Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/840/18

Номер провадження: 2/511/442/18

15 червня 2018 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Ільяшук А. В.,

секретаря судового засідання- Чернецької А.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, третя особа: приватний нотаріус Роздільнянського нотаріального округу в Одеській області ОСОБА_2 про скасування свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області в якій просила визнати за нею право власності по праву спадкування за законом на земельну ділянку загальною площею 7,35 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, НОМЕР_1, кадастрові номера НОМЕР_2, НОМЕР_3, яка розташована на території Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області.

В подальшому ОСОБА_1 уточнила свої позовні вимоги та просила визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом НОМЕР_4 від 09.10.2003 року, у частини визнання за нею, право на спадщину на земельну частку (пай) НОМЕР_5, площею 8,6 га, яка перебуває у колективної власності КСП «Перемога», що розташована на території с. Шевченкове Роздільнянського району Одеської області та визнати за нею право власності по праву спадкування за законом на земельну ділянку загальною площею 7,35 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, НОМЕР_1, кадастрові номера НОМЕР_2, НОМЕР_3, яка розташована на території Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області.

Вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому земельної ділянки площею 7,35 га, з цільовим призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області. За життя померлий ОСОБА_3 залишив заповіт, яким вищезазначену земельну ділянку заповів позивачу. Вона у встановленому законом порядку прийняла спадщину, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини. На підставі її заяви була заведена спадкова справа №382/03. Державним нотаріусом, ОСОБА_2, Роздільнянської державної нотаріальної контори, 09.11.2003 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, а саме на право на земельну частку (пай), що підтверджується сертифікатами НОМЕР_6, НОМЕР_7, у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Перемога» с. Шевченкове Роздільнянського району Одеської області, виданого на ім'я спадкодавця Роздільнянською райдержадміністрацією, на підставі виписок із проколу №1 до державного акту на колективну власність КСП «Перемога» ОД № 20-156, виданих районним відділом земельних ресурсів 17.09.2003 року за № 461, №462. Пізніше, згідно розпорядження Роздільнянської районної державної адміністрації від 21.04.2004 року № 234/а-04 27.07.2004 року на ім'я померлого ОСОБА_3 було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 7,35 га, що розташована на території Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, та зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорі оренди землі за № 124. Вона звернулася до державного нотаріуса Сьомої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 7,35 га, що розташована на території Старостинської сільської ради Роздільнянського р-ну Одеської обл., цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_2, НОМЕР_3, на підставі державного акту НОМЕР_11, зареєстрованого Роздільнянським районним відділом земельних ресурсів 27.07.2004 року. Однак листом № 844/02-14 від 26.02.2018 року, державного нотаріуса Ворсуляк А.М., їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначену земельну ділянку у зв'язку з тим, що вищезазначений державний акт на право приватної власності на земельну ділянку видано та зареєстровано після смерті ОСОБА_3, а саме 27.07.2004 року та рекомендовано звернутися до суду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась, надавши заяву про підтримання позовних вимог та з проханням справу розглянути у її відсутність ( а.с.40 )

Відповідач - Старостинська сільська рада Роздільнянського району Одеської області про час та місце слухання по справі були сповіщені належним чином, надали суду заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_5 визнали повністю та просили слухати справу у відсутність їх представника. ( а.с. 43).

Третя особа: приватний нотаріус Роздільнянського нотаріального округу в Одеській області ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, надала суду про розгляд справи у її відсутність. ( а.с. 50)

У зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши представлені докази, оглянувши спадкову справу, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_8, виданого 17.02.2003 року Старостинською сільською радою Роздільнянського району Одеської області на підставі актового запису №8 (а.с.9).

При житті ОСОБА_3 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) НОМЕР_5, виданого 29.03.1997 року Роздільнянською районною державною адміністрацією Одеської області належала земельна ділянка площею 8,6 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності КСП «Перемога», що розташована в с. Шевченкове Роздільнянського району Одеської області ( а.с.11).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належну йому вищезазначену земельну ділянку.

Спадкуванням згідно ст.1216 ЦК України є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Ст.1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Стаття 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За життя ОСОБА_3 склав заповіт від 22.08.2001 року, посвідчений виконкомом Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі за №82, згідно якого заповів ОСОБА_1 право на земельну частку (пай), що підтверджується сертифікатами НОМЕР_6, НОМЕР_7, у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Перемога» с. Шевченкове Роздільнянського району Одеської області( а.с.22).

Державним нотаріусом, ОСОБА_2, Роздільнянської державної нотаріальної контори, 09.11.2003 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, а саме на право на земельну частку (пай), що підтверджується сертифікатами НОМЕР_6, НОМЕР_7, у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Перемога» с. Шевченкове Роздільнянського району Одеської області, виданого на ім'я спадкодавця Роздільнянською райдержадміністрацією, на підставі виписок із проколу №1 до державного акту на колективну власність КСП «Перемога» ОД № 20-156, виданих районним відділом земельних ресурсів 17.09.2003 року за № 461, №462 ( а.с.22, 51).

Однак, після отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) площею 8,6 га, яка перебуває у колективний власності КСП «Перемога», що розташована у с.Шевченкове Роздільнянського району Одеської області, позивачу стало відомо із отриманих документів, що при житті її батько ОСОБА_3 виконав дії по виділенню земельної частки (паю) в натурі, для чого виготовив проектну документацію по виділенню ділянки.

Даній земельній ділянці (яка складається з двох ділянок площею 5,73 га та 1,62 га), присвоєні кадастрові номери НОМЕР_2, НОМЕР_3.

Однак при житті ОСОБА_3 не встиг отримати Державний акт про право власності на земельну ділянку.

Так, лише після смерті ОСОБА_3, згідно розпорядження Роздільнянської районної державної адміністрації від 21.04.2004 року № 234/а-04 27.07.2004 року на ім'я померлого ОСОБА_3 було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 7,35 га, що розташована на території Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, та зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорі оренди землі за № 124. ( а.с. 20).

Відповідно до роз'яснень п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України № №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», сертифікат на право на земельну частку(пай) є дійсним до виділення земельної ділянки в натурі( на місцевості) та видачі державного акта на право власності на землю( п.17 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України).

Таким чином на момент видачі ОСОБА_1 нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) площею 8,6 умовно кадастрових га, яка перебуває у колективний власності КСП «Перемога», та розташована у с.Шевченкове Роздільнянського району Одеської області, вказаний предмет спадкування вже був відсутній, так як земельна ділянка була виділена в натурі з присвоєнням їй кадастрового номеру.

За ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Оскільки предмет спадкування - земельна частка (пай) площею 8.6 га , яка перебуває у колективний власності КСП «Перемога», що розташована у с. Шевченкове Роздільнянського району Одеської області, на момент видачі свідоцтва про право на спадщину НОМЕР_4 від 09.10.2003 року, був відсутній, земельна ділянка була виділена в натурі на місцевості, з присвоєнням кадастрового номеру та з видачою державного акту про право власності, а належний ОСОБА_3 сертифікат, на підставі якого було видано свідоцтво, втратив свою чинність, тому це є підставою, для визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину в частині успадкування мною права на земельну частку (пай) на підставі сертифікату.

Фактично ОСОБА_3 за життя належала земельна ділянка загальною площею 7,35 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, НОМЕР_1, кадастрові номера НОМЕР_2, НОМЕР_3. ( а.с.20)

Відповідно до довідки № 149 виданої Старостинською сільською радою Роздільнянського району Одеської області від 02.04.2018 року, земельна ділянка, площею 7.35 га на яку було видано Державний акт про право власності на земельну ділянку НОМЕР_1, дійсно була виділена при розпаюванні земель ОСОБА_3, за його життя. ( а.с. 27)

Тобто, хоча рішення Роздільнянської державної адміністрації про визнання ОСОБА_3 власником земельної ділянки було прийнято після його смерті, фактично право на дану земельну ділянку він здобув за життя.

Таким чином, оскільки з часу отримання спадкодавцем ОСОБА_3 Державного акту про право власності на земельну ділянку з відповідним присвоєнням кадастрового номеру, він набув статусу власника земельної ділянки, в зв'язку з чим змінився предмет, стосовно якого на момент смерті спадкодавець розпорядження не зробив, оскільки спадкування за заповітом можливо лише при волевиявленні спадкодавця, то в даному випадку спадкування спірної земельної ділянки настає за законом, а не за заповітом.

Згідно зі ст.1245 ЦК України, частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.

Оскільки, вищевказане нерухоме майно не увійшло до складу спадкового майна за заповітом, то підлягає спадкуванню за законом на загальних підставах.

Згідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У даному випадку має місце спадкування за законом.

Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст.1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3, є його донька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_9, актовий запис №10 (а.с.17).

В подальшому донька померлого одружилась та обрала прізвище чоловіка - ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, НОМЕР_10, актовий запис №7 (а.с.16) Після смерті ОСОБА_3, його донька ОСОБА_1, згідно свідоцтва про право на спадщину, вступила у володіння даним спадковим майном, обробляє дану земельну ділянку, збирає врожаї, що підтверджується довідкою № 148 виданої Старостинською сільською радою Роздільнянського району Одеської області.( а.с.26)

ОСОБА_1 успадкувала за законом право власності на земельну ділянку, на яку видано Державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_3, площею 7,35 гектара, що розташована на території Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, належала ОСОБА_3 за життя, тому що це одна і таж земельна ділянка.

Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначену земельну ділянку у зв'язку з тим, що вищезазначений Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку видано та зареєстровано після смерті ОСОБА_3, а саме 27.07.2004 року. ( а.с. 23).

Згідно довідки відділу у Роздільнянському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеської області № 29-15-0 370-609/117-18 від 04.04.2018 року, нормативна вартість земельної ділянки площею 7,35 гектара, яка розташована на території Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, складає 200343,10 гривень. ( а.с.21)

Відповідно до п.3.1 листа ВССУ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. (ст. 392 ЦК України)

Відповідно до п.4.15 розділу 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 видача свідоцтва про права на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п. 4.18 розділу 4 Порядку, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання а судовому порядку.

На час розгляду справи в суді право власності на земельну частку (пай) ніким не оспорюється.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Судом досліджено достатньо доказів для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом НОМЕР_4 від 09.10.2003 року, у частини визнання за нею, право на спадщину на земельну частку (пай) НОМЕР_5, площею 8,6 га, яка перебуває у колективної власності КСП «Перемога», що розташована на території с. Шевченкове Роздільнянського району Одеської області та визнати за нею право власності по праву спадкування за законом на земельну ділянку загальною площею 7,35 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, НОМЕР_1, кадастрові номера НОМЕР_2, НОМЕР_3, яка розташована на території Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області.

Судові витрати позивачем сплачено при зверненні з позовом до суду у повному обсязі.

На підставі ст.ст.328, 334,392,1217,1223,1225,1268-1270,1301ЦК України, керуючись ст. ст. 4,19,76- 81,95,200,206,247,258-259,263,265,273,354,355 суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, третя особа: приватний нотаріус Роздільнянського нотаріального округу в Одеській області ОСОБА_2 про скасування свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом НОМЕР_4 від 09.10.2003 року, у частини визнання за ОСОБА_1, права на спадщину на земельну частку (пай) НОМЕР_5, площею 8,6 га, яка перебуває у колективній власності КСП «Перемога» та розташована на території с.Шевченкове Роздільнянського району Одеської області.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності по праву спадкування за законом на земельну ділянку загальною площею 7,35 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, НОМЕР_11, кадастрові номера НОМЕР_2, НОМЕР_3, яка розташована на території Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя А. В. Ільяшук