_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/141/17
Провадження № 2/520/2054/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2018 року Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Огренич І.В.,

при секретарі Бусленко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Київського районного суду м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача: ОСОБА_3, про відшкодування збитків від ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, збільшивши у судовому засіданні позовні вимоги, просить стягнути з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на її користь витрати на відновлювальний ремонт автомобіля НОМЕР_1 та неустойку у розмірі 51 794 грн. 10 коп., з яких відновлюваний ремонт складає 43 208 грн., неустойка - 8 586 грн. 10 коп., а також витрати на проведення експертної оцінки автомобілю в розмірі 850 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.; а також стягнути з відповідачів судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп. в частинах задоволення позовних вимог до кожного. При цьому позивач посилається на те, що 10 лютого 2016 року о 13 годин 45 хвилин водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_2, рухаючись у м. Одесі по площі Толбухіна в напрямку вул. Академіка Філатова, при вимкненому сигналі додаткової секції світлофору для повороту ліворуч, здійснив рух у вказаному напрямку, чим порушив вимоги п.8.7.3 «з» Правил дорожнього руху. Внаслідок цього порушення відбулося зіткнення з автомобілем НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1, яка виїжджала на площу Толбухіна з вул. 1-ї станції Люстдорфської дроги. В результаті ДТП були пошкоджені транспортні засоби. Вина ОСОБА_2 у ДТП підтверджена постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2016 року. Відповідно до Закону України «Про обовязково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ОСОБА_2 застрахував свою відповідальність в Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія» за договором від 08 квітня 2015 року №АІ/5103/14.

ОСОБА_1 неодноразово зверталася до страхової компанії з вимогою здійснити виплату страхового відшкодування. На останній запит позивача листом від 01 листопада 2016 року ОСОБА_4 «Українська пожежно-страхова компанія» відмовила у сплаті страхового відшкодування ОСОБА_1 обґрунтувавши тим, що нею не надано жодного документа на право власності автомобіля НОМЕР_1, а тому позивачка вимушена звернутись до суду з даним позовом, з посиланням на Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також ст.23 ЦК України.

ОСОБА_1 до судового засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 «Українська пожежно-страхова компанія» до судового засідання не зявився, повідомлявся, надав до суду письмові заперечення, у яких підставою відмови в задоволені позову зазначив звіт ФОП «Ткачук Максим Сергійович» від 06 березня 2017 року №59/87.03.17_Су про утилізаційну вартість КТЗ, оскільки ринкова вартість ТЗ складає 71 998,37 грн., вартість відновлюваного ремонту складає 194 350, 89 грн., тому розмір шкоди складає тільки 20 726,53 грн.; виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, якою ОСОБА_1 не є, оскільки ОСОБА_1 прагне солідарно вирішити даний спір за моделлю деліктних правовідносин, а ОСОБА_4 «Українська пожежно-страхова компанія» не є завдавачем шкоди та несе майнову відповідальність виключно на підставі Закону України «Про обовязково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідач ОСОБА_2, до судового засідання не зявився, повідомлявся належним чином, надав до суду письмові запереченнях в яких зазначив, що проти задоволення позовних вимог відносно ОСОБА_4 «Українська пожежно-страхова компанія» на підставі ст.999 ЦК України та Закону України «Про обовязково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не заперечує, відносно нього у задоволені позову просив відмовити, обґрунтувавши свої доводи тим, що залучення його до участі у якості солідарного відповідача суперечить основам інституту солідарної відповідальності, передбаченого ст.ст.541, 1190 ЦК України, також просив слухати справу у його відсутність.

Третя особа: ОСОБА_3, до судового засідання не зявився, надав до суду заяву, у якої зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2016 року (справа №521/4778/16-п) встановлено, що 10 лютого 2016 року о 13 годин 45 хвилин водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_2, рухаючись у м. Одесі по площі Толбухіна в напрямку вул. Академіка Філатова, при вимкненому сигналі додаткової секції світлофору для повороту ліворуч, здійснив рух у вказаному напрямку, чим порушив вимоги п.8.7.3 «з» Правил дорожнього руху. Внаслідок цього порушення відбулося зіткнення з автомобілем НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1, яка виїжджала на площу Толбухіна з вул. 1-ї станції Люстдорфської дроги. В результаті ДТП пошкоджені транспортні засоби.

По справі №521/4778/16-п провадження щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, закрито, у звязку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення. Однак, звільнення від адміністративної відповідальності у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення не є підставою для звільнення ОСОБА_2 від обовязку відшкодувати збитки від ДТП, оскільки останній визнаний винним у здійсненні ДТП.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановленні рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ОСОБА_2 застрахував свою відповідальність в ОСОБА_4 «Українська пожежно-страхова компанія» за договором від 08 квітня 2015 року №АІ/5103/14, який діяв з 12 квітня 2015 року по 11 квітня 2016 року (розмір шкоди, заподіяний майну складає 50 000 грн.; розмір франшизи складає 500 грн.).

Статтею 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

Тому, при настанні страхового випадку страховик, тобто ОСОБА_4 «Українська пожежно-страхова компанія», відповідно до лімітів відповідальності (у розмірі до 49 500 грн.) відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи у відповідності до п.1 ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

В звязку з чим, відповідно до вимог Закону України «Про обовязково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ОСОБА_1 16 лютого 2016 року повідомила ОСОБА_4 «Українська пожежно-страхова компанія» про настання страхового випадку, що підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 16 лютого 2016 року.

Згідно акту огляду транспортного засобу від 24 лютого 2016 року, при якому приймали участь як власник ОСОБА_1 та представник ОСОБА_4 «Українська пожежно-страхова компанія», перераховані усі пошкодження автомобілю. Заперечень проти правильності складання акту не надходило, оскільки у ньому відсутні зауваження.

Незважаючи на надання усіх необхідних документів ОСОБА_4 «Українська пожежно-страхова компанія» не проводила виплату страхового відшкодування та відповіді про причину невиплати позивачці не надавала.

10 жовтня 2016 року ОСОБА_1 передала до Одеської дирекції ГРУ ОСОБА_4 «УПСК» копію постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2016 року.

Згідно копії заяви від 17 жовтня 2016 року, ОСОБА_1 в третій раз звернулася до ОСОБА_4 «Українська пожежно-страхова компанія» з заявою про виплату страхового відшкодування.

Листом від 01 листопада 2016 року ОСОБА_4 «Українська пожежно-страхова компанія» відмовила у сплаті страхового відшкодування ОСОБА_1 зазначив, що ОСОБА_1 не надано жодного документу на право власності автомобіля НОМЕР_1 від власника ОСОБА_3, не надано документів, що він надав їй це право, а також вказано, що можливість керувати зазначеним автомобілем не дає ОСОБА_1 право бути його власником.

Суд, критично відноситься до такої позиції ОСОБА_4 «Українська пожежно-страхова компанія», оскільки з даних заяв ОСОБА_1, документів, що були надані до ОСОБА_4 «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_1 надавала копію довіреності ОСОБА_3 від 09 листопада 2012 року, згідно якої ОСОБА_3 (власник ТЗ) уповноважує ОСОБА_5 представляти його інтереси з усіма необхідними повноваженнями перед третіми особами, одержувати належні йому гроші, в тому числі у випадку спричинення автомобілю пошкодження іншими особами в результаті ДТП, укладати угоди по відшкодуванню заподіяної шкоди. Довіреність видана з правом передовіри.

ОСОБА_1 разом з ОСОБА_5 зверталася до ОСОБА_4 «Українська пожежно-страхова компанія», де остання повідомляла про надання дозволу на отримання страхового відшкодування ОСОБА_1

Відповідно до п.13 постанови Пленуму ВССУ від 01 березня 2013 року №13 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб).

Суд, також критично відноситься до позиції ОСОБА_4 «Українська пожежно-страхова компанія» щодо утилізаційної вартості КТЗ. На підтвердження цих висновків ОСОБА_4 «Українська пожежно-страхова компанія» надало висновок ФОП «Ткачук Максим Сергійович». Згідно ремонтної калькуляції від 06 березня 2017 року №5987, для відновлювального ремонту пошкодженого автомобілю необхідні наступні запасні частині: двері п. л. 26 064,17 грн.; двері п. пр. 26 064,17 грн.; бічне скло п. л. тонов. 4 756, 56 грн.; бічне скло п. пр. тон. 7 290,80 грн.; ручка зщ. дверей л. 3 721,65 грн.; ручка зщ. дверей пр. 3 290,79 грн.; дзеркало зш. л. 11 656,05 грн.; дзеркало зш. пр. 11 404,96 грн.; двері задка 39 863,14 грн.; паливний бак 15 472,09 грн.; ліхтар з. л. 3 329,14 грн.; ліхтар з. пр. 3 797,46 грн.; кріплення ліхтаря з. ходу 6 649 грн.; облицювання бампера з. 8 605,26 грн.; генератор ЗОФ 8 885,71 грн.; стартер ЗОФ 9 499,04 грн. Необхідно також оплатити роботу по заміні зазначених пошкоджених деталей.

При порівнянні ремонтної калькуляції з актом огляду від 24 лютого 2016 року виявляються розбіжності між ними. Так в акті зазначені пошкодження передної частини автомобілю, а у висновку ФОП «Ткачук Максим Сергійович» зазначені запчастині для задної частини автомобілю. В акті огляду від 24 лютого 2016 року не зазначено про пошкодження (тому ремонт або заміну) ні генератора, ні стартера, ні паливного баку, ні дверей задка, ні ліхтаря заднього, ні кріплення ліхтаря заднього ходу, ні дзеркал, ні бічного скла та іншого.

Акту огляду автомобілю від 24 лютого 2016 року відповідає розрахунок проведення відновлювального ремонту згідно висновку ФОП ОСОБА_6, що був проведений за замовленням ОСОБА_1

Разом з уточненням до позову ОСОБА_4 «Українська пожежно-страхова компанія» було надано копію висновку ФОП ОСОБА_6, надана калькуляція відновлювального ремонту, зазначено про невідповідність висновків ФОП ОСОБА_7 акту огляду автомобілю від 24 лютого 2016 року.

До ухвалення рішення по справі відповідач ОСОБА_4 «Українська пожежно-страхова компанія» не надало заперечень проти зазначених доводів ОСОБА_1, обґрунтування відмінності даних висновків ФОП ОСОБА_7 від акту огляду автомобілю від 24 лютого 2016 року.

В звязку з чим, суд приходить до висновку, що реальної вартості відновлювального ремонту відповідає висновок ФОП ОСОБА_6, тому виплати підлягає страхове відшкодування у розмірі 43 208 грн.

Відповідно до ч.36.5 ст.36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страхової компанії (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Відповідач ОСОБА_4 «Українська пожежно-страхова компанія» не заперечує проти того, що ОСОБА_1 звернулася з заявою про страхове відшкодування 10 лютого 2016 року, що підтверджено копією повідомлення.

Згідно ч.36.2 ст.36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова компанія (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобовязаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Враховуючи те, що заява про страхове відшкодування була подана ОСОБА_1 страховику 10 лютого 2016 року СК була зобовязана не пізніше як до 10 травня 2016 року прийняти рішення про здійснення сплати страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його, чи відмовити у здійснені сплати страхового відшкодування, про що повідомити ОСОБА_1 відповідно до ч.36.2. ст.36 Закону.

У відповідності до ст.992 ЦК України, у разі не сплати страховиком страхувальникові або іншої особі страхової виплати, страховик зобовязаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, вимоги ОСОБА_1 про стягнення неустойки в розмірі 8586,10 гривень такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з знищенням чи пошкодженням її майна.

Враховуючи характер та обсяг заподіяних позивачу моральних та фізичних страждань, а також ступеня вини відповідача, суд вважає, за можливим задовольнити позовні вимоги у частині стягнення моральної шкоди частково, у розмірі 1500 гривень, також відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню і судові витрати.

Керуючись ст.ст.10,12,13,18,81,141,211,247,258,259,273 ЦПК України, ст.ст.22, 23, 992, 999, 1166, 1187, 1188, 1192 ЦК України, Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», код ЄДРПОУ-20602681 (вул. Кирилівська, 40, оф.208, м. Київ, 04080), на користь ОСОБА_1, ІПН- (АДРЕСА_1, 65012), витрати на відновлювальний ремонт автомобіля НОМЕР_1 та неустойку у розмірі 51 794 (пятдесят одна тисяча сімсот девяносто чотири) грн. 10 коп., з яких відновлюваний ремонт складає 43 208 (сорок три тисячі двісті вісім) грн., неустойка - 8 586 (вісім тисяч пятсот вісімдесят шість) грн. 10 коп..

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», код ЄДРПОУ-20602681 (вул. Кирилівська, 40, оф.208, м. Київ, 04080), на користь ОСОБА_1, ІПН- (АДРЕСА_1, 65012), витрати на проведення оцінки автомобілю в розмірі 850 (вісімсот пятдесят) грн..

Стягнути з ОСОБА_8, ІПН- (вул. Варненська, будинок 12, корпус «б», кв.50, м. Одеса, 65080), на користь ОСОБА_1, ІПН- (АДРЕСА_1, 65012), моральну шкоду у розмірі 1500 (тисяча пятсот) гривень.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», код ЄДРПОУ-20602681 (вул. Кирилівська, 40, оф.208, м. Київ, 04080), ОСОБА_8, ІПН-6 (вул. Варненська, будинок 12, корпус «б», кв.50, м. Одеса, 65080), на користь ОСОБА_1, ІПН- (АДРЕСА_1, 65012), судові витрати у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп. в частинах задоволення позовних вимог пропорційно до кожного, тобто 500 (пятсот) грн. 20 коп. з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», 51 (пятдесят один) грн. з ОСОБА_8.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дні вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частини рішення постановлені в нарадчій кімнаті 21 червня 2018 року.

Повне рішення буде складене 27 червня 2018 року.

Суддя Огренич І. В.