Справа № 347/948/18
Провадження № 2/347/542/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 року м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі: головуючого судді Гордія В.І., з секретарем Корбутяк Н.М., розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Косові справу за позовом ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В судове засідання представник позивача не зявився, при подачі позовної заяви, звернувся до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримує повному обсязі, справу просить розглядати без участі представника банку, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Із позовних вимог видно, що 12.09.2008 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір б/н згідно якого, відповідачка отримала кредит в розмірі 6000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак відповідачка умов кредитного договору не виконувала, внаслідок чого виникла заборгованість по кредитному договору в розмірі 21256,76 грн.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, звернулася до суду з заявою-клопотанням, в якій позовні вимоги не визнає, просить застосувати до них строк позовної давності, оскільки всю суму кредиту погасила повністю, останній платіж нею було здійснено ще 29.11.2011 року, а справу просить розглядати без її участі.

Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що в позові слід відмовити з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитор зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно кредитного договору б/н, який викладено у формі заяви-анкети, від 12.09.2008 року (а.с.8), банк відкрив відповідачці кредитну лінію та на день укладення цього договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 1000 грн. з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Як видно із копії довідки про умови кредитування (зворотній бік а.с.8), з фінансовими умовами надання кредитки «Універсальна 30 днів пільгового періоду» і зразками розрахунку суми плати за користування кредитними коштами відповідачка була ознайомлена під розписку 12.09.2008 року. Погашення кредиту здійснюється шляхом внесення обов»язкового щомісячного платежу в розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості.

18.06.2018 року відповідачкою подано заву про застосування до позовних вимог ПАК КБ «Приват Банку» строків позовної давності.

У відповідності до положень ст.256 ЦК України та згідно ст.257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.5 ст. 261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

В п.1.5.2. правових Висновків ВСУ у цивільних справах висловлених у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв з підстав, передбачених п.п.1,2,4 ч.1 ст.355 ЦПК України, викладено наступний правовий висновок.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Даний правовий висновок висловлено у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 9 серпня 2017 р. у справі № 6-2322цс16.

Як видно із розрахунку заборгованості за договором № б/н від 12.09.2008 року станом на 31.03.2018 року, наданої суду ПАТ КБ «Приват Банк» (а.с.5-7), який подано у вигляді таблиці здійснення операцій по картці відповідачки ОСОБА_1, загальна сума заборгованості становить 21256,76 грн., зокрема: заборгованість за кредитом складає 4873,39 грн.; заборгованість за процентами 11429,57 грн.; нарахована комісія 3703,48 грн.; заборгованість по судових штрафах 1250,32 грн.

Однак, судом встановлено, що останній платіж на погашення кредиту відповідачкою було здійснено ще 29.11.2011 року в розмірі 250 грн., після сплати якого, в графі «сальдо простроченої заборгованості за кредитом» було у розмірі 89,38 грн., а позов до суду ПАТ КБ «Приват Банком» було подано 17.05.2018 року, тобто після спливу термінів позовної давності передбачених чинним законодавством, коли заборгованість за кредитом згідно даної графи вже збільшилася до суми 4873,39 грн. Тобто, майже протягом більше семи років, позивач не вчиняв жодних дій по поверненню кредитних коштів, і зокрема, зовсім не використовував своє право передбачене Умовами та правилами надання банківських послуг щодо виконання держателем картки ОСОБА_1 своїх боргових зобов»язань, сума яких з кожним роком все збільшувалася і збільшувалася.

У відповідності до вимог ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

За таких обставин, суд вважає, що в позові ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, слід відмовити за спливом строків позовної давності звернення до суду.

На підставі наведеного, ст.ст. 256, 257-261, 267 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 263-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В позові ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Косівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Гордій В.І.