Номер провадження 2/754/3649/18
Справа №754/2016/18
РІШЕННЯ

Іменем України

08 червня 2018 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Клочко І.В.

за участю

секретаря судового засідання Шевчук М.В.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що з 05.09.2006 року позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 04.11.2014 року. За час перебування в зареєстрованому шлюбі у сторін народилось двоє дітей син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Після розірвання шлюбу, відповідач мешкає в орендованих кімнатах в м. Києві, участі у вихованні дітей не приймає, кошти на їх утримання не надає, посилаючись на те, що винна в цьому позивач. Враховуючи, що діти знаходяться повністю на утриманні позивача, яка отримує соціальну державну допомогу та допомогу по інвалідності на доньку, просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь аліменти на утримання лише сина ОСОБА_3 в розмірі 930,00 грн. щомісячно.

Ухвалою суду від 21 лютого 2018 року відкрито провадження по вищевказаній справі (а.с.10).

12 квітня 2018 року від відповідача до суду надійшов відзив (заперечення) на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що твердження позивача про не надання коштів на утримання дітей, відмову з боку відповідача на сплату аліментів та знаходження дітей на повному утриманні позивачки є безпідставними, необґрунтованими, також даний позов не підкріплений належними доказами і ґрунтується виключно на припущеннях позивача. Після розірвання шлюбу, відповідач та позивач продовжували жити разом та сім'я знаходилась на повному утриманні відповідача. Починаючи з 22 березня 2015 року позивач до квартири, де проживають їх спільні діти, відповідача не впускає та не віддає його особисті речі. Але від дня народження дітей і по теперішній час, відповідач не припиняв їх утримувати та матеріально забезпечувати, при цьому, ніяких документальних підтверджень та розписок з позивача не брав. Фактично з моменту виселення відповідача з квартири, де проживають діти, у сторін почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні дітей, їх відвідуванні, оскільки з боку позивача створюються штучні перешкоди нормального спілкування з дітьми. Всі намагання відповідача врегулювати даний спір мирним шляхом призводять лише до конфліктів, оскільки позивач чинить перешкоди, не бажає присутності відповідача та штучно створює обставини, через які останній не може нормально зустрічатись з дітьми. Діти перебувають з відповідачем лише тоді, коли позивач сама дозволить їм знаходитись разом з відповідачем. Крім того, позивач не дозволяє спілкуватись з дітьми по телефону та останнім часом діти стали емоційно віддалятись від нього. Позивач намагається обґрунтувати свої вимоги тими обставинами, які на відповідають дійсності, є неправдивими та прикро образливими для відповідача як батька, оскільки він намагається всіляко надавати допомогу в утриманні своїх неповнолітніх дітей, приймати участь у їх вихованні та навчанні.

Також відповідач зазначає, що на сьогоднішній день він знаходиться в дуже важкому моральному та матеріальному становищі, допомагає своїм непрацездатним батькам, які є пенсіонерами, сплачує заборгованість за кредитним договором, укладеним з АТ «Райффайзен Банк Аваль», яка станом на 30.03.2018р. становить суму 34047,50 грн. Більша частина коштів, які отримує відповідач, витрачається на їжу, оренду кімнати для проживання та погашення кредиту. Крім того, відповідач витрачає значні кошти на придбання ліків та препаратів медичного призначення, спрямовані на профілактику захворювання непрацездатної матері. Також відповідач наголошує на тому, що не має довіри до позивача стосовно цільового використання коштів на утримання дитини, тому пропонує виконувати свої зобов'язання щодо утримання дітей в переважній більшості в натуральній формі (їжею, одягом, оплатою навчання, лікування, відпочинку).

14 травня 2018р. до суду надійшла від ОСОБА_2 відповідь на відзив, в якому позивач зазначає, що відповідачем необґрунтовано заперечення та не надано доказів щодо неспроможності сплати аліментів. Також зазначає, що відповідач ніколи не цікавиться ні здоров'ям дітей, ні чимось іншим, що стосується дітей, більш того, на прохання позивача надати 200грн. , у зв'язку з екстреним викликом сину швидкої медичної допомоги для обстеження, відмовився, мотивуючи тим, що отримав повідомлення з суду про стягнення аліментів. Твердження відповідача про дискредитування його в очах дітей, позивач вважає брехнею, оскільки діти не бажають категорично спілкуватись з батьком.

24.05.2018р. до суду надійшла заява від позивача ОСОБА_2 з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги остання підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав свій відзив на позовну заяву та категорично заперечував проти задоволення позову.

Вислухавши пояснення відповідача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

Відповідно до рішення Деснянського районного суду м. Києва від 24.10.2014 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.2)

Відповідно до свідоцтва про народження, сторони по справі мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.3-4).

Згідно довідок про реєстрацію місця проживання, ОСОБА_7 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані та проживають разом з матірю за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5-7).

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідач працездатний, а тому суд вважає, що він спроможний сплачувати позивачці аліменти на утримання сина.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до вимогч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до роз'яснень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України.

Відповідно до вимог ст. 184 СК України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частку доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмірі аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум становить для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

В позовній заяві позивач ОСОБА_2 просить стягнути аліменти лише на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 930,00 грн. щомісячно, тобто 50% прожиткового мінімуму станом на день подачі позову до суду.

Відповідач ОСОБА_1 просив суд врахувати, що має на утриманні непрацездатних батьків, в підтвердження чого надав копію свідоцтва про народження, та довідку №31 від 26.03.2018р. видану ОСОБА_8 (матері відповідача), в якій зазначено, що остання перебуває на диспансерному обліку в КЗ «Олександрійський онкодиспансер» з 29.03.2017р. по теперішній час з діагнозом захворювання яєчників (а.с.17,19).

Також до матеріалів справи відповідачем додано заяву ОСОБА_8 та ОСОБА_9, в якій зазначено, що їх син ОСОБА_1 відповідно до усної домовленості допомагає їм в лікуванні тяжко хворої матері, сплачує за дорогу хіміотерапію, сплатив за операцію, оскільки вони невзмозі сплачувати дані витрати, через низький розмір пенсії (а.с.20). Дану заяву суд не приймає до уваги, оскільки вона надана особами, які є учасниками справи, крім того, дані особи не попереджались про відповідальність за дачу завідомо неправдивих відомостей та не заявлялись відповідачем, як особи, які можуть бути допитані в якості свідків.

В підтвердження наявності незадовільного матеріального стану, відповідач надав суду довідку №Д-1324/975 від 11.04.2018р. про стан заборгованості за кредитним договором №010/0223/82/0064943 від 17.02.2012 року, згідно якої ОСОБА_1 станом на 30.03.2018р. має заборгованість за кредитним лімітом в розмірі 33800,00 грн. та 247,50 грн. - за недозволеним овердрафтом (а.с.18).

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи наявність у відповідача непрацездатних батьків, також малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, на утримання якої позивач не просить стягнути аліменти та враховуючи встановлений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, визначений ч.2 ст. 182 СК України, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_1 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 930,00 грн., щомісячно.

Відповідно до ч.2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнута суму аліментів в розмірі 930,00 грн. підлягає індексації, з урахуванням ч.2 ст. 184 СК України.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК УКраїни, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

позовна заява ОСОБА_2 про стягнення аліментів подана 15 лютого 2018 року, а тому аліменти підлягають стягненню саме з 15 лютого 2018 року.

Відповідно до ч.1 та п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.

Частина 6 ст. 141 ЦПК України передбачає, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог,

З урахуванням ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 184, ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, суд -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 930,00 гривень щомісячно, із наступною індексацією згідно чинного законодавства України до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 16 лютого 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП- в матеріалах справи відсутній, місце проживання - АДРЕСА_2.

Відповідач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП - НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_3

Суддя