Справа № 346/1369/18
Провадження № 2/346/1049/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2018 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі : головуючого судді П'ятковського В.І.

за участю секретаря Іванишин Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї справу за позовом ОСОБА_1 до П»ядицької сільської ради об»єднаної територіальної громади, ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, посилається на те, що будинковолодіння № 6 по вул. Дорошенка в с. Турка Коломийського району відносилося до суспільної групи колгоспний двір, головою якого був її чоловік, ОСОБА_4, про що йому 06 травня 1988 року було видано свідоцтво про право власності на жилий будинок на підставі рішення виконкому Коломийської районної ради № 89 від 19 квітня 1988 року. Право власності зареєстровано в Коломийському МБТІ. Крім нього, членами колгоспного двору була вона та відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3.

Вказує, що прийняла спадщину після смерті чоловіка однак державний нотаріус Коломийського районного нотаріального округу відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно, оскільки право власності на нерухоме майно зареєстровано за ОСОБА_4, як головою колгоспного двору, а крім нього були інші члени двору, частки яких в майні не виділені до дня його смерті.

Просить суд визнати за нею право власності на будинковолодіння.

Позивач в судове засідання не з»явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні мотиви та вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з»явились, однак подали заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності, з позовними вимогами згідні, не заперечують щодо їх задоволення, від своїх часток в майні колгоспного двору відмовляються.

Представник відповідача П»ядицької сільської радиОТГ в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, щодо задоволення позову не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Пункт 1 ч.2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с. Турка по вул. Дорошенка, 6, Коломийського району належав до типу колгоспного двору, головою якого був чоловік позивачки, ОСОБА_4, про що йому 06 травня 1988 року було видано свідоцтво про право власності на жилий будинок на підставі рішення виконкому Коломийської районної ради № 89 від 19 квітня 1988 року. Право власності зареєстровано в Коломийському МБТІ за № 444. (а.с.10).

З виписки з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ № 60773 від 02 лютого 2018 року вбачається, спірне будинковолодіння зареєстроване на праві власності за головою колгоспного двору ОСОБА_4. (а.с.16).

Станом на 01 липня 1990 року в житловому будинку були зареєстровані та проживали ОСОБА_4 голова двору, ОСОБА_1 дружина, ОСОБА_2 дочка та ОСОБА_3 зять, що підтверджується довідкою П»ядицької сільської ради ОТГ № 15 від 14 березня 2018 року. (а.с.19).

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних, а тому будинковолодіння належало всім його членам на праві спільної сумісної власності по 1/4 частині. Однак частки у майні колишнього колгоспного двору не виділені.

03 травня 2014 року ОСОБА_4 помер, про що в Книзі реєстрації смертей 05 травня 2014 року складено відповідний актовий запис за № 14, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І - НМ № 189515 (а.с.8).

Після смерті чоловіка позивачка вступила в управління спадковим майном та прийняла спадщину, постійно проживаючи із померлим на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою П»ядицької сільської ради ОТГ № 16 від 14 березня 2018 року. (а.с.20).

З метою оформлення спадщини позивачка звернулась до державного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в зв»язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно зареєстровано лише за померлим головою колгоспного двору, частки померлого голови двору та інших членів колгоспного двору не виділено до дня смерті ОСОБА_4. (а.с.21).

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчених старостою с. Турка П»ядицької сільської ради ОТГ, з позовними вимогами ОСОБА_1 згідні, не заперечують щодо визнання права власності на спірне будинковолодіння за позивачкою.

Відповідно до технічного паспорта, виданого Коломийським МБТІ 26 лютого 2018 року житловий будинок в с. Турка, вул. Дорошенка, 6, Коломийського району має загальну площу 84,6 кв.м., житлову 33,8 кв.м..(а.с.13-15).

Відповідно до звіту про оцінку майна від 02 березня 2018 року ринкова вартість вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами становить 155530,33 грн. (а.с.17-18).

Виходячи з того, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом на майно, яке належало спадкодавцю на праві власності у встановленому законом порядку і це право не порушує нічиї права і охоронювані законом інтереси, відповідачі не заперечують проти визнання права власності на спадкове майно за позивачем, яка у свою чергу, не в змозі оформити спадщину через те, що частки членів колгоспного двору в майні не виділені до дня смерті ОСОБА_4, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності будинковолодіння шляхом задоволення позову.

На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1217, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 247 ч.2, 263, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер : НОМЕР_1 право власності на житловий будинок та господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою с. Турка, вул. Дорошенка, 6, Коломийського району, Івано-Франківської області.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 22 червня 2018 року.

Суддя П'ятковський В. І.