Справа № 361/1812/18
Провадження № 2/361/1738/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Бас Я.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, додаткових витрат на навчання, стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, та дружини, яка виховує дитину-інваліда,

встановив:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом до ОСОБА_1, в якому просила:

-стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини-інваліда ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини від усіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку;

-стягнути з відповідача аліменти на утримання ОСОБА_1, як матері дитини-інваліда, в розмірі 1000 грн. щомісячно;

-стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4, 12 листопада 1999 року, яка продовжує навчання в Таврійському національному університеті ім. В.І.Вернадського, в розмірі 1000 грн., щомісячно, з дня подачі даного позову до суду і до закінчення навчання в університеті або до досягнення нею 23-річного віку;

-стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на оплату навчання дочки ОСОБА_4, яка продовжує навчання, в розмірі ? частини витрат за навчання, що складає 6450 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 01 вересня 1999 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від спільного подружнього життя вони мають неповнолітню дитину-інваліда ОСОБА_3, 13 квітня 2002 року та повнолітню дочку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне подружнє життя у них з відповідачем не склалося, тому з березня 2017 року сторони проживають окремо, діти проживають разом із матірю та знаходяться на повному її утриманні. Протягом тривалого часу відповідач не надає грошових коштів на утримання дитини-інваліда, не допомагає доглядати за нею, не сплачує за навчання повнолітньої дочки в університеті та не надає дружині жодної матеріальної допомоги для задоволення потреб дітей в харчуванні, одязі, лікуванні, навчанні та розвитку. Оскільки дочка сторін - ОСОБА_3, є дитиною-інвалідом, зі стійким психічним розладом, самостійно не рухається, не їсть та потребує постійного догляду, позивач позбавлена можливості працювати та забезпечувати себе і дітей, змушена звернутись до суду з цим позовом, оскільки між нею та відповідачем не досягуто згоди з приводу матеріального утримання дітей.

У судовому засіданні позивач просила задоволити позовні вимоги в повному обсязі, надала суду пояснення аналогічні змісту викладених позовних вимог.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, погодився сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки. У своєму відзиві на позовну заяву зазначив, що він як батько надає матеріальну допомогу на утримання своїх дітей та по можливості забезпечує їх всім необхідним. На даний час він не працює, дохід який він отримує в середньому становить 3500 грн., однак він є мінливим та нестабільним. Щодо позовних вимог про стягнення додаткових витрат, то відповідач не визнає позовні вимоги в цій частині, оскільки норми глави 16 Сімейного кодексу України не передбачають самостійного, окремого від аліментів обовязку батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 01 вересня 1999 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Руднянської сільської ради Броварського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОК № 243775 (а.с. 11).

Від спільного подружнього життя у сторін 12 листопада 1999 року народилася дочка ОСОБА_4, про що свідчить свідоцтво про її народження, серії 1-БК № 078707 та 13 квітня 2002 року дочка ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про її народження серії І-БК № 06279 (а.с. 13).

Згідно із посвідченням серії ААБ № 062701, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 отримує соціальну допомогу на дитину інваліда в розмірі 223 грн.30 коп. (а.с. 17).

Довідками №180 від 07 березня 2018 року та №181 від 15 березня 2018 року, виданими виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, підтверджується той факт, що ОСОБА_5 проживає у ІНФОРМАЦІЯ_4 та має на утриманні двох дітей. Її чоловік ОСОБА_1 за даною адресою не проживає (а.с.16,19).

Згідно із довідками № 50 та № 51 від 06 березня 2018 року, виданими Руднянською медичною амбулаторією загальної практики сімейної медицини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, дочка сторін потребує постійної сторонньої допомоги та опіки, перебуває на Д обліку у сімейного лікаря (а.с. 17, 18).

Відповідно до вимог ст. 180 ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. ч. 1, 2, 3 ст. 181 СК України пособи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів № 3 від 15 травня 2006 року).

У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За умовами ст. 183 ЦПК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Обовязок щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття законом покладається на обох батьків у рівній мірі.

Враховуючи викладене, з відповідача ОСОБА_1 підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

За змістом ст. 88 СК України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до ч. 1 ст. 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина.

З цього слідує, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6, в розмірі 1000 грн.

У поданій до суду позовній заяві позивач ОСОБА_1 зазначила також, що її повнолітня дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, навчається в Таврійському національному університеті ім. В.І. Вернадського, на денній формі навчання, на платній основі, стипендію не отримує, термін навчання з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2021 року, що засвідчується довідкою № 1572 від 15 березня 2018 року, виданою Таврійським національним університетом ім. В. І. Вернадського (а.с. 15).

Довідкою № 147 від 28 березня 2018 року, виданою Таврійським національним університетом ім. В. І. Вернадського та договором № 9105-д про надання освітніх послуг від 28 серпня 2017 року, підтверджується також той факт, що за навчання ОСОБА_4 сплачено суму 12 900 грн., тобто за 2017/2018 навчальний рік (а.с. 20, 30-31).

Статтями 198, 199 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У ч. 1 ст. 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

З цих підстав позовна вимога про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 на час навчання у Таврійському національному університеті ім. В.І. Вернадського в розмірі 1000 грн., щомісячно, теж підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 року по справі 6-1296цс15.

Як роз`яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, вимога позивачки щодо стягнення додаткових витрат на оплату навчання задоволенню не підлягає.

Як передбачено ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Згідно із ст. 367 ЦПК України,суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів.

Матеріалами справи встановлено, що домовленість про сплату аліментів на дитину між сторонами відсутня.

Таким чином, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дітей та дружини, враховучи часткове визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 88, 181, 182, 191, 198, 199, 200 СК України, ст. ст. 200, 265, 268 ЦПК України, суд-

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_9, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10 (Леніна), 50, непрацюючого, аліменти в розмірі 1000 грн. (тисяча гривень 00 коп.) щомісячно, на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з дня предявлення позову, тобто з 30 березня 2018 року на час навчання у Таврійському національному університеті імені В.І, Вернадського, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, на користь матері ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6, непрацюючої, ідентифікаційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_11.

Стягнути із ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_9, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10 (Леніна), 50, непрацюючого, аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання не повнолітньої непрацездатної доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 починаючи з дня предявлення позову, тобто з 30 березня 2018 року, довічно, на користь матері ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6, непрацюючої, ідентифікаційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_11.

Стягнути із ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_9, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10 (Леніна), 50, непрацюючого, кошти на утримання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6, непрацюючої, ідентифікаційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_11 в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову 30 березня 2018 року.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.