Дата документу 20.06.2018 Справа № 554/4652/18
Провадження № 6/554/275/2018
У Х В А Л А

іменем України

20 червня 2018 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави в складі:

головуючого судді Кулешової Л.В.

за участю секретаря судового засідання Колесніченко О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві подання головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець, за погодженням з в.о. начальника Шевченківського ВДВС ГТУЮ у Полтавській області, звернувся до суду із вказаним поданням, яке мотивоване тим, що на виконанні у Шевченківському ВДВС міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області перебуває виконавче провадження №28184661, відкрите на підставі виконавчого листа №2-9911, виданого 20.01.2011 року Октябрським районним судом м.Полтави про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.08.2010 року до досягнення дитиною повноліття.

З метою перевірки майнового стану боржника за місцем проживання, вказаному у виконавчих документах, а саме за адресою: м.Полтава, пров.Колісниківський, 16, державним виконавцем неодноразово здійснювались виходи, але перевірити майновий стан не вдалось у звязку з відсутністю боржника вдома та у звязку з тим, що доступу до помешкання мешканцями будинку не надано, про що складено відповідні акти державного виконавця.

Крім того, зазначає, що виконавче провадження було відкрито Київським відділом ДВС м.Полтава ГТУЮ у Полтавській області 15.08.2011 року. Згідно довідки розрахунку заборгованості від 05.03.2018 року заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.03.2018 року становить 11646,07 грн.

У звязку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів понад шести місяців державним виконавцем 05.03.2018 року застосовано до боржника тимчасові обмеження, крім того, винесено постанову про арешт майна боржника. Згідно відповідей ПФУ та ДФС боржник доходи не отримує, згідно даних ТСЦ 5341 рухоме майно з боржником не зареєстровано.

З подання слідує, що Київським ВДВС м.Полтава ГТУЮ у Полтавській області 05.03.2018 року вказане виконавче провадження передано для подальшого виконання до Шевченківського ВДВС м.Полтава ГТУЮ у Полтавській області.

Державний виконавець посилається на те, що згідно даних Реєстру прав власності на нерухоме майно за боржником зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,0925 га за адресою: м.Полтава, ОСОБА_5, 16 та 9/10, а також 1/10 житлового будинку за адресою: м.Полтава, ОСОБА_5, 16, на яке на підставі постанови від 05.03.2018 року накладено арешт. Крім того, встановлено, що боржник проживає за вищевказаною адресою.

Державним виконавцем встановлено, що боржник отримував дохід в ТОВ «К-Квітка», на який одразу було звернуто стягнення та направлено для виконання до підприємства, однак 04.06.2018 року зясовано, що боржник ОСОБА_6 звільнений з підприємства з грудня 2017 року. Згідно даних ПФУ боржник доходів наразі не отримує, згідно даних ДФС рахунки відсутні.

21.05.2018 року до відділу ДВС надійшла заява боржника про проведення перерахунку довідки розрахунку заборгованості Київського ВДВС м.Полтава ГТУЮ у Полтавській області, та державним виконавцем визначено, що станом на 01.06.2018 року заборгованість зі сплати аліментів становить 20259,09 грн.

Державний виконавець також вказує, що ним було застосовано до боржника низку тимчасових обмежень, передбачених законодавством, а також 07.06.2018 року та 08.06.2018 року здійснено виходи за місцем проживання боржника з метою перевірки майнового стану останнього, що не дало результатів, оскільки боржник був відсутній вдома, а також згідно телефонної розмови з державним виконавцем боржник перебуває у заміському будинку та надавати доступ до помешкання він не збирається, оскільки не згоден із нарахованою заборгованістю. Крім того, 08.06.2018 року державному виконавцю потрапити до помешкання боржника за адресою: пров.Колісниківський, 16, м.Полтава не виявилось можливим через те, що невідома жінка, яка не представилась не надала доступу до двору та будинку за вказаною адресою, про що складено відповідний акт.

Разом з тим, державний виконавець вказує, що для подальшого виконання вищевказаного рішення суду необхідно здійснити опис належного боржнику майна, що знаходиться за адресою: пров.Колісниківський, 16, м.Полтава, що здійснити неможливо у звязку з відсутністю доступу до жилого приміщення.

На підставі викладеного державний виконавець просить встановити порядок виконання рішення суду шляхом надання дозволу на примусове проникнення до будинку №16 по пров.Колісниківському у м.Полтаві для примусового виконання виконавчих документів.

Відповідно до ч.2 ст. 439 ЦПК України суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Державний виконавець про дату, час та місце розгляду подання судом повідомлявся належним чином, для чого вжиті достатні заходи в межах строків, передбачених для розгляду даного подання, шляхом направлення телефонограм за місцем роботи державного виконавця, але до суду останній не зявився, що свідчить про те, що подання державний виконавець підтримує на підставі доводів, зазначених у наданих до суду матеріалах вказаного подання.

Інші учасники процесу до судового засідання не викликалися відповідно до вимог ст.439 ЦПК України.

Суд вважає за можливе розглянути подання державного виконавця за відсутності сторін та інших заінтересованих осіб.

Розглянувши подання державного виконавця, дослідивши матеріали подання, суд дійшов до наступних висновків.

Кожному гарантується недоторканність житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (частини перша, друга статті 30 Конституції України).

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов'язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов'язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Процесуальний порядок розгляду подання державного виконавця про примусове проникнення до житла передбачений ст.439 ЦПК України (в ред. з 15.12.2017 року), а не ст. 376 ЦПК України, як вказано в поданні.

Так, згідно з положеннями ч.1 ст.439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

З урахуванням аналізу зазначеної вище норми суд зазначає, що підставами для примусового проникнення до житла є: знаходження майна або коштів боржника у певному приміщенні, або знаходження дитини, відібрання якої передбачено виконавчим документом, у певному приміщенні.

В інших випадках законодавством не передбачено при виконанні рішень примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно - правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Відповідно до вимог п.13 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Згідно п.2 ч.5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобовязаний допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій.

Разом з тим, згідно з положеннями ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» (зі змінами та доповненнями) копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Судом встановлено, що 15.08.2011 року державним виконавцем на підставі виконавчого листа №2-9911/10 від 19.11.2010 року, виданого Октябрським районним судом м.Полтави, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №28184661.

Крім того, державним виконавцем долучено до подання копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №116277993 від 05.03.2018 року, виклику державного виконавця від 26.11.2017 року, постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 05.03.2018 року, постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 05.03.2018 року, постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у користуванні вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 05.03.2018 року, постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 05.03.2018 року, постанови про арешт майна боржника від 05.03.2018 року, розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 31.05.2018 року, відповідей на запити з ДФС, ПФУ, а також копії актів державного виконавця від 04.06.2018 року, від 07.06.2018 року та від 08.06.2018 року про здійснення двох виходів за адресою місця проживання боржника.

Дослідивши вищевказані матеріали подання, суд вважає, що дане подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, у наданих до суду державним виконавцем матеріалах подання відсутні докази отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, де йому запропоновано виконати рішення суду, позаяк постанова про відкриття виконавчого провадження повинна надсилатись боржникові рекомендованим листом з повідомленням про вручення; не надано доказів вручення боржникові викликів до державного виконавця, доказів про неявку боржника на виклики без поважних причин, та не надано інших доказів, на які державний виконавець посилається у своєму поданні.

В обґрунтування подання про примусове проникнення до будинку за адресою: пров.Колісниківський, буд.16, м.Полтава державний виконавець вказує на неможливість потрапити до приміщення у звязку з відсутністю боржника вдома, недопуском його до помешкання невідомою особою, яка там проживає, та додає відповідні копії актів виходу за вказаною адресою.

Але до матеріалів подання не надано належних, обєктивних і допустимих доказів згідно статей 81-83 ЦПК України на підтвердження того, що відповідно до правил вручення судових повісток боржник ОСОБА_2 своєчасно отримував повідомлення про вихід державного виконавця або взагалі був повідомлений про необхідність бути присутнім у житлі для вчинення виконавчих дій, що вказує на необґрунтованість даного подання.

Державним виконавцем не надано доказів щодо неможливості проникнення до житла боржника та неможливості виконання рішення суду не інакше як на підставі примусового входження до житла.

Не надано жодних доказів щодо інших відомостей, щодо яких є посилання у поданні, зокрема, подання боржником заяви про перерахунок заборгованості, його незгоду із нарахованими сумами, можливі пояснення з цього приводу; про направлення державним виконавцем запитів щодо місця реєстрації боржника за вказаною адресою тощо, оскільки з наявних у суду матеріалів вбачається, що місцем проживання боржника у документах зазначені різні адреси, а саме: вул.Гайдаренко, 17, АДРЕСА_1, м.Полтава.

Отже, подання приватного виконавця та додані до подання матеріали містять суперечності та невідповідності, оскільки в поданні вказано та підтверджується представленою до подання копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.08.2011 року місце проживання боржника ОСОБА_2 станом на момент вчинення відповідних дій за адресою: вул.Гайдаренко, 17, м.Полтава. Однак, згідно актів державного виконавця від 04.06.2018 року, 07.06.2018 року та 08.06.2018 року ним було здійснено виходи в порядку примусового виконання рішення суду за адресою: пров.Колісниківський, буд.16, м.Полтава. Також за цією ж адресою державний виконавець просить дозволу суду на примусове входження до житла, яке імовірно може бути місцем проживання або реєстрації боржника ОСОБА_2, про що у матеріалах подання відсутні відповідні докази.

Також у матеріалах подання відсутні відомості щодо майна або коштів боржника ОСОБА_2, які знаходяться у будинку за адресою: пров.Колісниківський (ОСОБА_5), буд.16, м.Полтава.

З наведеного слідує, що державним виконавцем не вжито достатньо заходів для безперешкодного входження до житла боржника та належного виклику боржника до ДВС, які не потребують примусового проникнення до житла боржника.

Доказів, які б свідчили про те, що державний виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла та це не дало результатів з поданням надано не було.

Такі обставини жодним чином не свідчать про перешкоджання саме боржника вільному доступу державного виконавця до вказаного приміщення та невиконання рішення суду.

Враховуючи ненадання державним виконавцем достовірних даних про наявність майна у приміщенні, до якого необхідно здійснити примусове проникнення, відсутність належних доказів, водночас, і матеріалів виконавчого провадження, які повинні бути засвідчені державним виконавцем належним чином, а також беручи до уваги, що державним виконавцем не надані достатні докази невиконання рішення суду в добровільному порядку, а сама лише відсутність боржника ОСОБА_2 у вказаному державним виконавцем будинку не є підставою для надання дозволу на примусове проникнення до житла, так як це є крайнім заходом, тому законних підстав для цього немає.

Крім того, аналізуючи обставини, викладені в поданні, обсяг проведених виконавчих дій, можливість порушення прав інших співвласників будинку, про що вбачається із копії Інформаційної довідки №116277993 від 05.03.2018 року (реєстрація часток власності на 1/10 та 9/10 частини нерухомого майна), відсутність відомостей про повідомлення власника щодо проведення виконавчих дій, з урахуванням того, що державним виконавцем не надані докази про те, що з 15.08.2011 року виконувались будь-які виконавчі дії по вказаних виконавчих документах зі стягнення аліментів, а також достовірних доказів станом на дату звернення до суду з даним поданням щодо належності саме ОСОБА_2 нерухомого майна - житлового будинку за адресою: пров.Колісниківський, 16 в м.Полтаві та земельної ділянки кадастровий номер :15:015:0525 за адресою: пров.Колісниківський, 16 в м.Полтаві, суд вважає, що у разі задоволення подання можуть бути порушені права третіх осіб, можливих власників чи співвласників зазначеного житла, а також осіб, які можуть бути зареєстровані у ньому.

Таким чином, суд дійшов до висновку про відсутність підстав, визначених ст.439 ЦПК України, для надання дозволу на примусове проникнення до житла за адресою: пров.Колісниківський, 16 в м.Полтаві, оскільки примусове проникнення до даного житла буде порушувати гарантовані Конституцією права щодо недоторканності житла власників будинку чи третіх осіб.

Таким чином, подання державного виконавця є передчасним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з вищенаведених підстав.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.439 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Л.В. Кулешова