Справа № 452/1262/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"12" червня 2018 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Галина В.П.,

при секретарі Задорожній В.Б.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом посилаючись на те, що 18 липня 2003 року померла її бабця ОСОБА_3, яка до дня смерті проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 одна. На випадок своєї смерті 17 березня 1999 року вона склала заповіт, який посвідчено секретарем виконкому Луківської сільської ради за реєстровим №29. Згідно цього заповіту вона заповіла ОСОБА_1, позивачці по справі, будинок з усіма прибудовами і все своє майно, належний їй сертифікат на земельну частку (пай) серія ЛВ №040271, а також майновий пай.

Про наявність вказаного заповіту складеного на її імя, позивачці не було відомо. Після смерті бабці і по сьогоднішній день в цьому будинку ніхто не проживає. Нещодавно, вона з сімєю зайшла до будинку, оглянути його і серед предметів домашнього вжитку знайшли старі аркуші паперу. При їх огляді виявили заповіт та сертифікат на земельну частку пай.

Після цього позивачка звернулась в Самбірську державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, але їй було відмовлено через пропуск строку для подання вказаної заяви.

Вважає, що пропустила вказаний термін з поважних причин, так як не знала про наявність заповіту складеного на її користь. Заповідач не повідомляла позивачку про наявність заповіту.

До спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_3 належить її син ОСОБА_2, який являється батьком позивачки і відповідачем у даній справі.

Позивачка ОСОБА_1 у підготовче засідання не зявилась, подала заяву про задоволення позовних вимог та неможливість явки до суду за сімейними обставинами.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче засідання не зявився, подав заяву про визнання позову в повному обсязі та розгляд справи у його відсутності оскільки по стану здоровя не може зявитись до суду.

Сторони в підготовче засідання не зявились, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, тому суд, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Із копії свідоцтва про смерть серія 1-СГ № 312006 від 18.07.2003 року виданого Луківською сільською радою Самбірського району Львівської області відомо, що ОСОБА_3 померла 18.07.2003 року у с. Луки Самбірського району Львівської області. ( а.с. 7).

Згідно довідки №722, виданої Луківською сільською радою 02 березня 2018 року відомо, що ОСОБА_3 до дня смерті проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 одна. ( а.с. 8).

Із копії заповіту посвідчено секретарем виконкому Луківської сільської ради за реєстровим №29 від 17.03.1999 року відомо, що ОСОБА_3 на випадок смерті зробила наступне заповідне розпорядження: належний їй будинок на праві особистої власності, що в с. Луки з усіма прибудовами і все своє майно, належний їй сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЛВ № 040271, а також майновий пай заповідає ОСОБА_1. ( а.с. 9).

Як вбачається із повідомлення наданого Самбірською державною нотаріальною конторою від 04.04.2018 року, ОСОБА_1 пропустила шестимісячний термін для прийняття спадщини після смерті баби ОСОБА_3 ( а.с. 11).

Із копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ № 040271 відомо, що вказаний сертифікат видано члену Львівської спілки власників селянських господарств с. Луки Самбірського району Львівської області ОСОБА_3 на підставі рішення Самбірської райдержадміністрації від 29.04.1996 року № 240 в тому, що їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Луківської спілки власників селянських господарств розміром 1,32 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). ( а.с. 10).

Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до постанови ВСУ у справі №6-1320цс17 від 23 серпня 2017 року вказано, що «необізнаність спадкоємця про існування заповіту є поважною для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини».

Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позивачкою пропущено строк для прийняття спадщини з поважної причини, а тому позов слід задовольнити визначивши ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини терміном три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Керуючись ст. ст. 200, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк на три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_3, яка померла 18 липня 2003 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст повного рішення буде складено 19 червня 2018 року.

Суддя