АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/4102/17 22-ц/774/1165/К/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року м.Кривий Ріг

Справа № 211/4102/17-ц

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання - Чубіна А.В.

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 на рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 11 січня 2018 року, яке ухвалено суддею Ткаченко С.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 11 січня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилась її донька ОСОБА_3, батьком якої є ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3 досягла повноліття, а 05.08.2017 року - зарахована на навчання за державним замовленням до Державного вищого навчального закладу «Криворізький державний педагогічний університет» на денну форму навчання. Термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 р.

Відповідач має матеріальну можливість надавати повнолітній доньці утримання, адже, працевлаштований за спеціальністю водія транспортного цеху ПАТ «Арселор Міталл Кривий Ріг». Однак, відповідач повністю усунувся від виконання свого обов'язку, передбаченого ст. ст. 198, 199 СК України, матеріальної допомоги доньці не надає.

Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 в розмірі 1 / 4 частки його доходу щомісячно, до припинення навчання, але не пізніше ніж до досягнення повнолітньою дочкою віку 23 роки.

Рішенням Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 11 січня 2018 року, описки у якому виправлено ухвалою цього ж суду від 26 січня 2018 року, позов задоволено частково.

Стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/ 4 частини всіх видів його заробітку (доходу), на період навчання доньки у Державному вищому навчальному закладі «Криворізький державний педагогічний університет» , починаючи з 12.09.2017 року і до досягнення нею двадцяти трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить змінити рішення суду в частині розміру аліментів, що стягується з нього на утримання доньки ОСОБА_3 та зменшити цей розмір до 1/8 частини від його доходу щомісячно, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неповне з'ясування обставин справи. Зокрема, зазначає, що суд не повідомив його належним чином про час та місце розгляду справи та позбавив його можливості надавати свої заперечення проти позову. При цьому, відповідач просить врахувати при визначенні розміру аліментів наявність у нього на утриманні сина ОСОБА_6, 1999 року народження, який теж навчається на денній формі навчання в Донецькому Національному університеті економіки і торгівлі ім.. ОСОБА_7, та 78-річного батька, який переніс інфаркт та потребує постійного медикаментозного лікування. Крім того, зазначає, що його щомісячний дохід становить 10 000,00 грн. і аліментів у розмірі 1/8 частини його доходу буде достатньо для утримання повнолітньої доньки, яка також має право на утримання й від своєї матері - позивачки по справі.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський Апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського Апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_3, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи (а.с. 42), в судове засідання не з'явилися та про причини неявки суд не повідомили, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, відповідача ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Згідно довідки про навчання від 07.09.2017 року №19/73, ОСОБА_3 навчається у Державному вищому навчальному закладі «Криворізький державний педагогічний університет» на першому курсі природничого факультету денної форми навчання. Термін навчання складає: з 01.09.2017 року по 30.06.2021 рік.

Задовольняючи позовні вимоги позивача та стягуючи з відповідача на її користь аліменти на період навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 12 вересня 2017 року і до 20 червня 2021 року за умови продовження навчання, суд першої інстанції виходив з майнового положення сторін, з того, що визначений судом розмір аліментів, з урахуванням щомісячного доходу відповідача, є достатнім для утримання повнолітньої доньки.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітньої дитини на період її навчання, що повністю узгоджується з приписами ч. 1 ст. 199 СК України та не заперечується відповідачем в апеляційній скарзі.

Проте, з висновком суду щодо визначеного розміру аліментів, який підлягає стягненню на користь позивачки, колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Покладаючи на відповідача обов'язок зі сплати аліментів на користь позивача, суд першої інстанції виходив з факту досягнення ОСОБА_3 повноліття й продовження нею навчання, при цьому визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, суд не встановив й не врахував обставини, що мають значення по справі, в тому числі й те, чи має можливість відповідач сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Так, відповідно до ч.1 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, суд враховує обставини, зазначені у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Як вбачається з матеріалів справи, повнолітня ОСОБА_3 самостійного заробітку не має, оскільки навчається на 1-му курсі денного відділення у Державному вищому навчальному закладі «Криворізький державний педагогічний університет», у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги.

Забезпечення ж її утримання на належному рівні законодавцем покладається у рівному обсязі на батьків - батька ОСОБА_2 та матері ОСОБА_1 (ст. 180 СК України).

Відповідач ОСОБА_2, не заперечуючи проти необхідності надання ним матеріальної допомоги повнолітній доньці, та в суді апеляційної інстанції вказав на перебування у нього на утриманні повнолітнього сина ОСОБА_6, 1999 року народження, який теж навчається на денній формі навчання в Донецькому Національному університеті економіки і торгівлі ім. Михайла Туган-Барановського та потребує матеріальної допомоги, непрацездатної повнолітньої доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка є людиною з інвалідністю з дитинства та якій, висновком МСЕК від 30 травня 2005 року, встановлено другу групу інвалідності із протипоказаннями до праці в умовах звичайного виробництва, яким, він як батько, у добровільному порядку надає матеріальну допомогу та підтримку, і колегією суддів вважаються ці доводи прийнятними.

Доводи ж апеляційної скарги про надання відповідачем матеріальної допомоги ще й непрацездатності батькові колегією суддів не приймаються до уваги при вирішення питання про визначення розміру аліментів, оскільки, як пояснив ОСОБА_2 у судовому засіданні, доходи батька позивача перевищують прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, яким є його батько.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2, маючи на утриманні ще двох дітей, не має можливості надавати матеріальне утримання у розмірі 1/4 частини від доходу своїй повнолітній доньці ОСОБА_3, яка також має право на утримання від матері - ОСОБА_1

У зв'язку з викладеним, колегія суддів змінює рішення суду першої інстанції на підставі п.1 ч.1 ст. 376 ЦПК України, та зменшує розміру аліментів, стягнутих з відповідача ОСОБА_2 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 з 1/4 до 1/8 частини всіх видів доходу.

При цьому, колегія суддів вважає обґрунтованими та таким, що знайшли своє підтвердження в ході дослідження матеріалів справи, доводи апеляційної карги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права та розгляд справи без належного повідомлення про час та місце розгляду справи відповідача ОСОБА_2, однак, це не тягне за собою скасування рішення суду, оскільки, згідно п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час та місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов'язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою, а відповідач в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, не просить скасувати рішення суду з цих підстав.

Керуючись ст.ст. 367, 374, п. 1 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 11 січня 2018 року змінити.

Зменшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1на утримання повнолітньої ОСОБА_3, яка продовжує навчання з 1/4 до 1/8 частини щомісячно.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне рішення суду складено 21 червня 2018 року.

Головуючий:

Судді: