Справа № 161/5922/18
Провадження № 2/161/2120/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02 липня 2018 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Черняка,

за участю секретаря судового засідання Новаковської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу в розмірі 75 561, 64 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19 квітня 2017 року позичив ОСОБА_2 66 369, 69 грн., які відповідач зобовязалась повернути не пізніше 21 квітня 2017 року. Про вказане зобовязання відповідач власноручно написала розписку. У вказані терміни відповідач свої зобовязання не виконала, позичені кошти не повернула.

Посилаючись на приписи ч.ч.1, 2 ст.533 ЦК України та вимог закону щодо належного виконання взятих на себе зобовязань, просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 66 369, 69 грн., три проценти річних від простроченої суми боргу в сумі 1 898, 00 грн. та 7 293, 95 грн. інфляційних втрат на підставі ст.625 ЦК України за період прострочки з 22.04.2017 р. по 05.04.2018 р. та судові витрати по справі.

Позивач у письмовій заяві просить розгляд справи проводити у його відсутності за наявними матеріалами справи, позов підтримує, проти заочного розгляду не заперечує.

Відповідач в судове засідання повторно не зявилась, хоча належним чином повідомлялась про час, дату та місце розгляду справи, письмових заяв та клопотань на адресу суду не подавала.

Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

З розписки, датованої 19 квітня 2017 року, написаної відповідачем власноручно, вбачається, що остання отримала в борг від ОСОБА_1 66 369, 69 грн. та зобовязалась повернути вказану суму не пізніше 21 квітня 2017 року (а.с.6).

Даною розпискою підтверджено факт укладення між сторонами договору позики. Даний договір відповідає вимогам закону щодо письмової форми договору. У обраній сторонами формі договору (у вигляді розписки позичальника) сторони дійшли згоди стосовно всіх суттєвих умов договору позики, передбаченого ст.1046 ЦК України: в розписці зазначено суть договору - позика, суму позики і грошову одиницю, строк її повернення.

Згідно ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно п.2, п.4 ч.1 ст.208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.

Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ст.1047 ЦК України договір позики між фізичними особами укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший письмовий документ, який посвідчує факт укладення договору (позики) і факт передачі грошей на певних умовах.

За приписами ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст.628 ЦК України - зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Таким чином, договір, укладений між сторонами і підтверджений письмовим доказом, є договором позики, який передбачений ст.1046 ЦК України. Договір укладений з дотриманням вимог закону щодо його форми, в ньому сторони дійшли згоди стосовно всіх суттєвих і необхідних умов договору.

Судом встановлено, що до дня звернення позивача в суд, відповідач не повернула позивачу борг.

Згідно ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що сума боргу станом на 05.04.2018 року становить 66 369, 69 грн., сума 3% річних від простроченої суми становить 1 898, 00 грн., інфляційні втрати за період прострочення з 22.04.2017 року по 05.04.2018 року складають 7 293, 95 грн.

Проаналізувавши зібрані та дослідженні в справі докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити в повному обсязі, а також стягнути з відповідача в користь позивача на підставі ст.141 ЦПК України понесені ним судові витрати зі сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 81, 133, 141, 263, 264, 265, ч. 2 ст. 268, 282 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 75 561 (сімдесят пять тисяч пятсот шістдесят одну) грн. 64 коп. заборгованості, в т.ч., 66 369, 69 грн., три проценти річних від простроченої суми боргу в сумі 1 898, 00 грн. та 7 293, 95 грн. інфляційних втрат.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 755 (сімсот пятдесят пять) грн. 61 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02.07.2018 року.

Суддя Черняк В.В.