КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 520/1283/18
Провадження № 2/520/3723/18
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Петренка В.С.
за участю секретаря Шевчук В.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом
Установи комунальної власності «Автотранспортне господарство Одеського міськвиконкому»
про відшкодування заподіяної шкоди,
02.02.2018року Установа комунальної власності «Автотранспортне господарство Одеського міськвиконкому» звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь Установи комунальної власності «Автотранспортне господарство Одеського міськвиконкому» суму матеріальної шкоди у розмірі 91 075,64грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 762,00грн.
В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що 21.02.2017р. о 16 год. 00 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 на перехресті вулиць Южна дорога та Кишинівська в м. Одесі, здійснив проїзд перехрестя на заборонений (червоний) сигнал світлофора, внаслідок чого, допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 та наїзд на перешкоду - «бетонну клумбу», чим порушили п. 8.7.3 е Правил дорожнього руху. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.
Представник позивача вказує, що винуватим у ДТП 21.02.2017р. постановою Суворовського районного суду по справі №523/3967/17 визнано ОСОБА_2 та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Представник позивача зазначає, що ОСОБА_2, на момент ДТП, знаходився у трудових відносинах з Установою комунальної власності «Автотранспортне господарство Одеського міськвиконкому, і за ним був закріплений автомобіль НОМЕР_3.
Відповідно до п.2.2. Посадової інструкція водія від 15.03.2013р., з якою був ознайомлений письмово ОСОБА_2 17.12.2014р., як вказує представник позивача, водій зобовязаний: забезпечувати коректне плавне професійне водіння автомобіля, максимально забезпечуючи збереження життя та здоровя пасажирів та технічно справний стан самого автомобіля. Не застосовувати без крайньої необхідності звукові сигнали та різкі обгони автомобілів, які рухаються попереду. Передбачати будь-яку ситуацію і наслідки. Обирати швидкість руху та дистанцію, які виключають виникнення аварійної ситуації.»
Також представник позивача зазначає, що 06.11.2017р. позивачем було направлено рекомендованим листом претензію відповідачу - ОСОБА_2 за №394/02-05 з проханням добровільно перерахувати суму матеріальної шкоди на їх поточний рахунок, яка була повернута поштою у звязку з закінченням терміну зберігання.
Враховуючи, що відповідач до цього часу суму матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП не відшкодував, Установа комунальної власності «Автотранспортне господарство Одеського міськвиконкому» звернулася до суду із відповідним позовом.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 15.03.2018року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою Установи комунальної власності «Автотранспортне господарство Одеського міськвиконкому» до ОСОБА_2 про відшкодування заподіяної шкоди. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні.
У судове засідання 22.06.2018року представник позивача не зявився, однак надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, а також вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином шляхом надсилання судової ухвали та повісток на адресу, зазначену у позовній заяві, яка не змінювалася, про що свідчить довідка з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області, у судові засідання не з'явився, про поважність причин відсутності не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.
При цьому суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до п.4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Приймаючи до уваги, що судові відправлення були повернуті поштою із відміткою «за закінченням терміну зберігання», суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами.
Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, відповідач - ОСОБА_2 Наказом директора Установи комунальної власності «Автотранспортне господарство Одеського міськвиконкому» за №281-к від 17 грудня 2014року був прийнятий на роботу з 17 грудня 2014року в Установу комунальної власності «Автотранспортне господарство Одеського міськвиконкому» на посаду водія 3 класу (а.с. 5).
Відповідно до Наказу директора Установи комунальної власності «Автотранспортне господарство Одеського міськвиконкому» №204 від 17.12.2014року, у звязку з виробничою необхідністю за ОСОБА_2 закріплено автомобіль НОМЕР_1 (а.с. 6).
Власником автомобіля НОМЕР_1 є Установа комунальної власності «Автотранспортне господарство Одеського міськвиконкому», що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 7).
Відповідно до п.2.2. Посадової інструкція водія №16 від 15.03.2013року, з якою 17.12.2014р. ОСОБА_2 був ознайомлений під розпис, водій зобовязаний: забезпечувати коректне плавне професійне водіння автомобіля, максимально забезпечуючи збереження життя та здоровя пасажирів та технічно справний стан самого автомобіля. Не застосовувати без крайньої необхідності звукові сигнали та різкі обгони автомобілів, які рухаються попереду. Передбачати будь-яку ситуацію і наслідки. Обирати швидкість руху та дистанцію, які виключають виникнення аварійної ситуації (а.с.8-13).
Постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси (суддя Бабаков В.П.) від 21.04.2017року по справі №523/3967/17, було встановлено, що ОСОБА_2, 21.02.2017року о 16 год. 00 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1 на перехресті вулиць Южна дорога та Кишинівська в м. Одесі, здійснив проїзд перехрестя на заборонений (червоний) сигнал світлофора внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 та наїзд на перешкоду «бетонну клумбу», чим порушив п, 8.7.3 е Правил дорожнього руху. В результаті автомобілі отримали механічні пошкодження.
Зазначеною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 гривень на користь держави. Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір в розмірі 320,00 гривень (а.с. 4).
Судовим розглядом встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 знаходився у трудових відносинах з Установою комунальної власності «Автотранспортне господарство Одеського міськвиконкому».
В матеріалах справи наявна копія розписки ОСОБА_2 від 18.08.2017року зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_2 зобовязується здійснити капітальний ремонт автомобіля НОМЕР_1 до 31.12.2017року, у звязку з ДТП, яка сталася з його вини 21.02.2012року на перехресті вулиць Южна дорога та Кишинівська в м. Одесі (а.с. 31).
Згідно звіту №1683-08-17 від 21 серпня 2017року ФОП ОСОБА_3 про оцінку колісного транспортного засобу автомобіля НОМЕР_1, вартість матеріальної шкоди, визначена з урахуванням використання витратного підходу, завданої власнику автомобіля НОМЕР_1, станом на 16 серпня 2017року складає 91 075,64грн. (а.с. 14-29).
У подальшому, 06.11.2017року Установа комунальної власності «Автотранспортне господарство Одеського міськвиконкому» направила на адресу ОСОБА_2 претензію про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 91 075,64грн., заподіяної внаслідок ДТП, яка була повернута поштою із відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 32-33).
Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Частина 1 ст. 130 КЗпП України передбачає, що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, які її завдала.
Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з виконанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогнебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній підставі володіє транспортним засобом, механізмом іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що в процесі розгляду адміністративної справи встановлено, що ОСОБА_2 винний у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, а згідно звіту №1683-08-17 від 21 серпня 2017року ФОП ОСОБА_3 про оцінку колісного транспортного засобу автомобіля НОМЕР_1, вартість матеріальної шкоди, визначена з урахуванням використання витратного підходу, завданої власнику автомобіля НОМЕР_1, станом на 16 серпня 2017року складає 91 075,64грн., суд вважає, що ОСОБА_2 повинен відшкодувати Установі комунальної власності «Автотранспортне господарство Одеського міськвиконкому» вартість матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП, у розмірі 91 075,64грн.
З урахуванням викладеного, позовні вимоги Установи комунальної власності «Автотранспортне господарство Одеського міськвиконкому» до ОСОБА_2 про відшкодування заподіяної шкоди, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 274-279, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов Установи комунальної власності «Автотранспортне господарство Одеського міськвиконкому» до ОСОБА_2 про відшкодування заподіяної шкоди - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Датою складення рішення суду є 29 червня 2018 року.

Суддя Петренко В. С.