Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2018 р. суддя Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.

за участі секретаря Гноілек М.В.,

розглянувши подання Головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Гевел Олени Олегівни про встановлення тимчасового обмеження права виїзду за межі України боржника ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Дніпровського РВДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві Гевел О.О. звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з вилученням паспортного документа.

Подання мотивує тим, що на виконанні у Дніпровському районному відділі державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ в м. Києві перебуває виконавче провадження № 50237130 з примусового виконання виконавчого листа №755/12994/15-ц від 09.12.2015 року, виданого Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованості в розмірі 76010,12 дол. США, 208713,72 грн. та судового збору у сумі 3654,00 грн.

На даний час рішення суду боржником не виконано та від боржника кошти на депозитний рахунок ДВС за виконавчим документом не надходили.

22 лютого 2016 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, копія якої направлена стягувачеві до відома та боржнику до виконання.

Також державним виконавцем у відповідності до заяви стягувача та вимог ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження для відома та до відповідних органів для виконання.

Крім цього державним виконавцем здійснювалися дії щодо розшуку та арешту майна боржника.

28 лютого 2016 року повторно зроблено запити до Пенсійного фонду України про осіб - боржників, які працюють за трудовими та цивільно- правовими договорами, про останнє місце роботи, та про осіб - боржників, які отримують пенсії.

Згідно відповідей Пенсійного фонду України, боржник перебуває на пенсійному обліку в Управілнні ПФУ у Дніпровському районі м. Києва, за трудовими та цивільно - правовими договорами не працює.

Відповідно відповідей Державної фіскальної служби України, за боржником відкритих рахунків у банківських установах не зареєстровано, інформація стосовно боржника-фізичної особи щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня.

03 березня 2016 року державним виконавцем направлено запити до Регіонального сервісного центру МВС м. Києва, Державної фіскальної служби України, Пенсійного фонду України, Державної прикордонної служби України, Державної міграційної служби України для виявлення рухомого майна, нерухомого майна, відкритих рахунків у банківських установах, джерел доходів боржника, встановлення факту виїзду боржника за межі України та наявності у боржника документів для виїзду за кордон.

Згідно відповіді Державної прикордонної служби України, боржник перетинав державний кордон, а отже документований паспортом для виїзду за кордон.

10 березня 2017 року державним виконавцем на адресу боржника: АДРЕСА_1 направлено виклик з вимогою з'явитися до державного виконавця 17.03.2017 року на 11:30, за адресою: АДРЕСА_2, проте у вказаний день та час до відділу з'явився представник боржника за довіреністю та ознайомився з матеріалами виконавчого провадження.

24 березня 2017 боржником до відділу надано пояснення з приводу не виконання ним рішення суду.

Державний виконавець зазначає, що боржник ухиляється від виконання рішення суду та не вживає заходів з його виконання, чим порушує права стягувача.

В судове засідання державний виконавець не з'явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, вивчивши подання та додані до нього копії документів, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до ч. 3 ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Судом встановлено, що 09.12.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 755/12994/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованості за кредитним договором № 27108С38 від 17.06.2008 року станом на 26.06.2015 року у розмірі 76 010,12 дол. США, 208 713,72 грн. та судового збору у розмірі 3 654 грн. (а.с. 6-7).

Вказаний виконавчий лист разом із заявою про відкриття виконавчого провадження 18.02.2016 року надійшли на примусове виконання до Дніпровського РВДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві (а.с. 5).

22 лютого 2016 року державним виконавцем Дніпровського РВДВС у м. Києві Гевел О.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 50237130 з примусового виконання виконавчого листа № 755/12994/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованості у розмірі 76 010,12 дол. США та 212 367,72 грн. (а.с. 8-9).

Також 22.02.2016 року державним виконавцем Дніпровського РВДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві Гевел О.О. було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с. 16).

Державним виконавцем до Державної міграційної служби України та Державної прикордонної служби України було направлено відповідні запити від 03.03.2016 року про надання інформації щодо документування боржника ОСОБА_2 закордонним паспортом та надання інформації про перетин останнім державного кордону (а.с. 11, 12).

Також на адресу ОСОБА_2 державним виконавцем було надіслано вимогу і виклик в яких зазначено про необхідність з'явитися боржнику до державного виконавця з 25.05.2016 року до 03.06.2016 року та 17.03.2017 року для сплати заборгованості за виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату (а.с. 13, 14-15).

17 червня 2016 року до Дніпровського РВДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надійшла відповідь на запит, у якій зазначено, що ОСОБА_2 за період часу з 30.10.2015 року по 14.06.2016 року перетинав державний кордон двічі, а саме: виїзд 18.04.2016 року та в'їзд 24.04.2016 року (а.с. 17).

Як убачається із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, відомості про наявність зареєстрованого за боржником нерухомого майна відсутні (а.с. 20-22).

24 березня 2017 року до Дніпровського РВДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві надійшла заява ОСОБА_2 про неможливість виконання ним зобов'язань за виконавчим листом № 755/12994/15-ц у зв'язку із важким матеріальним та фінансовим станом (а.с. 23).

Державним виконавцем з метою перевірки майнового стану боржника та джерел отримання прибутку було здійснено відповідні запити до Київського міського БТІ, Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України (а.с. 26, 27, 29, 30, 31, 32).

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Пунктом 15 Правил перетинання державного кордону громадянами України постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року передбачено, що громадянину може бути відмовлено у виїзді з України, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Відповідно до п. 8 ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавством не дозволяється в'їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів; розшук у пунктах пропуску через державний кордон осіб, які переховуються від органів досудового розслідування та суду, ухиляються від відбуття кримінальних покарань; виконання в установленому порядку інших доручень правоохоронних органів.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України від 01.02.2013 року, викладених у судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом певного строку, про що вказує державний виконавець в поданні не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду передбачені саме за ухилення від виконання зобов'язань, а не за наявність факту їх невиконання.

При цьому, під ухиленням від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним таких обов'язків.

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Враховуючи фактичні обставини справи та зміст подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, суд приходить до висновку, що боржник повідомлений про відкрите виконавче провадження про стягнення з нього заборгованості та рішення суду не виконує.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням; використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Натомість, досліджуючи матеріали подання суд звертає увагу на те, що державним виконавцем Дніпровського РВДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві Гевел О.О. під час здійснення виконавчого провадження з метою виконання рішення суду не здійснено ряд виконавчих дій, а саме: матеріали подання не містять відомостей про те, що державний виконавець здійснював виходи за місцем проживання боржника та вчиняв дії пов'язані із описом майна боржника в разі його виявлення.

Крім цього, відсутні докази, що боржник документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон та те, що існує реальна загроза невиконання рішення суду у зв'язку із можливістю виїзду боржника за кордон, оскільки матеріали подання містять інформацію надану Державною прикордонною службою України датовану 2016 роком, проте відсутні відомості про те, що на час звернення до суду із поданням строк дії паспорту для виїзду за кордон боржника не сплив.

За викладених обставин подання задоволенню не підлягає, оскільки не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні.

Керуючись п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 353, 441 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання Головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Гевел Олени Олегівни про встановлення тимчасового обмеження права виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя