АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Номер провадження 2-к/796/51/2018 Головуючий суддя - Андрієнко А.М.
Унікальний номер справи 796/146/2018
У Х В А Л А

19 червня 2018 року суддя Апеляційного суду міста Києва Андрієнко А.М., вирішуючи питання про прийняття до свого провадження цивільної справи за клопотанням представника компанії «Італія - Україна Газ с.п.а.» Костюшко Христини Віталіївни про визнання та надання дозволу на примусове виконання в Україні рішення Арбітражного інституту Торгової палати м. Стокгольм у арбітражній справі №V007/2008 від 19 грудня 2012 року про стягнення штрафу та процентів,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01 червня 2018 року цивільну справу за клопотанням представника компанії «Італія - Україна Газ с.п.а.» Костюшко Христини Віталіївни про визнання та надання дозволу на примусове виконання в Україні рішення Арбітражного інституту Торгової палати м. Стокгольм у арбітражній справі №V007/2008 від 19 грудня 2012 року про стягнення штрафу та процентів передано до Апеляційного суду міста Києва як до суду першої інстанції для розгляду.

Проте, матеріали справи не можуть бути прийняті Апеляційним судом міста Києва як судом першої інстанції до свого провадження, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.12.2015 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника компанії «Італія - Україна Газ с.п.а.» Костюшко Х.В. про визнання та виконання іноземного арбітражного рішення, що підлягає примусовому виконанню на підставі міжнародного договору України.

30.12.2015 року на виконання положень ч.1 ст. 395 ЦПК України (в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року) судом було повідомлено боржника - Публічне акціонерне товаритсво «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про надходження клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Арбітражного інституту Торгової палати м. Стокгольм у арбітражній справі №V007/2008 від 19 грудня 2012 року про стягнення штрафу та процентів.

18.02.2016 року цивільну справу за клопотанням компанії ««Італія - Україна Газ с.п.а.», боржник - Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз Україна» про надання дозволу на примусове виконання на території України Остаточного рішення Арбітражного інституту Торгової палати м. Стокгольм у арбітражній справі №V 007/2008 від 19 грудня 2012 року призначено до розгляду.

28.03.2016 року, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва, клопотання компанії ««Італія - Україна Газ с.п.а.», боржник - Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз Україна» про надання дозволу на примусове виконання на території України Остаточного рішення Арбітражного інституту Торгової палати м. Стокгольм у арбітражній справі №V 007/2008 від 19 грудня 2012 року залишено без розгляду.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 27.04.2016 року, ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 28.03.2016 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.11.2016 року скасовано попередні судові рішення, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу розподілу справи між суддями у неавтоматичному режимі, справу призначено судді Шевченківського районного суду м. Києва Осаулову А.А.

Справа неодноразово призначалась до судового розгляду.

Передаючи справу до Апеляційного суду міста Києва, Шевченківський районний суд м. Києва, посилався на положення діючого ЦПК України, що дана категорія справ підлягає розгляду апеляційним загальним судом, як судом першої інстанції, а тому не належить до інстанційної юрисдикції (підсудності) Шевченківського районного суду м. Києва.

Однак, такий висновок суду є помилковим, оскільки застосування процесуального закону, в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року, для визначення підсудності клопотання, яке було прийняте до розгляду судом у грудні 2015 року, є необґрунтованим, враховуючи наступне.

З 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон № 2147 від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Відповідно до пункту 9 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Норми зазначеної статті встановлюють лише порядок розгляду справ у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Разом з тим, пунктом 11 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, зокрема передбачено, що заяви та скарги подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу та не можуть бути передані за підсудністю за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В редакції закону, що діяла до 15 грудня 2017 року, клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного арбітражного суду розглядаються районними судами, на підставі розділу VІІІ ЦПК України, яким визначено порядок подачі та розгляду клопотань про визнання та звернення до виконання рішення іноземного суду, що підлягає виконанню.

Таким чином, оскільки клопотання було прийнято до провадження Шевченківським районним судом м. Києва, про що свідчать процесуальні дії суду встановлені ст. 395 ЦПК України (в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року), а Перехідними положеннями ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року не передбачено передачі за інстанційною юрисдикцією тих справ, які надійшли до судів першої інстанції до набрання чинності ЦПК України у редакції Закону № 2147 від 03 жовтня 2017 року, тому справа має розглядатися судом, який прийняв її до свого провадження, за правилами, що діють після набрання чинності новою редакцією цивільного процесуального кодексу.

Оскільки пункт 9 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року регулює лише порядок розгляду справи, то посилання суду на цей пункт, як на підставу передачі справи на розгляд Апеляційного суду міста Києва, є недоцільним.

Отже, у зв'язку із зазначеним дана справа підлягає розгляду Шевченківським районним судом м. Києва як судом першої інстанції за правилами визначеними Розділом ІХ ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

Повертаючи справу Шевченківському районному суду м. Києва для розгляду, суд апеляційної інстанції бере до уваги вимоги статті 32 ЦПК України про те, що спори між судами про підсудність не допускаються, але у даному випадку суд першої інстанції помилково визначив інстанційну юрисдикцію даної справи суду апеляційної інстанції, оскільки Перехідними положеннями ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року не передбачено передачі за інстанційною юрисдикцією тих справ, які надійшли до судів першої інстанції до набрання чинності ЦПК України у редакції Закону № 2147 від 03 жовтня 2017 року.

За наведених обставин апеляційний суд не вбачає підстав для прийняття даної справи до свого провадження, а тому вона підлягає поверненню до суду першої інстанції для розгляду.

Керуючись ст. 260, п.8, 9, 11 Розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402 - VІІІ, ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»,

У Х В А Л И Л А :

Цивільну справу за клопотанням представника компанії «Італія - Україна Газ с.п.а.» Костюшко Христини Віталіївни про визнання та надання дозволу на примусове виконання в Україні рішення Арбітражного інституту Торгової палати м. Стокгольм у арбітражній справі №V 007/2008 від 19 грудня 2012 року про стягнення штрафу та процентів повернути Шевченківському районному суду м. Києва для розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дати складення повного тексту ухвали.

Суддя: