Справа № 460/683/18
Провадження №2/460/1109/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2018 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Карпин І.М.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яворові в спрощеному провадженні справу за позовом ОСОБА_2 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області про поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 01.08.2017 прийнятий на посаду начальника відділу профілактики травматизму та страхових виплат Яворівського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області в порядку переведення з відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Яворівському районі Львівської області. До переведення протягом сімнадцяти років займав посаду начальника відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Яворівському районі Львівської області. 25.01.2018 його звільнено з посади начальника відділу профілактики травматизму та страхових виплат Яворівського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області у звязку з скороченням чисельності та штату працівників відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України. Розпорядчого документа про скорочення посади, яку він обіймав до дня звільнення не існує. Штатний розпис, який не введений в дію розпорядчим документом, затверджений начальником управління ОСОБА_5 07.12.2017, тому лише з 08.12.2017 керівництво могло повідомити про скорочення посади, яку він обіймав. Проте його не було попереджено про звільнення у звязку з скороченням чисельності та штату працівників і жодна вакантна посада при звільненні не була йому запропонована. Він, як працівник з тривалим безперервним стажем роботи в даній установі, мав переваги в залишенні на роботі. Просить визнати незаконним та скасувати наказ про його звільнення, поновити його на роботі та стягнути заробітну плату за вимушений прогул.

05.04.2018 відповідач управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області подав відзив на позовну заяву, зазначаючи, що постановою правління Фонду соціального страхування України від 12.09.2017 №47 «Про затвердження граничної чисельності працівників Фонду соціального страхування України» з 01.01.2018 затверджена гранична чисельність працівників Фонду в кількості 5192 штатні одиниці. З метою виконання постанови правління наказом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України затверджено граничну чисельність працівників управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області та його відділень у кількості 270 штатних одиниць, в результаті чого з 01.01.2018 чисельність працівників управління та його відділень зменшилась на 111 штатних одиниць. У звязку із змінами в організації виробництва і праці, змінами істотних умов праці, скорочення з 01.01.2018 чисельності працівників, на виконання вимог ст.ст. 32, 49-2 КЗпП України всі працівники управління та його відділень, в тому числі позивач, особисто були попереджені про можливе майбутнє вивільнення. У штатному розписі Яворівського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області, затвердженого 07.12.2017 не передбачено посади начальника відділу профілактики травматизму та страхових виплат , яку обіймав позивач. На підставі зробленого порівняльного аналізу за сукупністю кваліфікації та продуктивності праці працівників встановлено, що позивач переважним правом на залишення на роботі не користувався. Оскільки штатна чисельність працівників управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області з 01.01.2018 скоротилась на 111 посад, в тому числі Яворівського відділення на 3 посади, перевести ОСОБА_2 на іншу роботу було неможливим. Просив в позові ОСОБА_2 відмовити.

11.04.2018 позивач подав відповідь на відзив в якому зазначив, що у попередженні відповідачем не зазначено рішення роботодавця про скорочення чисельності або штату у вигляді економічно обґрунтованого наказу (з основної діяльності) про необхідність внесення змін у структуру і штатний розпис підприємства. Не вказано перелік посад, роботи на яких з певних причин не проводитимуться, кількість та категорії працівників, які будуть виключені зі штатного розпису підприємства. У повідомленні немає посилання на наказ ( з персоналу) про попередження за два місяці конкретних працівників про можливе їх вивільнення у звязку зі скороченням чисельності працівників. Всупереч вимогам ст. 49-2 КЗпП України після затвердження штатного розпису його персонально не попереджено про вивільнення з посади начальника відділу профілактики виробничого травматизму та страхових виплат, яка відсутня у штатному розписі від 07.12.2017. Позивач зазначає у відзиві, що порівняльним аналізом встановлено, що позивач переважним правом на залишення на роботі не користувався, при цьому не надав суду порівняльного аналізу та не зазначив посаду, кваліфікаційним вимогам якої він не відповідає. На час звільнення йому було 58 років, тому він користувався переважним правом на залишення на роботі, оскільки до настання пенсійного віку йому залишилось менше 3 років. Також з 30.06. по 04.07.2008 та з 24.10. по 28.10.2011 він проходив навчання за програмою навчання страхових експертів з охорони праці у ПрАТ ВНЗ «Київський міжгалузевий інститут підвищення кваліфікації». Вважає, що користувався переважним правом на залишення на роботі при скороченні чисельності чи штату працівників.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_3 позов підтримали в повному обсязі, давши пояснення аналогічні доводам викладеним у відзиві на позовну заяву, просили позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 проти позову заперечив, давши пояснення аналогічні викладеним в поданому відзиві на позов, просив в позові відмовити.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

З наказу «Про звільнення ОСОБА_2 ( Яворівське відділення управління ВД ФСС України у Львівській області)» вбачається, що 25.01.2018 ОСОБА_2 звільнено з посади начальника відділу профілактики виробничого травматизму та страхових виплат Яворівського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області у звязку з скороченням чисельності та штату працівників пункт 1 статті 40 Кодексу Законів про працю України. Підстава: постанова правління Фонду від 12.09.2017 №47 « Про затвердження граничної чисельності працівників Фонду соціального страхування України», наказ виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України від 23.10.2017 №567 «Про затвердження граничної чисельності працівників робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Львівській області» , штатний розпис Яворівського відділення управління ВД ФСС України у Львівській області, листок непрацездатності серії АДП 274368.

Постановою правління Фонду соціального страхування України від 12.09.2017 №47 «Про затвердження граничної чисельності працівників Фонду соціального страхування України» з 01.01.2018 затверджено граничну чисельність працівників Фонду в кількості 5192 штатних одиниць.

З метою виконання постанови правління від 12.09.2017 №47 наказом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України «Про затвердження граничної чисельності працівників робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Львівській області» затверджено граничну чисельність працівників управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області та його відділень у кількості 270 штатних одиниць.

Згідно з штатним розписом Яворівського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області , затвердженим 03.07.2017, у Яворівському відділенні були такі посади: начальник відділення, начальник відділу головний бухгалтер, головний спеціаліст 2 штатні посади, провідний спеціаліст, начальник відділу профілактики виробничого травматизму та страхових виплат, головний спеціаліст 3 штатні посади, провідний спеціаліст, спеціаліст І категорії, разом по відділенню 11 штатних посад.

Відповідно до штатного розпису Яворівського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області , затвердженого 07.12.2017, у Яворівському відділенні з 01.01.2018 наявні такі посади: начальник відділення, страховий експерт з охорони праці, завідувач сектору виплат та матеріального забезпечення, головний спеціаліст, завідувач сектору бухгалтерського обліку та фінансових питань головний бухгалтер, головний спеціаліст, завідувач сектору з організації медичної реабілітації,медичних та соціальних послуг, головний спеціаліст, разом по відділенню 8 штатних посад.

Згідно з ч.1 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

З попередження №838/195 від 25.10.2017 вбачається, що ОСОБА_2 повідомлено про зміни в організації виробництва і праці, зміни істотних умов праці, зокрема про зміну системи оплати та стимулювання праці, розміру посадового окладу, зміну найменування посади, які вступають в дію з 01.01.2018, скорочення чисельності працівників та можливе майбутнє вивільнення.

Частиною 2 ст. 40 КЗпП України передбачено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до ч.3 ст. 49-2 КЗпП України одночасно з попередженням про звільнення у звязку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 у встановлений КЗпП України строк не запропоновано всіх наявних вакантних посад та будь-яку іншу роботу в управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області.

В той час, коли іншим працівникам Яворівського відділення роботодавець запропонував посади, згідно штатного розпису від 07.12.2017, який вводився в дію з 01.01.2018, що стверджується відповідними повідомленнями ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, наказом «Про переведення працівників Яворівського відділення управління ВД ФСС України у Львівській області» від 27.12.2017.

Згідно з ч.2 ст. 49-2 КЗпП України при вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Відповідно до ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається:1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців;2) особам, в сім'ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; 5) учасникам бойових дій, особам з інвалідністю внаслідок війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; 6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; 7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; 8) особам з числа депортованих з України, протягом п'яти років з часу повернення на постійне місце проживання до України; 9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби; 10) працівникам, яким залишилося менше трьох років до настання пенсійного віку, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат. Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України.

Суд не бере до уваги твердження відповідача про проведення порівняльного аналізу за сукупністю кваліфікації та продуктивності праці, так як суду не надано відомостей в який спосіб проводився такий порівняльний аналіз, між якими працівниками та за якими критеріями, в той час коли позивач пропрацював в установі понад 17 років, є особою передпенсійного віку та має кваліфікацію страхового експерта.

Окрім того, з пояснень представника відповідача вбачається, що в Яворівське відділення управління ВД ФСС України у Львівській області переведено ОСОБА_13 на посаду головного спеціаліста з організації медичної реабілітації, медичних та соціальних послуг, яка станом на день звільнення позивача 25.01.2018 перебувала у відпустці по догляду за дитиною, а відтак вказана посада у відділенні була вакантною на час її відпустки, однак таку також не було запропоновано позивачу.

Таким чином, відповідачем не вжито передбачених законодавством заходів щодо належного попередження ОСОБА_2 як працівника відділення управління про зміну в організації виробництва і праці та про зміни істотних умов праці, порушено вимоги ст.ст.40, 49-2 КЗпП України, що свідчить про незаконне звільнення позивача із займаної посади та є підставою поновлення його на роботі.

Статтею 235 КЗпП України встановлено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України Про оплату праці за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100.

При розрахунку виплати ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд бере до уваги попередні повністю відпрацьовані два місяці, а саме: жовтень 2017 року та листопад 2017 року. Заробітна плата за 21 робочий день у жовтні 2017 року становила 17687,50 грн, а за 22 робочих днів листопада 2017 року -10281,25 грн.

Тому виходячи з табелів робочого часу і довідки про заробітну плату ОСОБА_2 всього за вказаних два місяці позивач відпрацював 43 робочих днів та отримав заробітну плату в сумі 27968,75 грн.

Звідси середньоденний заробіток ОСОБА_2 за один робочий день буде складати (27968,75 грн / 43 робочих днів) 650 грн. 43 коп.

У зв'язку з вимушеним прогулом позивач не працював з 25.10.2018 по 30.05.2017 включно 85 робочих днів, за які підлягає до стягнення середній заробіток в розмірі 55286 грн 55 коп (650,43 грн. Х 85 робочих днів).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області в користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 279, 430 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області №16 від 25.01.2017 «Про звільнення ОСОБА_2 ( Яворівське відділення управління ВД ФСС України у Львівській області).

Поновити ОСОБА_2 на посаді начальника відділу профілактики виробничого травматизу та страхових виплат Яворівського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області з 26.01.2018.

Стянути з управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області в користь ОСОБА_2 55286 (пятдесят пять тисяч двісті вісімдесят шість) гривень 55 коп заробітної плати за час вимушеного прогулу (з урахуванням всіх обовязкових платежів і зборів, які підлягають відрахуванню з заробітної плати).

Стягнути з управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області в користь держави 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп судового збору.

Рішення в частині поновлення на роботі ОСОБА_2 та стягнення в його користь заробітної плати за один місяць вимушеного прогулу в розмірі 13659 (тринадцять тисяч шістсот пятдесят девять) гривень 03 коп підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного суду Львівської області через Яворівський районний суд Львівської області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.М.Карпин