Справа № 737/248/18
Проваждення № 2/737/287/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2018 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області

суддяОСОБА_1
секретар судового засіданняОСОБА_2
розглянувши у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу № 737/248/18
за позовомОСОБА_3
доКуликівської селищної ради
Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору, на стороні відповідачаДванадцята Київська державна нотаріальна контора
провстановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування
учасники справи та представники
позивачне зявився
від Куликівської селищної радине зявився
від ГУ Держгеокадаструне зявився
від третьої особине зявився

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 17 жовтня 2014 року померла його мати ОСОБА_4 За життя померла залишила заповіт, за яким все своє майно заповіла йому. До складу спадщини входить земельна ділянка, якою померла володіла на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯА № 431783 від 27 квітня 2005 року. Вказаний акт було видано на імя ОСОБА_5. У свідоцтві про смерть прізвище матері записане «Жменько», а в заповіті зазначене прізвище ОСОБА_5. Після смерті матері позивача звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, і останнім була заведена спадкова справа. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у звязку з існуванням розбіжностей у правовстановлюючих документах.

Просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯА № 431783 від 27 квітня 2005 року, виданого на імя ОСОБА_5 ОСОБА_4 ОСОБА_6, яка померла 17 жовтня 2014 року, визнати за ним право власності на земельну ділянку, яка розташована на території Ковчинської сільської ради Куликівського району Чернігівської області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯА № 431783 від 27 квітня 2005 року.

Учасники справи в судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від позивача через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити (а.с. 49).

Від Куликівського селищного голови до початку розгляду справи надійшов відзив на позовну заяву, в якому селищна рада визнає позовні вимоги та просить розглядати справу за відсутності представника (а.с. 37).

Представник Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області у відзиві на позов зазначає про те, що управління є неналежним позивачем та просить відмовити в задоволенні позову в частині позовних вимог до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, в решті покладається на розсуд суду (а.с. 43-46).

Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори (а.с. 39).

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

ОСОБА_4 померла 18 жовтня 2014 року (а.с. 7).

У свідоцтві про народження позивача вказано, що його матірю є ОСОБА_5 (а.с. 8).

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 04 березня 2016 року у справі № 759/16424/15-ц встановлено юридичний факт родинних відносин про те, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_4, померлої 17.10.2014 року (а.с. 25).

За життя ОСОБА_5 залишила заповіт, яким все своє майно заповіла ОСОБА_3 Заповіт складений 21 травня 1997 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Ковчинської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 9 (а.с. 10).

З довідки КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» № 2490 від 15.05.2015 р. вбачається, що ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11).

27 квітня 2005 року на ім'я ОСОБА_5 на підставі розпорядження № 20 Куликівської районної державної адміністрації від 14 січня 2005 року видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 431783. Земельна ділянка має площу 2,39 га, розташована на території Ковчинської сільської ради Куликівського району Чернігівської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державний акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 169. Земельна ділянка складається з трьох ділянок: сіножать 0,29 га, кадастровий номер 020020486; пасовище 0,35 га, кадастровий номер 030020486; рілля 1,75 га, кадастровий номер 010020486 (а.с. 24).

Із витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 10.04.2017 року вбачається, що земельні ділянки з кадастровими номерами :02:002:0486, :03:002:0486, :01:002:0486 належать ОСОБА_5 на підставі Державного акту від 27.04.2005 ЯА № 431783 (а.с. 15-23).

Витягами із технічної документації про нормативну грошову оцінку земель району смт Куликівка підтверджено нормативно грошову оцінку вказаних земельних ділянок (а.с. 12-14).

Інших доказів суду не надано.

Разом з цим, відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Наданих суду доказів недостатньо для вирішення спору. Так, позивач просить встановити факт належності державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_4. Записи до Державного земельного кадастру про земельну вчинені на підставі державного акту на землю та не можуть свідчити про належність земельних ділянок саме ОСОБА_4 Доказами такої належності могли б слугувати документи, на підставі яких зазначений державний акт було видано, однак, такі суду не надані.

За таких обставин позовні вимоги в частині встановлення факту належності правовстановлюючого документу задоволенню не підлягають за недоведеністю.

У звязку із відмовою у встановленні факту належності померлій ОСОБА_4 державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯА № 431783 від 27 квітня 2005 року не може бути задоволена і позовна вимога про визнання права власності на земельну ділянку. Крім цього, сам по собі факт розбіжностей у документах не може слугувати підставою для визнання права власності в судовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 12, 13, 19, 81, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 280, 288, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу Українисуд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Чернігівської області через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 27 червня 2018 року.

Суддя Л.М. Усенко