Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа № 733/617/18
№ 2/733/316/18
Рішення

Іменем України

"19" червня 2018 р. Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі :

головуючого судді Т.В. Карапиш

при секретарі В.Ю. Донченко

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Ічня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ічнянської міської ради Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про визнання в порядку спадкування права на земельну частку (пай) в КПСП «Бурімка» с. Бурімка Ічнянського району Чернігівської області, площею 4,39 га згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого 20 вересня 1996 року на підставі рішення Ічнянської районної державної адміністрації Чернігівської області від 31 липня 1996 року № 177, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів 20 вересня 1996 року за № 248 на ім'я ОСОБА_3, вказуючи на те, що після смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина на дане майно. Позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_3 своєчасно прийняв спадщину, але не може її належним чином оформити, оскільки втрачений оригінал правовстановлюючого документу, який би підтверджував право померлої на дану земельну частку(пай). Просить визнати за ним право на вищевказану земельну частку (пай) в порядку спадкування.

В підготовче судове засідання позивач не з'явився, але надав суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача Ічнянської міської ради Чернігівської області в підготовче судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі, проти позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.5). За життя ОСОБА_3 мала право на земельну частку (пай) в КПСП «Бурімка» с. Бурімка Ічнянського району Чернігівської області, площею 4,39 га згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого 20 вересня 1996 року на підставі рішення Ічнянської районної державної адміністрації Чернігівської області від 31 липня 1996 року № 177, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів 20 вересня 1996 року за № 248, що підтверджується копією сертифіката на право на земельну частку (пай) (а.с.13), довідкою про нормативну грошову оцінку земельної частки (паю), виданою відділом в Ічнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (а.с.14) та повідомленням відділу Держгеокадастру в Ічнянському районі Чернігівської області від 20 березня 2018 року за № 5/131-18 (а.с.9).

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 залишила заповіт, який був посвідчений 28 листопада 1996 року секретарем виконкому Бурімської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області та зареєстрований за р. № 44, згідно якого ОСОБА_3 заповідала все своє майно позивачу та ОСОБА_4 (а.с.6).

Згідно копії довідки, виданої Бурімським старостинським округом Ічнянської міської ради 12 квітня 2018 року за № 202/03-26, ОСОБА_3 постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1, одиноко (а.с.7).

Згідно положень ст. ст. 524 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до вимог ст.ст. 548,549 ЦК УРСР, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Постановою приватного нотаріуса Ічнянського районного нотаріального округу Варзагер Л.Ф. від 04 травня 2018 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі Свідоцтва про право власності на спадкове майно, яке належало ОСОБА_3, так як позивачем не подано відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій (а.с.12).

Позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, так як фактично вступив в управління та розпорядження спадковим майном, провів поховання, що підтверджується копією довідки, виданої Бурімським старостинським округом Ічнянської міської ради 12 квітня 2018 року № 203/03-26 (а.с.8), звернувся до приватного нотаріуса Ічнянського районного нотаріального округу Варзагер Л.Ф. із заявою про прийняття спадщини, інші спадкоємці, в тому числі і ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадкового майна не зверталися, а тому остання вважається такою, що не прийняла спадщину, що підтверджується копією спадкової справи № 135/2018 (а.с.22-27). ОСОБА_1 на даний час користується та розпоряджається спадковим майном, але юридично не може оформити свої спадкові права, оскільки втрачений оригінал правовстановлюючого документу, який би підтверджував право померлої на дану земельну частку(пай), що підтверджується матеріалами справи (а.с.11), тому суд вважає, що позивач правомірно набув право на дане спадкове майно, в зв'язку з чим за ним слід визнати право на вищевказану земельну частку (пай), в порядку спадкування.

Керуючись ст. ст. 200, 247, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, ст. ст. 524,548-549 ЦК УРСР від 18.07.1963 року, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право на земельну частку (пай) в КПСП «Бурімка» с. Бурімка Ічнянського району Чернігівської області, площею 4,39 га згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого 20 вересня 1996 року на підставі рішення Ічнянської районної державної адміністрації Чернігівської області від 31 липня 1996 року № 177, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів 20 вересня 1996 року за № 248 на ім'я ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Т. В. Карапиш