Справа №489/856/18
Провадження №2/489/1158/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
22 червня 2018 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста ОСОБА_1 у складі:
головуючого судді Румянцевої Н.О.,
із секретарем судового засідання Животовою А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату, час та місце судового засідання, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,
Сторони у судове засідання не зявились, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, неявка не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами (ч. 4 ст. 223, ч. 8 ст. 279 ЦПК України).
Судом ухвалено провести заочний розгляд справи.
Зясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.
Відповідно до п. 4 Договору позики від 10.10.2017 року сторони дійшли згоди, що у випадку прострочення зобовязання, позичальник зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % від простроченої суми за кожен день прострочення.
24 січня 2018 року на адресу відповідача представником позивача - адвокатом ОСОБА_5 надіслано претензію про сплату заборгованості за договором позики, та згідно зворотного повідомлення вбачається, що ОСОБА_3 отримав претензію 30.01.2018 року, але жодної відповіді не надав.
25 січня 2018 року приватному нотаріусу Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_4 подано адвокатський запит щодо надання повідомлення нотаріусом, чи не надходили на зберігання кошти на погашення боргу за договором позики від 10.10.2017 року від ОСОБА_3
30 січня 2018 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_4 відмовлено у наданні відповіді на запит, посилаючись на ст.. 8 Закону України «Про нотаріат» - відомості отримані під час вчинення нотаріальної дії або звернення до нотаріуса зацікавленої особи, в тому числі про особу, її майно, особисті майнові та немайнові права і обовязки є нотаріальною таємницею.
За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (ч. 1 ст. 1046 ЦК України).
Згідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Отже, суд вважає, що позивачем та відповідачем було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_6 від 10.10.2017 року, іншого відповідачем суду доведено не було.
Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Крім того, ст. 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
За ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Як зазначено у Постанові ВСУ від 02.07.2014 р., за змістом ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики на рівні облікової ставки НБ України лише в тому разі, якщо договором не встановлено інші умови.
Позивачем надано розрахунок боргу станом на 14.02.2018 року з урахуванням розміру процентів в гривнях, яка є правомірною для нарахування процентів за користування відповідачем грошовими коштами позивача.
Отже, грошові кошти зазначені в договорі позики від 10.10.2017 року, є боргом, який підлягає поверненню в звязку із не виконанням відповідачем зобовязання щодо укладення з позивачем договорів позики.
Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1685,04 грн..
На підставі ст. ст. 209, 220, 570, 635, 657 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму заборгованості інфляційних втрат станом на 08.05.2018 року у розмірі 2888грн. 64 коп.(дві тисячі вісімсот вісімдесят вісім гривень шістдесят чотири копійки).
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1685 грн. 04 коп. ( одна тисяча шістсот вісімдесят пять гривень чотири копійки).
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Ленінський районний суд міста ОСОБА_1.
Суддя Ленінського районного
суду міста ОСОБА_1 Румянцева
Повний текст судового рішення складено «22» червня 2018 року.