Справа № 752/6943/18
Провадження №: 4-с/752/141/18
У Х В А Л А

Іменем України

20.06.2018 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Мирошниченко О.В.

при секретарі Мархотко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" Славкіної Марини Анатоліївни, заінтересована особа - ОСОБА_2, на постанову старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ м. Києва Маріуца Тетяни Вадимівни,-

в с т а н о в и в:

Скаржник звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просив визнати скасувати постанову старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ м. Києва Маріуца Т.В. від 23.06.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні № 53251116.

Мотивуючи вимоги, викладені у скарзі, скаржник вказує на те, що оскаржувану постанову незаконною з тих підстав, що державним виконавцем в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», не вчинено всіх необхідних дій, передбачених законом, для повного виконання судового рішення.

У судове засідання скаржник подав заяву про розгляд скарги у відсутність його представника.

Вивчивши матеріали справи за скаргою, судом встановлено наступне.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає зокрема, обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби України під час виконання судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України, визначено розділом VІІ цього Кодексу у статтях 447-453 в рамках здійснення судового контролю за виконанням судових рішень.

Згідно положень ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судовим розглядом встановлено та стверджується копіями матеріалів виконавчого провадження № 53251116, що 28.12.2017 року до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ м. Києва надійшла заява ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа, виданого 18.07.2011 року Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2. на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» грошових коштів.

Постановою державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ м. Києва від 19.01.2017 року відкрито виконавче провадження № 53251116 з примусового виконання виконавчого провадження з виконання виконавчого листа, виданого 18.07.2011 року Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2. на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» грошових коштів.

У виконавчому провадженні державним виконавцем направлено запит 19.01.2017 року до Пенсійного фонду України відносно боржника ОСОБА_2. Інформація щодо боржника у Пенсійному фонду України відсутня.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна вбачається, що зареєстровані на праві власності за ОСОБА_2. об'єкти нерухомого майна відсутні.

Відповідно до інформації, наданої на запит державного виконавця, Державною фіскальною службою, інформація щодо наявності доходів та джерел їх отримання боржником відсутня.

Постановою старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ м. Києва Маріуца Т.В. від 23.06.2017 року виконавчий лист від 18.07.2011 року повернуто стягувачу у зв'язку із відсутністю у боржника майна, на яке б можливо було б звернути стягнення.

Згідно положень ст. 18 КПК України (тут і далі - в редакції Закону України «Про виконавче провадження» що діяв на час спірних правовідносин) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно положень ст. 10 Закону, заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Матеріалами виконавчого провадження стверджується, що державним виконавцем вчинено всіх можливих дій для встановлення майна, активів боржника, на яке б можливо було б звернути стягнення, однак таке майно у боржника ОСОБА_2. відсутнє.

Відповідно до положень ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Судовим розглядом встановлено та стверджується матеріалами справи, що при винесенні 23.06.2017 року постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, державний виконавець діяв у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та в межах своїх повноважень, внаслідок чого право заявника у даному випадку порушено не було, а тому підстави для скасування вказаної постанови відсутні.

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України,суд -

у х в а л и в:

У задоволенні скарги - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 20.06.2018 року.

Суддя