Справа № 645/3599/17
Провадження № 2/645/297/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого-судді Бабкової Т.В.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

учасники справи:

позивач ОСОБА_2,

представник позивача ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 (свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю серії ЗП №001139), яка діє на підставі договору про надання адвокатської допомоги від 02.08.2017 року,

законний представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4,

представник третьої особи: Дванадцята Харківська державна нотаріальна контора у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність,

треті особи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та представник третьої особи Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради у судове засідання не зявилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до неповнолітньої ОСОБА_7, в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_4, про припинення договору довічного утримання, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Дванадцята Харківська державна нотаріальна контора, та зустрічним позовом ОСОБА_4, що діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_7, до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5, ОСОБА_6, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, Дванадцята Харківська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на частину будинку, залишення права власності та припинення договору довічного утримання у звязку з неможливістю подальшого виконання набувачем з підстав, що мають істотне значення, -

встановив:

І. Зміст позовних вимог.

22.08.2017 року представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про розірвання договору довічного утримання до неповнолітнього відповідача ОСОБА_2, в інтересах якої діє її законний представник мати - ОСОБА_4, в якому просила:

- розірвати договір довічного утримання, укладений 19.05.2006 року між позивачкою ОСОБА_2 та ОСОБА_8, посвідчений державним нотаріусом Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_9;

- повернути сторони в первісний стан.

В якості обґрунтування позовних вимог вказала:

19.05.2006 року між позивачкою та її сином ОСОБА_8 було укладено договір довічного утримання, за яким позивачка передала ОСОБА_8 у власність належну їй ? частину житлового будинку по вул. Богунського 92 у м. Харкові. 19.11.2016 року ОСОБА_8 помер, зі спливом строку на прийняття спадщини позивачка звернулася до нотаріальної контори, в якій заведена спадкова справа після померлого сина, де і дізналася про те, що відповідачка подала заяву про прийняття спадщини. Спадкування ОСОБА_2 здійснюється за законом, а тому до неї переходять обовязки померлого в частині утримання позивачки та право власності на частину вказаної квартири. Але ОСОБА_2 є неповнолітньою, тому фактичне виконання договору довічного утримання покладається на її матір ОСОБА_4, як законного представника. Після смерті ОСОБА_8 відповідачка не виконує зобовязання за договором, при цьому, позивачці не вистачає пенсії на придбання всіх необхідних ліків, продуктів харчування, одягу, взуття, предметів побутового вжитку та оплату комунальних платежів. З огляду на наведене ОСОБА_2 вважає, що звязку з невиконанням обовязків за договором довічного утримання з боку відповідачки після прийняття спадщини після смерті набувача він підлягає розірванню, а вона має право вимагати набуття права власності на майно, яке було передано за договором, та його повернення.

Щодо правового обґрунтування своїх вимог посилається на положення статей 242, 755-757 та 1216, 1217, 1258 ЦК України.

13.12.2017 року ОСОБА_4, яка як законний представник діє в інтересах ОСОБА_2, звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2, в якому просила:

- визнати за неповнолітньою ОСОБА_2 право власності на ? частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться по вул. Богунського №92 у м. Харкові, у порядку спадкування після смерті її батька ОСОБА_8, який помер 19.11.2016 року, і залишити за нею право власності на цю частку будинку із залишенням за ОСОБА_2 права власності на ? його частину;

- розірвати договір довічного утримання, укладений 19.05.2006 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_8, посвідчений Дванадцятою Харківською державною нотаріальною конторою, у звязку з неможливістю його подальшого виконання набувачем з підстав, що мають істотне значення.

В обґрунтування своїх вимог за зустрічним позовом вказала:

19.05.2016 року помер ОСОБА_8, з яким вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах, проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу, мала спільний побут і бюджет з травня 1996 року по день його смерті. Вона та ОСОБА_8 мають неповнолітню дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. На день смерті ОСОБА_8 на праві власності на підставі договору довічного утримання належала ? частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться по вул. Богунського №92 у м. Харкові. 3-ті особи ОСОБА_5 і ОСОБА_6 є співвласниками цього будинку та кожному з них на праві приватної власності належить по ? його частини. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_8 є його неповнолітня дочка ОСОБА_2 та мати позивачка ОСОБА_2, їх частки у спадщині є рівними і становлять по ? частині будинку кожному. У шестимісячний строк неповнолітня ОСОБА_2 подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, але свідоцтво про право власності їй не видають, оскільки ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про розірвання договору довічного утримання. У звязку з переходом до неповнолітньої ОСОБА_2 в порядку спадкування на майно, що було передано за договором довічного утримання, до неї перейшли обовязки набувача за цим договором. Після смерті ОСОБА_8 їм з дочкою надійшов лист від матері спадкодавця ОСОБА_2, у якому вона вимагала довічно утримувати її на суму мінімальної пенсії щомісяця. Проте на даний час їхня сімя знаходиться у скрутному матеріальному становищі, надавати фінансову підтримку позивачці вони не в змозі, а тому запропонували ОСОБА_2 надання фізичної допомоги і моральної підтримки. Проти розірвання договору вона не заперечує, але не на вказаних відповідачем підставах, а у звязку з тим, що після смерті набувача її дочка та вона не мають можливості з поважних причин виконувати обовязки відповідно до умов договору. Так, на даний час неповнолітня ОСОБА_2, якій 20.03.2017 року виповнилося 16 років, є студенткою 2 курсу деного відділення ДВНЗ «Харківський коледж текстилю і дизайну», навчання в якому закінчує 30.06.2020 року, стипендію не отримує, власного доходу не має. Пенсія, яку вона отримує на дочку у звязку з втратою годувальника, складає 1452,00 грн., є недостатньою для утримання їх сімї. Вона сама є особою перед пенсійного віку та не працює, крім цього, доглядає за своєю старою матірю ОСОБА_10, яку не можна залишати саму. При цьому, через скрутне матеріальне становище за період з листопада 2016 року по даний час у неї утворився борг за комунальні послуги на суму 9018,64 грн., який вона не може заплатити. За таких обставин підстави, через які вона та дочка не можуть в подальшому виконувати умови договору, мають істотне значення. Разом з тим, ОСОБА_4 посилається на те, що взяті на себе за договором зобовязання ОСОБА_8 виконував сумлінно, належним чином і у повному обсязі: по день своєї смерті ОСОБА_8, по листопад 2016 року, на виконання положень договору повністю утримував свою матір ОСОБА_2, надавав їй необхідне харчування, одяг, необхідну допомогу і забезпечував за нею належний догляд. Загальна вартість харчування, одягу та необхідної допомоги, які надавалися щомісяця, складали розмір мінімальної пенсії. До нього як до набувача будь-яких претензій від ОСОБА_2 ніколи не було. Крім того, він зробив ремонт у будинку, де жила мати, а саме: встановив пластикове вікно, євро паркан, бойлер, відремонтував дах, замінив котел для обігріву приміщень, відремонтував і упорядкував санвузол, замінив труби для опалення та водопровід, загальна вартість чого перевищує розмір допомоги, передбаченої договором. Допомогу надавав більше десяти років, з травня 2006 року по листопад 2016 року, яка з врахуванням розміру мінімальної пенсії за вказаний період склала 75984,91 грн. Також, навесні 2015 року ОСОБА_2 було зроблено операцію по видаленню нирки, витрати повязані з якою у розмірі 10000,00 грн. були сплачені ОСОБА_8 На даний час ринкова вартість ? частини будинку складає 162000,00 грн., а вартість ? частину будинку відповідно 81000,00 грн., при цьому загальна сума допомоги надана ОСОБА_8 становить 85984,91 грн., що приблизно відповідає вартості ? частину будинку. На підставі викладеного, з урахуванням тривалості часу, протягом якого ОСОБА_8 належно виконував свої обовязки за договором та загальної суми понесених ним витрат на допомогу матері за цей період, вважає, що за його неповнолітньою дочкою ОСОБА_2, яка успадкувала права і обовязки набувача, може бути залишено право власності на ? частину вказаного будинку, а договір довічного утримання має бути розірваним у звязку з неможливістю його подальшого виконання набувачем з підстав, що мають істотне значення.

В якості правового обґрунтування своїх вимог посилалася на положення статей 755-757 та 1216, 1218, 1261, 1267, 1268 ЦК України.

ІІ. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова про відкриття провадження від 27.09.2017 року у справі відкрито провадження та призначено попереднє судове засідання на 18.10.2017 року на 08 год. 40 хв.

09.11.2017 року представник позивача ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про витребування доказів, а саме: матеріалів спадкової справи померлого 19.11.2016 року ОСОБА_8

09.11.2017 року ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова було задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_3 про витребування в Дванадцятій Харківській державній нотаріальній конторі спадкової справи померлого 19.11.2016 року ОСОБА_8

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова про призначення судового розгляду від 23.11.2017 року цивільну справу призначено в судове засідання.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.12.2017 року відкрито провадження за зустрічним позовом ОСОБА_4

14.12.2017 року від Дванадцятої Харківської державної нотаріальної надійшли копії матеріалів спадкової справи, заведеної Дванадцятою Харківською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_8

Дванадцята Харківська державна нотаріальна контора звернулася через канцелярію суду з заявою, в якій просила судові засідання, що будуть проходити у подальшому, розглядати за відсутності її представника.

Інші 3-ті особи, які не заявляють самостійних позовних вимог на предмет спору, ОСОБА_5, ОСОБА_6, управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про час та місце розгляду справи були повідомлені, в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили, в звязку з чим справа була розглянута за їх відсутністю.

26.01.2018 року представник позивача ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, в якому просила зобовязати позивача за зустрічним позовом надати належні та допустимі докази вчинення померлим ОСОБА_8 дій з надання відповідачу за зустрічним позовом належного харчування, одягу, забезпечення належного догляду і допомоги у розмірі мінімальної пенсії щомісячно з 19.05.2006 року по день смерті. Зазначені докази з боку ОСОБА_4 суду не надані з посиланням на їхню відсутність.

11.05.2018 року у відкритому судовому засіданні суд видалився до нарадчої кімнати для ухвалення рішення по справі, за результатами чого 11.05.2018 року ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова було поновлено судовий розгляд по цивільній справі; ухвалено забезпечити неповнолітній ОСОБА_2 можливість висловити свою думку в судовому засіданні щодо предмету спору.

Представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернулася до суду з відзивом від 26.01.2018 року на зустрічну позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування даного прохання вказала:

1. Щодо неутримання померлим ОСОБА_8 своєї матері в рамках виконання договору довічного утримання: посилання позивача за зустрічним позовом на утримання ОСОБА_8 своєї матері не відповідають дійсності, відповідач не визнає факту виконання померлим сином вимог пунктів 4 та 6 договору. Відповідач по справі не надала суду жодних доказів на підтвердження своїх вимог і надає суду недостовірні відомості щодо фактичних обставин справи. Посилання відповідача на те, що померлим ОСОБА_8 було зроблено ремонт у будинку, не мають правового значення для вирішення справи, оскільки умовами договору такий обовязок не передбачений. У 2010 році ОСОБА_2 було продано квартиру, за що отримано дохід у розмірі 222040,00 грн., з яких 1/3 частину вона подарувала ОСОБА_8 Це, також, свідчить про те, що позивачка володіла коштами необхідними для свого утримання. Покращення у будинку вона здійснила також за свої особисті кошти, які зберегла він продажу квартири. За час дії договору ОСОБА_8 ніколи не приймав матеріальної участі в утриманні своєї матері, а лише періодично відвідував її та возив її автомобілем на базар, де вона за власні кошти купувала собі їжу, одяг та предмети домашнього вжитку.

2. Щодо неутримання ОСОБА_2 новим набувачем в рамках виконання договору довічного утримання: жодних пропозицій щодо надання фізичної допомоги та моральної підтримки від ОСОБА_4 чи неповнолітньої ОСОБА_2 не надходило. Крім того позивачем за зустрічним позовом визнано факт невиконання умов договору після смерті ОСОБА_8

3. Щодо відсутності підстав для встановлення наявності чи відсутності вини набувача у невиконанні договору довічного утримання: встановлення наявності чи відсутності вини для розірвання договору на підставі ч. 1 ст. 755 ЦК України не має значення, оскільки норма чітко регламентує умови розірвання договору, що полягають у невиконанні або неналежному виконанні умов договору.

4. Щодо не доведення позовних вимог: позивачка за зустрічним позовом посилається на належне виконання померлим пунктів 4 та 6 договору та надала суду розрахунок вартості утримання відчужувача набувачем, яке б мало виплачуватися, однак, не надала жодного належного і допустимого доказу на підтвердження вчинення зазначених у розрахунку оплат.

Зважаючи на наведене, вважає, що позивачем за зустрічним позовом не доведено своїх вимог.

04.06.2018 року позивач за первісним позовом ОСОБА_2 та представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4 звернулися до суду з письмовими заявами, в яких зазначили, що вимагають від суду про припинення договору довічного утримання, укладеного 19.05.2006 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_8, посвідчений Дванадцятою Харківською державною нотаріальною конторою, в іншій частині позовні вимоги залишаються без змін.

ІІІ. Пояснення учасників справи.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 пояснила суду, що 19.05.2006 року уклала зі своїм сином ОСОБА_8 договір довічного утримання, за яким передала останньому у власність належну їй 1/ 2 частину житлового будинку по вул. Богунського 92 у м. Харкові. За час дії договору ОСОБА_8 ніколи не приймав матеріальної участі в її утриманні, а лише відвідував її та возив на своєму автомобілі на базар, де вона за власні кошти купувала собі їжу, одяг та предмети домашнього вжитку. Покращення у будинку № 92 по вул. Богунського в м.Харкові, де вона залишилася проживати, здійснювалися за її особисті кошти, які вона отримала він продажу квартири. Вказане пояснює відсутність у відповідачки будь-яких доказів на підтвердження утримання її ОСОБА_8 Після смерті ОСОБА_8 ані матеріальної, ані фізичної допомоги з боку матері онуки ОСОБА_11 не надається, сама онука турботами позивачки не цікавиться, в той час як позивачка є непрацездатною особою похилого віку, має захворювання, потребує всілякої допомоги та утримання. Їй не вистачає пенсії на придбання всіх необхідних ліків, продуктів харчування, одягу, взуття, предметів побутового вжитку та оплату комунальних платежів.

В судовому засіданні законний представник неповнолітньої відповідачки ОСОБА_4 пояснила суду, що зі свого боку допомагати ОСОБА_11 не бажає, між ними склалися погани стосунки та особиста неприязнь. Після смерті ОСОБА_8 вона та дочка опинилася скрутному матеріальному становищі: дочка є студенткою коледжу, стипендію не отримує, власного доходу не має, сама ОСОБА_4 не працює, вони живуть на пенсію у звязку з втратою годувальника, розмір якої є незначним, крім того їм допомагає її старша дочка. В них утворилися значні борги по сплаті комунальних послуг. В догляді та допомозі потребує її матір ОСОБА_10 За таких обставин вона обєктивно не в змозі з поважних причин виконувати обовязки відповідно до умов договору, а тому також наполягає на розірванні договору довічного утримання. Проте з урахуванням тривалості часу, протягом якого ОСОБА_8 за своє життя належно виконував свої обовязки за договором та загальної суми понесених ним витрат на допомогу матері за цей період, вважає, що за його неповнолітньою дочкою ОСОБА_2 може бути залишено право власності на ? частину вказаного будинку.

Неповнолітня відповідачка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в судовому засіданні в повному обсязі підтримала позицію своєї матері ОСОБА_4

ІV. Встановлені судом обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

19.05.2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 було укладено договір довічного утримання, який цього ж дня було посвідчено державним нотаріусом Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 та зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 4-413, за яким ОСОБА_2 передала у власність ОСОБА_8 належну їй на праві приватної власності ? частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель при ньому, що знаходиться в м. Харкові, вул. Богунського, 92 (п. 1 договору).

Факт реєстрації 19.05.2006 року цього договору в Державному реєстрі правочинів за номером 1314998 підтверджений витягом з державного реєстру правочинів №2400392 від 19.05.2006 року та витягом про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів №2400354 від 19.05.2006 року.

Відповідно до п. 1 даного договору, вищевказана частина житлового будинку належить ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Дванадцятою Харківською державною нотаріальною конторою 04.10.2005 року за р. №4-1369, зареєстрованого в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 18.10.2005 року за №51304.

За умовами цього договору сторони дійшли згоди щодо наступного:

- ОСОБА_8 зобовязався довічно повністю утримувати громадянку ОСОБА_2, надаючи їй необхідне харчування, одяг і забезпечуючи за нею належний догляд та необхідну допомогу (п. 4 договору);

- ОСОБА_2 залишається проживати у вищевказаній частині будинку, що відчужується (п. 5 договору);

- вартість харчування, одягу та необхідної допомоги встановлено в розмірі мінімальної пенсії щомісячно (п. 6 договору);

- відчуження вищевказаної частини житлового будинку за життя ОСОБА_2 не допускається (п. 7 договору);

Згідно положень п. 15 договору, право власності у набувача за договором виникає з моменту державної реєстрації цього договору, відповідно до закону.

Крім цього, пунктом 9 договору передбачено підставу для розірвання договору, так, в разі невиконання ОСОБА_8 взятих на себе обовязків за цим договором, договір може бути розірвано згідно ст. 755 ЦК України.

17.07.2006 року ? частина житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Харків, вул. Богунського, буд. 92, на праві приватної власності на підставі договору довічного утримання від 19.05.2006 року (р. №4-413) була зареєстрована КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» в книзі №1 за номером запису 51304 за ОСОБА_8, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації».

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України №0, виданого 03.08.2017 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області та свідоцтва про народження серії ІІІ-ВЛ №481959, виданого 27.03.1985 року Харківським палацом новонароджених, актовий запис № 4105, позивач ОСОБА_2 є матірю ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що 29.04.1971 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції складено актовий запис за номером 4105.

19.11.2016 року у віці 45 років помер ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області складено відповідний актовий запис №17009 та видано повторно свідоцтво про смерть серії І-ВЛ №602342.

20.03.2001 року народилася ОСОБА_2, батьками якої записані ОСОБА_8 (батько) та ОСОБА_4 (мати), що підтверджене копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії І-ВЛ №167214, актовий запис №130, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Харкова.

Позивачка ОСОБА_2 надіслала ОСОБА_2 та ОСОБА_4 лист від 30.06.2017 року з заявою, в якій просила останніх виконувати належним чином договір довічного утримання та погасити заборгованість по ньому, яка виникла з дня смерті ОСОБА_8 При цьому, в заяві наголосила на тому, що, відповідно до пунктів 4 та 6 Договору довічного утримання від 19.05.2006 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_8, ОСОБА_8 зобовязався довічно її утримувати, надаючи необхідне харчування, одяг та забезпечувати належний догляд і допомогу. Вартість харчування, одягу та необхідної допомоги за договором установлена у розмірі мінімальної щомісячної пенсії. Однак, після його смерті адресатами: неповнолітньою ОСОБА_2, яка прийняла спадщину, та її законним представником матірю ОСОБА_4, вказані обовязки не виконуються.

Факт направлення 04.07.2017 року вказаного листа ОСОБА_2 та ОСОБА_4 підтверджується копіями конверту з штрих-кодом Головної пошти країни «Укрпошта» та копією фіскального чеку.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №104827681, сформованого 23.11.2017 року, вбачається, що житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Харків, вул. Богунського, буд. 92, зареєстровано на праві приватної власності у наступних частинах: ? частина за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину, р№3-978, 11.04.1997, ? частина за ОСОБА_12 на підставі свідоцтва про право на спадщину, р№3-978, 11.04.1997, та ? частина за ОСОБА_8 на підставі договору довічного утримання, р. №4-413, 19.05.2006. При цьому, на 1/ 2 частину вказаного житлового будинку, що належить ОСОБА_8 на підставі договору довічного утримання, накладена заборона на відчуження, що також підтверджене відомостями з Витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборони на відчуження обєктів нерухомого майна №7575418 від 19.05.2006 року.

Згідно довідки з місця проживання про склад сімї та прописку від 08.12.2017 року №2460, виданої начальником дільниці №51 КП «Жилкомсервіс», в квартирі, яка належить на праві приватної власності відповідачці ОСОБА_4, на підставі свідоцтва про право власності №7-06-272007 від 26.10.2006 року, та розташована за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані ОСОБА_4 та її дочка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до листа Пенсійного фонду України, до 01.10.2017 року ОСОБА_4 отримувала пенсію в розмірі 1312,00 грн., а з 01.10.2017 року, враховуючи здійснення перерахунку пенсії, буде отримувати пенсію в розмірі 1452 грн.

Згідно довідки від 01.12.2017 року №05-01/351, виданої ОСОБА_2 Державним вищим навчальним закладом «Харківський коледж текстилю та дизайну», ОСОБА_2 з 01.09.2016 року є студенткою 2 курсу вказаного навчального закладу, навчання закінчує 30.06.2020 року.

Довідкою про доходи ОСОБА_2, виданою Державним вищим навчальним закладом «Харківський коледж текстилю та дизайну», підтверджується, що її дохід за період з вересня 2017 року по листопад 2017 року склав 00,00 грн.

З виписки по особовому рахунку №15006086, відкритого на імя ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2, вбачається, що заборгованість за послуги з теплопостачання за вказаною адресою становить 9018,64 грн.

Копією свідоцтва про народження серії IV-УР №2314525 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, виданого 17.06.1963 року Пономарсіковським сіль РАЦС Дергачівського району Харківської області, актовий запис №44, підтверджуєтьмя, що вона має матір - ОСОБА_13

Відповідно до копії паспорту громадянина України мати відповідачки -ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_4, є непрацездатною за віком.

Згідно розрахунок вартості утримання відчужувача ОСОБА_2 набувачем ОСОБА_8 за умовами п.п. 4,6 Договору довічного утримання від 19.05.2006 року, зробленого ОСОБА_4 з розрахунку мінімальної пенсії за віком в Україні за період з 19.05.2006 року по 19.11.2017 року, з початку дії договору довічного утримання з 19.05.2016 року і по день смерті ОСОБА_8 19.11.2016 року сума наданого відчужувану набувачем за договором утримання склала 75984,91 грн.

Відповідно до матеріалів спадкової справи №371/2017 року, індекс 02-14, заведеної Дванадцятою Харківською державною нотаріальною конторою щодо майна померлого 19.11.2016 року ОСОБА_8, який на час смерті був зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5:

- 15.05.2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого 19.11.2016 року ОСОБА_8, як спадкоємець першої черги за законом;

- 15.05.2017 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого 19.11.2016 року ОСОБА_8, як спадкоємець четвертої черги за законом;

- у спадковому реєстрі 15.05.2017 року у Спадковому реєстрі за номером 60642872 була зареєстрована справа після смерті 19.11.2016 року ОСОБА_8 (Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №47715847 від 15.05.2017 року);

- свідоцтва про право на спадщину після смерті 19.11.2016 року ОСОБА_8 не видавалися (Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру 47714806 від 15.05.2017 року);

- заповіти та спадкові договори відсутні (Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру №47714819 від 15.05.2017 року).

Крім того, з паспорту громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, вбачається, що з 07.08.1992 року позивачка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8.

На підтвердження факту самостійного здійснення у будинку за адресою: м. Харків, вул. Богунського, 92, позивачкою ОСОБА_2 ремонту представником позивачки надані:

- повідомлення №1492 ПАТ по газопостачанню та газифікації «Харківміськгаз» на адресу ОСОБА_2, про вартість послуг з газопостачання та газифікації, наданих за адресою м. Харків, вул. Богунського 92, яка склала 359,60 грн., та підтвердження їх оплати квитанцією ПАТ «Ощадбанк»;

- бланк замовлення від 09.08.2010 року ОСОБА_2 за адресою: м. Харків, вул. Богунського, 92, та секції і стовпів, вартість яких склала 3170 грн., внесення передплати в розмірі 1500,00 грн;

- копії гарантійного талону на водонагрівач та накладної від 09.05.2010 року, якими підтверджується придбання водонагрівачу, обємом 18 літрів, за ціною 190 грн.

З копії договору від 13.04.2010 року між ОСОБА_2 (продавець) і ОСОБА_14 (покупець) підтверджується факт укладання договору купівлі-продажу квартири №60688, який було посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_15, за яким ОСОБА_2 передала у власність, а ОСОБА_14 прийняла у власність однокімнатну квартиру номер 21 у будинку номер 22 по вулиці Селянська в місті Харкові. Продаж здійснено на 222040 грн., які ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_14 повністю, ще до підпису договору.

V. ОСОБА_16 права, що підлягають застосуванню.

Норми національного законодавства України.

ОСОБА_16 кодексу України:

Норми, що стосуються загальних положень про підстави виникнення, виконання та припинення зобовязання:

Стаття 11 частина 2 пункт 1. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Стаття 509. Поняття зобов'язання та підстави його виникнення

1. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

2. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Стаття 526. Загальні умови виконання зобов'язання

1. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

2. Виконання зобовязань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобовязанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобовязанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Стаття 530. Строк (термін) виконання зобов'язання

1.Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Стаття 598. Підстави припинення зобов'язання

1. Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

2. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Стаття 606. Припинення зобов'язання поєднанням боржника і кредитора в одній особі

1.Зобов'язання припиняється поєднанням боржника і кредитора в одній особі.

Стаття 607. Припинення зобов'язання неможливістю його виконання

1.Зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

Стаття 610. Порушення зобов'язання

1.Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 611. Правові наслідки порушення зобов'язання

1. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Норми, що стосуються загальних положень про підстави для зміни або розірвання договору:

Стаття 651. Підстави для зміни або розірвання договору

1. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

2. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Норми, що стосуються загальних положень про договір довічного утримання (догляду):

Стаття 744. Поняття договору довічного утримання (догляду)

1. За договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Стаття 746. Сторони в договорі довічного утримання (догляду)

2. Набувачем у договорі довічного утримання (догляду) може бути повнолітня дієздатна фізична особа або юридична особа.

Стаття 748. Момент виникнення у набувача права власності на майно, передане за договором довічного утримання (догляду)

1. Набувач стає власником майна, переданого йому за договором довічного утримання (догляду), відповідно до статті 334 цього Кодексу.

Стаття 755. Припинення договору довічного утримання (догляду)

1. Договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду:

1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини;

2) на вимогу набувача.

Стаття 756. Правові наслідки розірвання договору довічного утримання (догляду)

1. У разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

2. У разі розірвання договору у зв'язку з неможливістю його подальшого виконання набувачем з підстав, що мають істотне значення, суд може залишити за набувачем право власності на частину майна, з урахуванням тривалості часу, протягом якого він належно виконував свої обов'язки за договором.

Стаття 757. Правові наслідки смерті набувача

1. Обов'язки набувача за договором довічного утримання (догляду) переходять до тих спадкоємців, до яких перейшло право власності на майно, що було передане відчужувачем.

2. Якщо у набувача немає спадкоємців або вони відмовилися від прийняття майна, переданого відчужувачем, відчужувач набуває право власності на це майно. У цьому разі договір довічного утримання (догляду) припиняється.

Норми, що стосуються загальних положень про спадкування:

Стаття 1216. Поняття спадкування

1. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1218. Склад спадщини

1.До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Стаття 1221. Місце відкриття спадщини

1.Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Стаття 1223. Право на спадкування

1.У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Стаття 1261. Перша черга спадкоємців за законом

1.У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Стаття 1268. Прийняття спадщини

1.Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Стаття 1269. Подання заяви про прийняття спадщини

1. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

2. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

3. Особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника.

4. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Позиція суду.

Щодо позовних вимог позивача ОСОБА_2 про припинення договору довічного утримання та повернення сторін в первісний стан.

Судом встановлено, що між сторонами у справі склалися спірні цивільно-правові відносини з приводу виконання зобовязання, яке виникло з договору довічного утримання, укладеного 19.05.2006 року між позивачкою ОСОБА_2 та ОСОБА_8 та посвідченого державним нотаріусом Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_9, зясування обставин належності його виконання та наявності підстав для припинення вказаного зобовязання.

За умовами вказаного договору ОСОБА_2 (відчужувач) передала у власність ОСОБА_8 (набувачу) належну їй на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Дванадцятою Харківською державною нотаріальною конторою 04.10.2005 року, 1/ 2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель при ньому, що знаходиться в м. Харкові, вул. Богунського, 92. Взамін цього ОСОБА_8 зобовязався довічно повністю утримувати ОСОБА_2, надаючи їй необхідне харчування, одяг і забезпечуючи за нею належний догляд та необхідну допомогу; вартість такої допомоги у виді харчування, одягу та необхідної допомоги сторонами договору було встановлено в розмірі мінімальної пенсії щомісячно. ОСОБА_2 залишається проживати у вищевказаній частині будинку, що відчужується. Відчуження вищевказаної частини житлового будинку за життя ОСОБА_2 не допускається. Право власності у набувача за договором виникає з моменту державної реєстрації цього договору, відповідно до закону.

Крім цього, пунктом 9 договору передбачалася підстава для розірвання договору згідно ст. 755 ЦК України в разі невиконання ОСОБА_8 взятих на себе обовязків за цим договором.

За таких обставин у договорі довічного утримання від 19.05.2006 року між позивачкою ОСОБА_2 та ОСОБА_8 був встановлений строк (термін) його виконання, а тому він підлягає належному виконанню відповідно до умов договору у цей строк - до смерті відчужувача ОСОБА_2

До моменту спливу строку дії зобовязання, встановленого у договорі, 19.11.2016 року набувач ОСОБА_8 помер, що унеможливлює з його боку подальше виконання договору.

У відповідність до положень ст.757 ЦК України у разі смерті набувача його обовязки за договором довічного утримання (догляду) переходять до тих спадкоємців, до яких перейшло право власності на майно, що було передане відчужувачем. Якщо у набувача немає спадкоємців або вони відмовилися від прийняття майна, переданого відчужувачем, відчужувач набуває право власності на це майно. У цьому разі договір довічного утримання (догляду) припиняється.

Тобто у випадках, коли набувач - фізична особа вмирає раніше відчужувана виникає правонаступництво щодо майна, яке стало власністю набувача, а також комплексу обов'язків, що складали зміст обов'язку набувача за договором довічного утримання (догляду). Частина 1 ст. 757 ЦК передбачає можливість переходу обов'язків набувача не лише до спадкоємця за заповітом, але й до спадкоємця за законом, у разі відмови спадкоємця за заповітом від прийняття майна. Відповідно до п. 219 Інструкції про порядок вчинення нотаріусами нотаріальних дій зазначається, що у разі успадкування спадкоємцями прав та обов'язків набувача майна за договором довічного утримання (догляду), їм видається свідоцтво про право на спадщину, у тексті якого зазначається, що воно є невід'ємною частиною договору довічного утримання (догляду), і підлягає державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. При цьому нотаріус здійснює перереєстрацію заборони відчуження майна на ім'я нового власника.

Другим правовим наслідком смерті набувача є припинення договору довічного утримання. Це настає у разі відсутності у набувача спадкоємців (як за заповітом, так і за законом) або їхньої відмови від набуття майна у власність та прийняття на себе обов'язків набувача. У цьому випадку зазначене майно повертається у власність відчужувану.

Судовим розглядом встановлено, що в звязку з відсутністю заповіту ОСОБА_8 у відповідність до положень ст.ст.1223,1261 ЦК України право на спадкування після смерті ОСОБА_8 за законом одержують його мати - позивачка ОСОБА_2 та відповідачка - неповнолітня дочка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказані спадкоємці у розумінні вимог ст.1268, 1269 ЦК України спадщину ОСОБА_2 прийняли, приймаючи до уваги факт реєстрації постійного місця проживання позивачки ОСОБА_2 та ОСОБА_8 на час відкриття спадщини за адресою: м.Харків, вул. Богунського, 92, та факт звернення неповнолітньої ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2

В той же час неповнолітня ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розумінні положень ч.2 ст.746 ЦК України набувачем у договорі довічного утримання (догляду) від 19.05.2006 року між позивачкою ОСОБА_2 та ОСОБА_8 бути не може, посилаючись на відсутність належного доходу як в неї самої, так і в її законного представника ОСОБА_4, від виконання умов договору у виді надання необхідного харчування, одягу і забезпечення, належного догляду та необхідної допомоги в розмірі мінімальної пенсії щомісячно відчужувачу ОСОБА_2 відмовляється та вимагає в позовному провадженні припинення договору довічного утримання.

Інший спадкоємець за законом після смерті ОСОБА_8 позивачка ОСОБА_2 зі свого боку є відчужувачем у договорі довічного утримання (догляду) від 19.05.2006 року та в даному випадку у зобовязанні має місце поєднання боржника і кредитора.

Щодо зустрічних позовних вимог законного представника неповнолітньої ОСОБА_2- ОСОБА_4 про припинення договору довічного утримання та визнання за неповнолітньою ОСОБА_2 право власності у порядку спадкування за законом після смерті батька.

Як зазначалося судом вище звертаючись із зустрічним позовом про припинення договору довічного утримання від 19.05.2006 року між позивачкою ОСОБА_2 та ОСОБА_8, законний представник неповнолітньої ОСОБА_2- ОСОБА_4 посилається на скрутне матеріальне становище: відсутність власного доходу у неповнолітньої ОСОБА_2, власний низький рівень статку, який складається виключно з пенсії у звязку з втратою годувальника, потребу доглядати власну хвору матір, відсутність бажання допомагати ОСОБА_11, з якою в них склалися погани стосунки та особиста неприязнь. За таких обставин вона та її неповнолітня дочка обєктивно не в змозі з поважних причин виконувати обовязки відповідно до умов договору.

Суд, ще раз наголошує, що неповнолітня ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розумінні положень ч.2 ст.746 ЦК України набувачем у договорі довічного утримання (догляду) від 19.05.2006 року між позивачкою ОСОБА_2 та ОСОБА_8 бути не може, обґрунтовано посилаючись на відсутність доходу від виконання його умов у виді надання необхідного харчування, одягу і забезпечення, належного догляду та необхідної допомоги в розмірі мінімальної пенсії щомісячно відчужувачу ОСОБА_2 відмовляється та вимагає в позовному провадженні припинення цього договору довічного утримання.

Вимоги зустрічного позову, що з урахуванням тривалості часу, протягом якого ОСОБА_8 за своє життя належно виконував свої обовязки за договором та виходячи із загальної суми понесених ним витрат за договором довічного утримання за його неповнолітньою дочкою ОСОБА_2 повинно бути визнано право власності на ? частину будинку житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель при ньому, що знаходиться в м. Харкові, вул. Богунського, 92, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_8, не узгоджуються із змістом інших позовних вимог, не відповідають положенням діючого законодавства та не підтверджені належними доказами.

Положеннями ч.2 ст. 756 ЦК України передбачена можливість у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з неможливістю його подальшого виконання набувачем з підстав, що мають істотне значення, в судовому порядку вирішити питання про залишення за набувачем право власності на частину майна, з урахуванням тривалості часу, протягом якого він належно виконував свої обов'язки за договором.

При цьому перелік підстав, що мають істотне значення, законодавчо не визначено, а тому суд вирішує питання про істотність обставин в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи на власний розсуд. На погляд суду, можливість прийняття судом рішення про залишення за набувачем права власності на частину майна має ознаки соціально-економічного характеру та може тлумачитись як відшкодування понесених набувачем витрат.

В той же час будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження розміру витрат, зроблених набувачем ОСОБА_8 на утримання (догляд) ОСОБА_2, їх співмірності із вартістю переданого йому за договором нерухомого майна, з боку ОСОБА_4 суду не надано. Поряд з цим позивачкою ОСОБА_2 факт належної допомоги з боку ОСОБА_8, а с саме у передбаченому договором довічного утримання розмірі та виді (харчування, одяг і належний догляд та необхідна допомога, вартістю такої допомоги у виді харчування, одягу та необхідної допомоги в розмірі мінімальної пенсії щомісячно) заперечувався. На підтвердження такої позиції по справі та доводів про необхідність здійснення на протязі дії договору за власний рахунок значних витрати на утримання будинку з боку ОСОБА_2 надавалися квитанція про сплату вартості послуг з газопостачання та газифікації за місцем проживання, оплати секції і стовпів, накладна на придбання водонагрівача. Підтвердженням наявності у позивачки власного доходу та можливості здійснювати значні витрати крім пенсії служить наданий з її боку договір від 13.04.2010 року, за яким ОСОБА_2 отримувала від продажу нерухомого майна 222040 грн.

Висновки суду.

Вказані обставини, на думку суду, свідчать про фактичну відмову неповнолітньої ОСОБА_2 від прийняття майна у виді належної їй в якості спадщини за законом частини житлового будинку по вул. Богунського 92 у м. Харкові, умовою передання якого у власність спадкодавцю - відчужувачу ОСОБА_8 за договором довічного утримання було зобовязання забезпечувати відчужувача ОСОБА_2 утриманням та доглядом довічно.

За відсутності у ОСОБА_8 інших спадкоємців за заповітом або законом, які б прийняли майно, передане відчужувачем ОСОБА_2 за договором довічного утримання від 19.05.2006 року, з підстав, передбачених ст. 757 ЦК України, відчужувач ОСОБА_2 набуває право власності на це майно та вказаний договір підлягає припиненню.

Задоволення позовних вимог з підстав, передбачених ст. 757 ЦК України, згідно яких відчужувач ОСОБА_2 набуває право власності на майно передане нею за договором довічного утримання від 19.05.2006 року та наявності законних підстав для припинення договору, відсутність правових підстав для розірвання договору довічного утримання у звязку з неможливістю його подальшого виконання набувачем ОСОБА_8, який на час розгляду спору помер, відсутність будь-яких доказів щодо витрат, зроблених ОСОБА_8 на утримання ОСОБА_2, виключає можливість задоволення зустрічних позовних вимог законного представника ОСОБА_4 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 про визнання за останньою права власності на 1/ 4 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель при ньому, що знаходиться в м. Харкові, вул. Богунського, 92, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, який помер 09.11.2016 року.

Судові витрати.

Виходячи зі змісту положень ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що, суд вважає за необхідне

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 76-81, 144, 256, 259, 263-265 ЦПК України,ст. ст. 11, 509, 526, 530, 598,606,607,610, 611, 651, 744, 746, 748, 755, 756, 757, 1216, 1218, 1221, 1223, 1261, 1268, 1269 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до неповнолітньої ОСОБА_7, в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_4, про припинення договору довічного утримання, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Дванадцята Харківська державна нотаріальна контора, задовольнити.

Зустрічний позов ОСОБА_4, що діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_7, до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5, ОСОБА_6, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, Дванадцята Харківська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на частину будинку, залишення права власності та припинення договору довічного утримання у звязку з неможливістю подальшого виконання набувачем з підстав, що мають істотне значення - задовольнити частково.

Договір довічного утримання, укладений 19.05.2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_8, посвідчений державним нотаріусом Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_17, припинити.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4, що діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_7, в частині про визнання права власності на 1/4 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться по вул. Богунського, 92 в м. Харкові, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8, який помер 19.11.2016 року, залишення права власності на 1/4 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться по вул. Богунського, 92 в м. Харкові, за ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова до Апеляційного суду Харківської області.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1, зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): м. Харків, вул. Богунського, буд. 92.

Відповідач ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_2, зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_2, фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_9.

Законний представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_2.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

- ОСОБА_5, яка за відомостями суду проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10,

- ОСОБА_6, який за відомостями суду проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10,

- Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, місцезнаходження: м. Харків, вул. Чернишевського, 55.

- Дванадцята Харківська державна нотаріальна контора, місцезнаходження: м. Харків, вул. Василя Мельникова, буд. 2.

Повне судове рішення складено 14 червня 2018 року.

Суддя Т.В. Бабкова