Справа № 484/4484/17
Провадження № 2/484/375/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2018р.Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - Медведєвої Н.А.

секретар судового засідання - Бикова О.П.

за участю позивача - ОСОБА_1.

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Первомайську справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3, про припинення обтяження рухомого майна

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ОСОБА_2) про визнання обтяження рухомого майна (застави), а саме: легкового автомобіля марки VOLKSWAGEN POLO, номер кузова НОМЕР_1, д/н НОМЕР_2 припиненим. Мотивуючи позовні вимоги позивач вказав, що 18.10.2014р. придбав вказаний вище автомобіль, але 13.12.2017р. дізнався про наявність заборони відчуження вказаного автомобіля на підставі договору застави №924 від 09.07.2014р. У звязку із вказаним він позбавлений можливості розпорядитись своїм майном. Оскільки до нього перейшло право власності на автомобіль, вважає, що зобовязання, для забезпечення якого укладений договір застави, припинене.

Відповідач надав суду відзив на позов, в якому просив в задоволенні позову відмовити з тих підстав, що зазначений автомобіль є предметом договору застави, укладеного між Банком та ОСОБА_3 на забезпечення кредитного договору від 09.07.2014р. Дозвіл на відчуження предмету застави ОСОБА_2 не давав, обовязки за кредитним договором ОСОБА_3 не виконані, заборгованість за кредитним договором складає 1315759,36грн.

Відповідь на відзив до суду не надходила.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 на судове засідання не зявився, хоча про місце, день та час судового розгляду був повідомлений своєчасно та належним чином. Письмові пояснення не надав.

На судовому засіданні позивач підтримав позов у повному обсязі та пояснив, що у 2014р. в м. Києві він придбав зазначений вище автомобіль. Його продажем займався раніше не знайомий йому чоловік. Документи у нього він не перевіряв, отже не впевнений, що це був ОСОБА_3 Вони звернулись до нотаріуса, який перевірив автомобіль по реєстрах, сказав, що автомобіль у обтяженні не перебуває. Після цього він придбав автомобіль. Про те, що автомобіль перебуває в заставі він дізнався згодом, коли вирішив продати його.

Представник Банку під час судового засідання проти задоволенні позову заперечував, вказуючи, що 09.07.2014р. між ОСОБА_3 та Банком укладений кредитний договір, за умовами якого останній отримав грошові кошти на придбання автомобіля. Того ж дня між з ОСОБА_3 та Банком укладений договір застави, за умовами якого автомобіль марки VOLKSWAGEN POLO, номер кузова НОМЕР_1, був переданий в заставу. Обтяження було зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 09.07.2014р. Дозвіл на продаж предмету застави банк не давав, кредит ОСОБА_3 не погашений, отже підстави для задоволення позову відсутні.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

09.07.2014р. між Банком та ОСОБА_3 укладений кредитний договір №К-5807062, за умовами якого останньому наданий кредит в сумі 169 995,65 грн. з терміном повернення до 08.07.2021р. для купівлі транспортного засобу автомобіля марки VOLKSWAGEN POLO, номер кузова НОМЕР_1.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком та ОСОБА_4 09.07.2014р. укладений договір застави транспортного засобу №К-5807062/S (далі - Договір застави), за яким передано в заставу транспортний засіб автомобіль марки VOLKSWAGEN POLO, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_3, належний заставодавцю згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу номер СХХ037657, виданого 08.07.2014р. Центр ДАІ 6501. Договір застави посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим № 924.

Пунктами 2.2. та 2.3.3. Договору застави визначено, що протягом строку дії цього Договору заставодавець не має права розпоряджатись предметом застави без попередньої письмової згоди заставодержателя та зобовязаний без письмової згоди заставодержателя не здійснювати дій, повязаних зі зміною права власності на предмет застави, а також дій, повязаних з передачею вказаного права третім особам.

09.07.2014р. у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на підставі договору застави внесено обтяження зазначеним приватним нотаріусом як реєстратором, що підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 09.07.2014р. 18:22:45 за № 44654403. Згідно вказаного витягу строк виконання зобовязання 08.07.2021р., термін дії 09.07.2019р.

Відповідачем наданий розрахунок заборгованості за договором кредиту № К-5807062 від 09.07.2014р. з якого вбачається, що станом на 26.01.2018р. заборгованість за кредитним договором складає 1315 759,36грн.

Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія СХХ613007, виданого Центр ДАІ 4803, дата реєстрації 21.10.2014р., власником транспортного засобу марки VOLKSWAGEN POLO, номер кузова НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2, вказаний ОСОБА_1, який придбав автомобіль відповідно до довідки-рахунку, виданої Голосіївською філією «ТОВ «Авто-Холл» 18.10.2014р.

Відповідно до ч. 2 ст. 586 ЦК України заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічна за змістом норма міститься в ч. 2 ст. 17 Закону України «Про заставу».

Згідно ч.1 , 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» предмет обтяження, право власності на який належить боржнику, може бути відчужений останнім, якщо інше не встановлено законом або договором. Якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

Відповідно до ст.. 12 зазначеного Закону взаємні права та обов'язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом.

У силу ст.. 27, 28 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією із підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов'язання; в разі загибелі заставленого майна; в разі придбання заставодержателем права власності на заставлене майно; в разі примусового продажу заставленого майна; при закінченні терміну дії права, що складає предмет застави; в інших випадках припинення зобов'язань, установлених законом.

Згідно п. 3.2. Договору застави право застави припиняється у випадках припинення зобовязання, забезпеченого заставою, реалізації предмета застави, набуття заставодержателем права власності на предмет застави, виконання заставодавцем своїх зобовязань за кредитним договором, а також додатковими договорами до нього належним чином та в повному обсязі, в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Таким чином, зобов'язання за кредитним договором №К-5807062 від 09.07.2014р. не виконано. Банком як заставодержателем згода на відчуження предмета застави не надавалась. Обтяження та відповідне право застави на спірний автомобіль виникло у Банка з моменту укладення договору застави, договір застави є чинним, відомості про обтяження не виключені з Реєстру обтяжень. На час реалізації транспортного засобу існувало обтяження, яке припинено не було. Отже підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_4) до публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (місце знаходження: вул.Щорса,36 Б м. Київ, ) про припинення обтияжень рухомого майна (застави) легкового автомобіля марки VOLKSWAGEN POLO, держаний номрений знак НОМЕР_2, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Миколаївської області безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 ЦПК України.

Повне судове рішення складене 27.06.2018р.

Суддя Н.А.Медведєва