Справа № 139/87/18
Провадження № 2/693/238/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26.06.2018 року м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Коцюбинської Ю. Д.,

за участю: секретаря Чумак Р. М.,

позивача ОСОБА_1,

представник служби у справах дітей

Мурованокуриловецької РДА Василишина Сергій Васильовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Жашків у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, треті особи - служба у справах дітей Мурованокуриловецької РДА, опікунська рада при виконавчому комітеті Роздолівської сільської ради, комісія з питань захисту прав дітей при Мурованокуриловецькій РДА, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, посилаючись на наступні обставини.

ОСОБА_3 є матір'ю малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є позивач.

На даний час дитина проживає разом с батьком, матір, ОСОБА_3 більше року не виконує батьківські обов'язки по відношенню до сина, не відвідує його, не цікавиться станом його здоров'я, не надає жодної допомоги щодо утримання та виховання сина.

Вважає, що з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав і законних інтересів дитини ОСОБА_3 доцільно позбавити батьківських прав. Тому він звернувся до суду із вказаним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник служби у справах дітей Мурованокуриловецької РДА Василишин С.В. брали участь в режимі відеоконференції з приміщення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, заперечення та пояснення не надала.

У відповідності до ч. 1 ст. 247 ЦПК України, суд під час судового розгляду справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Із копії свідоцтва про народження (повторного) серія НОМЕР_2 від 12 січня 2016 року, зареєстроване відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жашківського районного управління юстиції у Черкаській області, вбачається, що батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_1, мати - ОСОБА_3 ( арк. с. 7).

Згідно із довідки про склад сім'ї, виданої виконавчим комітетом Раздолівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області від 18.07.2017 року № 876 гр.ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, про те, що склад його сім'ї: батько ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, мама ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, сестра ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 (арк. с. 9).

Проколом № 10 засідання опікунської ради Раздолівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області вирішено рекомендувати позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно сина ОСОБА_4 за невиконання своїх батьківських прав (арк. с. 10).

Вказане рішення затверджено рішенням виконавчого комітету Роздолівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області № 21 від 31 серпня 2017 року (арк. с. 13).

Висновком органу опіки та піклування Мурованокуриловецької районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав від 12 грудня 2017 року № 01-27/2941 встановлено, що в інтересах малолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 є доцільним позбавлення його матері ОСОБА_3 батьківських прав (арк. с. 14).

Служба у справах дітей Жашківської районної державної адміністрації Черкаської області повідомила, що малолітній ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебував на обліку дітей, які опинились в складних життєвих обставинах. Проте у зв'язку з переїздом на нове місце проживання був знятий з обліку (арк. с. 15).

В матеріалах справи є характеристика, видана Роздолівським дошкільним навчальним закладом, в якій зазначено, що ОСОБА_4 був прийнятий у навчальний заклад як ОСОБА_8. У січні 2016 року батьки подали копію свідоцтва про народження на ОСОБА_4 (арк. с. 11).

Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини. Батьки або особи, що їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці.

За правилами ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до роз'яснень пунктів 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч. ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 дійсно не виконує своїх батьківських обов'язків, передбачених ст. 150 СК України, не надає матеріальну допомогу своїй дитині, не приймає участі у її вихованні, не дбає про її духовний і моральний розвиток, не відвідує її, взагалі не цікавиться її життям, а тому суд погоджується з висновком органу опіки і піклування, і вважає, що ОСОБА_3 свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959 року ), «дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості».

Виходячи з вищевикладеного та приймаючи до уваги те, що відповідач не з'явилась в судове засідання і не надала особистих пояснень з приводу ухилення від виконання нею своїх батьківських обов'язків, а також враховуючи, перш за все інтерес дитини, суд приходить до висновку про небажання матері брати участь у вихованні дитини, та вважає, що позовна заява про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню.

За приписами ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В свою чергу, частиною 5 ст. 183 СК України зазначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, Декларацією ООН прав дитини (1959 року), п. п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. №3, ст. ст. 19 ч. 6, 150, 164 СК України, ст. ст. 2 ч.1, 5 ч.1, 12 ч. ч. 1-3, 13, 19 ч. 1, 76 ч. 1, 141, 263 ч. ч. 1, 5, 247 ч.2, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, треті особи - служба у справах дітей Мурованокуриловецької РДА, опікунська рада при виконавчому комітеті Роздолівської сільської ради, комісія з питань захисту прав дітей при Мурованокуриловецькій РДА - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 батьківських прав відносно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, АДРЕСА_3) аліменти на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі однієї четвертої заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 1 лютого 2018 року та до досягнення дитиною повноліття.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 5 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 27 червня 2018 року.

Головуючий: Ю. Д. Коцюбинська