Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.06.18 р.

Лисичанський міський суд в особі головуючого судді Фастовця В.М., розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку за 519 днів при звільненні в розмірі 46268,85 грн., обгрунтовуючи тим, що при звільненні розрахунок проведений не був.

Відповідачем на позовну заяву надано відзив про невизнання позову, у звязку з тим, що трудовий договір з позивачем вже було припинено та позивача звільнено 27.09.2016, тобто між сторонами відсутній трудовий спір. Крім того, вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду. Також, позивачем не надано доказів існування заборгованості відповідача перед позивачем щодо виплати заробітної плати.

Відповідно до ст.7 ч.13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Судом встановлено, що позивач працював у відповідача, та наказом № 465к від 27.09.2016 звільнений з посади охоронця дільниці «Охорона» за власним бажанням за статтею 38 КЗпП України.

Відповідачем при звільненні позивача в порушення ст.116 КЗпП України не було проведено повний розрахунок в день звільнення.

Такий розрахунок було проведено 19 лютого 2018 р.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в строки, вказані в ст. 116 КЗпП України при відсутності спору про їх розмір підприємство, заклад організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до абз.2 п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. №100 після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абз. 3 п. 8 Порядку).

Частково задовольняючи позов, суд виходить з наступного.

Відповідно довідки № 24/1118 від 27.10.2016 р. середньоденна заробітна плата позивача дорівнює 89,15 грн. з урахуванням суми податків, зборів та інших обовязкових платежів, середньомісячна кількість робочих днів складає 22 дні.

Час затримки розрахунку з 28 вересня 2016 р. по 19 лютого 2018 р. включно складає

за 16 місяців з жовтня 2016 р. по січень 2018 р. включно Х 22 середня кількість робочих днів Х 89, 15 грн. = 31380, 8 грн.з урахуванням суми податків, зборів та інших обовязкових платежів;

за 3 дні вересня 2016 р. і 19 днів лютого 2018 р., тобто за 22 дні пропорційно середній кількості робочих днів на місяць - 22 календарних дні/30 календарних днів у вересні місяці + 28 календарних днів у лютому місяці Х 19,5 середньо місячна кількість робочих днів Х 89, 15 грн. = 659, 4 грн.

Загальний розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку складає 31380, 8 грн. + 659,4 грн. = 32 040, 2 грн.

Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для частково задоволення позову.

Суд не приймає заперечення відповідача проти позову, бо припинення трудових відносин між сторонами не впливає на характер правовідносин щодо обовязку з виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Судовий збір у розмірі 704,8 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 7, 10, 12, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, який мешкає за адресою: Луганська обл., м. Новодружеськ, вул. Грушева, буд. 8а до Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля», , яке знаходиться за адресою: Луганська обл., м. Лисичанськ, вул. Малиновського, буд. 1 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 28 вересня 2016 р. по 19 лютого 2018 р. включно у розмірі 46268 (сорок шість тисяч двісті шістдесят вісім) грн.85 коп. з урахуванням суми податків, зборів та інших обовязкових платежів.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. за такими реквізитами: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу Державна судова адміністрація України.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: