії

за заявою ПАТ «Банк національний кредит» про перегляд рішення Апеляційного суду м. Києва від 16 березня 2017 року в складі колегії суддів Кирилюк Г. М., Рейнарт І. М., Музичко С. Г. та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 липня 2017 року в складі колегії суддів Дем'яносова М. В., Іваненко Ю. Г., Ступак О. В.,

УСТАНОВИЛА:

У лютому 2016 року ПАТ «Банк національний кредит» звернулося до суду з позовом, у якому просило зобов'язати ОСОБА_3 повернути грошові кошти в розмірі 21 496,29 доларів США, отримані за договором про внесення змін від 25 травня 2015 року до договору банківського вкладу від 19 червня 2014 року № 119678-ДР-06.

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 21 липня 2016 року позов ПАТ «Банк національний кредит» задоволено. Зобов'язано ОСОБА_3 повернути ПАТ «Банк національний кредит» грошові кошти в розмірі 21 496,29 доларів США, отримані за договором про внесення змін від 25 травня 2015 року до договору банківського вкладу від 19 червня 2014 року № 119678-ДР-06 на накопичувальний рахунок.Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 16 березня 2017 року заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 липня 2016 року скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 липня 2017 року рішення Апеляційного суду м. Києва від 16 березня 2017 року залишено без змін.

У жовтні 2017 року до Верховного Суду України надійшла заява ПАТ «Банк національний кредит» про перегляд Верховним Судом України рішення Апеляційного суду м. Києва від 16 березня 2017 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 липня 2017 року з підстав, установлених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Ухвалою судді Верховного Суду України від 06 липня 2017 року відкрито провадження у справі.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VIII), яким ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України в редакції цього Закону провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VІІІ) заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у цивільних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

У січні 2018 року Верховний Суд України передав заяву ПАТ «Банк національний кредит» про перегляд судових рішень до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 червня 2018 року справу передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду відповідно до підпункту 2 пункту 1 розділу XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України, яким передбачено, що якщо цивільна справа за заявою про перегляд судових рішень Верховним Судом України відповідно до правил, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, повинна розглядатися на спільному засіданні відповідних судових палат Верховного Суду України, - така справа після її отримання Касаційним цивільним судом передається на розгляд ВеликоїПалати Верховного Суду.

За пунктами 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України (у редакції, чинній на дату подання заяви) заява про перегляд судових рішень у цивільних справах могла бути подана з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Частиною другою статті 360? ЦПК України (у редакції, чинній на дату подання заяви) було установлено, що у Верховному Суді України справа про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої статті 355 цього Кодексу, розглядається Судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України. Якщо судове рішення оскаржується з підстав неоднакового застосування однієї і тієї самої норми права судами касаційної інстанції різної юрисдикції, справа розглядається на спільному засіданні відповідних судових палат Верховного Суду України (що відповідало підставі оскарження, визначеної пунктом 1 частини першої статті 355 цього Кодексу).

У разі якщо під час розгляду справи Верховний Суд України встановить необхідність відійти від висновку про застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду України, яка була прийнята іншим складом суду (іншою палатою чи палатами, які брали участь у спільному засіданні), справа передається на розгляд спільного засідання палат Верховного Суду України, яке проводиться за участю палати (палат), що розглядала справу до моменту її передання, та палати (палат), яка приймала відповідну постанову Верховного Суду України. Засідання є правомочним за умови присутності на ньому не менше двох третин суддів від загального складу кожної з відповідних судових палат Верховного Суду України (частина третя статті 360? ЦПК України в редакції, чинній на дату подання заяви).

Оскільки до заяви про перегляд додано постанови Судової палати у господарських справах Верховного Суду України: від 16 серпня 2017 року у справі № 910/1574/16; від 16 серпня 2017 року у справі № 910/1576/16; від 06 вересня 2017 року у справі № 910/1572/16, та постанови Судових палат у господарських та цивільних справах Верховного Суду України: від 23 серпня 2017 року у справі № 910/15937/16; від 23 серпня 2017 року у справі № 910/15939/16; від 23 серпня 2017 року у справі № 910/17005/16, Друга судова палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що заява згідно з правилами, що діяли на момент її подання, підлягала розгляду на спільному засіданні судових палат Верховного Суду України.

Проте такий висновок є помилковим.

Заява та додані до неї матеріали свідчать про те, що її подано з підстави неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, одним і тим самим судом касаційної інстанції - Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ (ухвали від 27 вересня 2017 року у справі № 369/8827/16-ц; від 30 березня 2017 року у справі № 753/9201/16-ц; від 02 серпня 2017 року у справі № 758/15269/15-ц).

Крім того, у заяві міститься посилання на таку підставу для перегляду, як невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права. На обґрунтування цієї підстави додано копії постанов Судової палати у господарських справах Верховного Суду України: від 16 серпня 2017 року у справі № 910/1574/16; від 16 серпня 2017 року у справі № 910/1576/16; від 06 вересня 2017 року у справі № 910/1572/16, та постанов Судових палат у господарських та цивільних справах Верховного Суду України: від 23 серпня 2017 року у справі № 910/15937/16; від 23 серпня 2017 року у справі № 910/15939/16; від 23 серпня 2017 року у справі № 910/17005/16. Проте така підстава також не передбачала розгляду справи на спільному засіданні відповідних судових палат Верховного Суду України згідно із частиною другою статті 360? ЦПК України (в редакції, чинній на дату подання заяви).

Посилання на частину третю статті 360? ЦПК України (в редакції, чинній на дату подання заяви) як на підставу передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду відповідно до підпункту 2 пункту 1 розділу XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України є помилковим. Зазначена норма передбачала можливість передачі справи на розгляд спільного засідання палат Верховного Суду України, якщо безпосередньо під час її розгляду по суті суд установлював необхідність відійти від висновку про застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду України, яка раніше була прийнята іншою палатою цього суду. Наявність у заяві про перегляд з підстави, встановленої пунктом 4 частини першої статті 355 цього Кодексу, посилання на іншу практику Верховного Суду України саме по собі не було підставою для передачі справи на розгляд відповідних судових палат Верховного Суду України.

Таким чином, заява ПАТ «Банк національний кредит» подана з інших підстав, аніж ті, які зумовлювали передачу справи на розгляд на спільному засіданні відповідних судових палат Верховного Суду України згідно зі статтею 360? ЦПК України (в редакції, чинній на дату подання заяви).

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Zand v. Austria» (заява N 7360/76, доповідь Європейської комісії з прав людини від 12 жовтня 1978 року) висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]».

З огляду на зазначене розгляд заяви ПАТ «Банк національний кредит» про перегляд судових рішень не належить до повноважень Великої Палати Верховного Суду. Зазначену заяву слід повернути на розгляд до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду відповідно до підпункту 1 пункту 1 розділу XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Керуючись підпунктами 1, 2 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк національний кредит» до ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити дії за заявою Публічного акціонерного товариства «Банк національний кредит» про перегляд рішення Апеляційного суду м. Києва від 16 березня 2017 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 липня 2017 року - повернути на розгляд до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали до відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. М. Ситнік

Судді: Н. О. Антонюк Л. М. Лобойко

С. В. Бакуліна Н. П. Лященко

В. В. Британчук О. Б. Прокопенко

Д. А. Гудима Л. І. Рогач

В. І. Данішевська І. В. Саприкіна

О. С. Золотніков О. С. Ткачук

О. Р. Кібенко В. Ю. Уркевич

В. С. Князєв О. Г. Яновська