Постанова

Іменем України

25 червня 2018 року

м. Київ

справа № 495/880/17

провадження № 61-5614св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Красний рибак»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Красний рибак» на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 липня 2017 року у складі судді Гайда-Герасименко О. Д. та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 11 грудня 2017 року у складі колегії суддів: Погорєлової С. О., Каралаш А. А., Заїкіна А. П.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Красний рибак» (далі - ТОВ «Красний рибак») про розірвання договору та повернення майна.

Позов мотивовано тим, що договором від 30 грудня 2015 року позивач здійснив поставку ТОВ «Красний рибак» інкубаційних апаратів ІВЛ в кількості 10 штук, проте відповідач не розрахувався за вказаний товар та відмовився його повернути.

Просив розірвати вказаний договір та зобов'язати ТОВ «Красний рибак» повернути йому зазначені апарати.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 липня 2017 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 11 грудня 2017 року, позов ОСОБА_4 задоволено.

Розірвано договір від 30 грудня 2015 року, укладений між ОСОБА_4 та ТОВ «Красний рибак» про поставку інкубаційних апаратів ІВЛ у кількості 10 штук.

Зобов'язано ТОВ «Красний рибак» передати ОСОБА_4 інкубаційні апарати ІВЛ у кількості 10 штук.

Задовольняючи позовні вимоги, суди виходили із того, що відповідач свої зобов'язання за договором оренди обладнання не виконав, майно передане за цим договором не повернув, а тому набув право вимоги оплати за цим договором або його розірвання з підстав, передбачених статтями 651, 783 ЦК України. Невиконання відповідачем умов договору щодо здійснення оплати за користування товаром та повернення товару у визначений договором строк є істотним порушенням умов договору та підставою для розірвання такого договору та повернення товару.

У січні 2018 року ТОВ «Красний рибак» подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_4 в позові.

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідач не отримував від позивача вказаний товар, а докази надані позивачем на підтвердження його отримання містять різні підписи та печатки, хоча датовані одною датою. У спірному договорі відсутні істотні умови, зокрема щодо поставки та якості товару, ціни, строку дії договору, відповідальності сторін за його невиконання. Суд неправильно визначив правову природу договору.

У березні 2018 року ОСОБА_4 подав відзив на касаційну скаргу, в якому просив відмовити у задоволенні касаційної скарги та залишити оскаржувані рішення судів без змін, як такі, що ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права. Вказав, що спірний договір містить всі істотні умови, зокрема умови щодо предмета договору, плати за користування майном та строк такого користування.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Справа передана до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Судами установлено, що 30 грудня 2015 року між директором ТОВ «Красний рибак» ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було укладено договір, відповідно до умов якого позивач поставляє відповідачу інкубаційні апарати ІВЛ в кількості 10 штук, а ТОВ «Красний рибак» зобов'язується розрахуватися за них наступним чином: 700 кг виробників із розрахунку: карп - 30 штук (180 кг), білий амур - 30 штук (150 кг), білий товстолобик - 50 штук (370 кг), вказана риба доставляється навесні (березень) 2016 року. Апарати передаються у строк до 31 січня 2015 року (а.с. 6).

З пояснень ОСОБА_4 вбачається, що в даті повернення товару допущена помилка замість правильного 31 грудня 2016 року помилково зазначена дата 31 січня 2015 року.

ОСОБА_4 свої зобов'язання за зазначеним договором виконав у повному обсязі, що підтверджується накладною № 244 від 30 грудня 2015 року та актом приймання-передачі від 30 грудня 2015 року (а.с. 7-9).

У зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору, позивач 23 грудня 2016 року направив відповідачу претензію, в якій просив повернути інкубаційні апарати (а.с. 10).

Положеннями статті 6 ЦК України встановлено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно із частиною 1 статті 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Як вбачається зі змісту спірного договору за своєю правовою природою - це змішаний договір, що містить ознаки різних договорів, за яким за надання ОСОБА_4 інкубаційних апаратів ТОВ «Красний рибак» повинен був розрахуватись певною кількістю риби.

Відповідно до положень статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Належним чином оцінивши докази у справі, суди дійшли правильного висновку про те, що невиконання відповідачем умов договору щодо здійснення оплати за користування товаром та його повернення у визначений договором строк є істотним порушенням умов договору та підставою для розірвання такого договору та повернення товару.

Доводи касаційної скарги про необхідність скасування судового рішення апеляційної інстанції у зв'язку з неправильним визначенням судом правової природи договору є безпідставними, оскільки відповідно до положень частини другої статті 410 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті рішення з одних лише формальних міркувань.

Безпідставними є також доводи касаційної скарги щодо неотримання відповідачем від позивача інкубаційних апаратів за договором, оскільки вони спростовуються відповідними доказами, зокрема актом прийому- передачі та накладною від 30 грудня 2015 року, яким суди дали належну правову оцінку.

Заперечуючи факт отримання товару від позивача, відповідач на надав належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень, з позовом до суду про визнання недійсним спірного договору не звертався.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновками судів стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судів, які їх обґрунтовано спростували. В силу вимог вищезгаданої статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Красний рибак» залишити без задоволення.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 11 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Білоконь Є. В. Синельников С. Ф. Хопта