БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/1757/18
провадження № 2/361/1707/18
РІШЕННЯ

Іменем України

«22» травня 2018 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Петришин Н.М.

за участю секретаря: Кондратюк Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у сторін 10 березня 2010 року народився син ОСОБА_3. Шлюб між сторонами розірвано. Сторони почали проживати окремо, а спільна дитина проживає із позивачем. Відповідач у справі не допомагає утримувати сина, не сплачує кошти до школи, на оздоровлення, на лікування, а також на інші потреби дитини. Спільний із відповідачем син займається футболом, що потребує значних витрат, також навчається у платній школі. Одяг, спортивний одяг, підручники, оздоровлення, лікування та інші необхідні речі для нормального розвитку дитини купує позивач. Батько сина не приймає участі у фінансових затратах. Позивачу відомо, що відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець, від чого отримує дохід. А також, у відповідача є неофіційні джерела заробітку коштів. За таких обставин, позивач вважає, що ОСОБА_2 має можливість сплачувати аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 5500 грн. щомісячно.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення із нього аліментів на утримання дитини у розмірі 2500 грн. Додатково пояснив, що доводи позивача про те, що він не надає допомоги синові є безпідставними, оскільки він постійно перераховує гроші на карту позивачу для придбання всього необхідного для дитини. Сплачувати аліменти у розмірі 5500 грн. відповідач не має можливості, оскільки його місячний дохід складає близько 8000 грн., а також на його утриманні перебуває дружина.

Заслухавши пояснення та заперечення сторін у справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи вбачається, що з 03 жовтня 2009 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від спільного подружнього життя у них 10 березня 2010 року народився син ОСОБА_3, про що свідчить копія свідоцтва про його народження серії 1-ОК № 148586, виданого 24 березня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с. 9).

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 серпня 2012 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 10-11).

Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 15.07.2014 р. за № 385 визначено порядок участі у вихованні малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом із матірю ОСОБА_1 у місті Бровари Київської області, окремо проживаючому батьку ОСОБА_2, встановивши такі дні та години побачень з дитиною: з 02.08.2014 року по 02.09.2014 року щосуботи з 10-00 до 13-00; з 03.09.2014 року щосуботи з 10-00 до 18-00 (а.с. 12).

Зі змісту довідки № 15, виданої 22 березня 2018 року ТОВ «Приватна загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів «Фортуна» вбачається, що за навчання у ТОВ «Приватна ОСОБА_6 ступенів «Фортуна» учня школи ОСОБА_3 оплату здійснювала його мама ОСОБА_1, а саме: за 1 клас (2016-2017 навчальний рік) 42 000 грн.; за 2 клас (2017-2018 навчальний рік) 61 200 грн. (а.с. 19).

ОСОБА_5 до протоколу, який є додатком № 1 до контракту № 39/2016, між ТОВ «Приватна загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів «Фортуна» погоджено договірну оплату за навчання у школі, розмір якої складає 3500 грн. за кожний місяць навчання (а.с. 20).

Як вбачається із копії довідки, виданої 26 березня 2018 року Броварською громадською організацією дитячо-юнацький футбольний клуб «Каскад», ОСОБА_7 займається в ДЮФК «Каскад» з вересня 2017 року по теперішній час. Добровільні внески сплачуються вчасно, у розмірі 500 грн. щомісячно (а.с. 21).

До матеріалів справи позивачем додано копії рахунків та чеків про придбання дитячого одягу та взуття (а.с. 13-18).

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 з 17.08.2010 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, про що свідчить копія свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В03 №937693 (а.с. 7).

До матеріалів справи відповідачем додано копії платіжних доручень про перерахунок ОСОБА_1 грошових коштів на загальну суму 26 515,08 грн.

Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

ОСОБА_5 до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

ОСОБА_5 до вимог ст. 180 ч. 1 ст. 183 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення не ю повноліття.

Згідно із ч. ч. 1,2,3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року).

За змістом ст. ст. 181,182 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

ОСОБА_5 до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Як передбачено ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Згідно із ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів.

Матеріалами справи встановлено, що домовленість про сплату аліментів на дитину між сторонами відсутня.

Разом з тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо необхідності стягнення аліментів у розмірі 5500 (пять тисяч пятсот) грн., як і не доведено, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у такому розмірі.

Таким чином, заслухавши пояснення та заперечення сторін по справі, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, враховуючи те, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, не має на утриманні інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, шляхом стягнення із відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 3500 грн.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 184, 191 СК України, ст. ст. 141, 206, 263-265, 273, 430 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (вул. Завірюхіна Ігоря, буд. 4, м. Бровари, Київська обл.) на користь ОСОБА_1 (вул. Р.Люксембург, буд. 58-А, м. Бровари, Київська обл.) на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3500 (три тисячі пятсот) грн. щомісячно, починаючи з 28 березня 2018 року, і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М. Петришин