Справа № 425/772/18
Провадження № 22ц/782/364/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року місто Сєвєродонецьк

Апеляційний суд Луганської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Єрмакова Ю.В.. (суддя-доповідач)

суддів - Карташова О.Ю., Коротенка Є.В.,

за участю секретаря судового засідання - Єгорової О.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Апеляційного суду Луганської області

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Рубіжанського міського суду Луганської області (суддя Москаленко В.В.)

від 10 квітня 2018 року

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

справа про надання дозволу на виїзд за кордон,

В С Т А Н О В И В:

В березні 2018 року ОСОБА_1 (позивач) звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 (відповідач) та просила суд надати їй дозвіл на багаторазовий виїзд доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордон України та через лінію зіткнення без дозволу (згоди) батька дитини - ОСОБА_2 з моменту набрання рішення суду законної сили до вересня 2019 року. Дозволити ОСОБА_1 або її офіційному представникові, без згоди батька ОСОБА_2 оформлювати документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітньої ОСОБА_3 за межі України через лінію зіткнення.

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 10 квітня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 вважано неподаною та повернуто позивачу.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач - ОСОБА_1 (скаржник) звернулась з апеляційною скаргою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду від 10 квітня 2018 року скасувати а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Стягнути з Рубіжанського міського суду Луганської області суму судового збору, що була сплачена представником позивача до Апеляційного суду Луганської області.

Доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів судової палати вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Визнаючи позовну заяву ОСОБА_1 неподаною та повертаючи її позивачу, суд першої інстанції посилався на положення статей 175, 177, 185 ЦПК України, зазначаючи, що позивачем не усунуто недоліків позовної заяви.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам цивільного процесуального законодавства, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що в березні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд за кордон.

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 28.03.2018 року позов було залишено без розгляду та надано строк для усунення недоліків.

Підставами залишення позову було :

-не зазначено доказів про обставини незгоди батька на виїзд неповнолітньої дитини за межі України та у чому вона полягає;

-не зазначено доказів на підтвердження обставин вчинення відповідачем перешкод позивачу у діях, спрямованих на покращення здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток;

-не зазначено доказів на підтвердження обставин відмови відповідача надати дозвіл на виїзд дитини за кордон; відсутні відомості щодо звернення позивача до органів, які уповноважені надавати дозвіл на виїзд малолітньої дитини за межі України;

-позовні вимоги не конкретизовані та носять загальний характер;

-не зазначена третя особа у справі.

На виконання ухвали суду представник позивача подав заяву від 10.04.2018 року про конкретизацію позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Частина 5 статті 177 ЦПК України передбачає, що позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч.1, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року щодо недопущення відмови у відкритті провадження у справі з мотивів недоведеності заявленої вимоги, відсутності доказів, пропуску позовної давності та інших не передбачених законом підстав. Пункт 7 зазначеної постанови передбачає можливість подання доказів на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

З аналізу зазначених вище норм випливає, що позивач обґрунтовує свої вимоги з викладенням відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини. Сама по собі відсутність у позовній заяві чи додатках до неї доказів на підтвердження позовних вимог не перешкоджає розгляду справи, оскільки є підставою для відмови в задоволенні позову по суті, а не для визнання позовної заяви неподаною.

Звертаючись до суду, позивач виклав в заяві обставини, якими обґрунтовує свої вимоги, виклав зміст позовних вимог, додав до позовної заяви докази, які вважав за потрібне надати для розгляду спору.

Отже, оскільки зазначене в ухвалі не відноситься до переліку необхідних умов щодо форми та змісту позовної заяви, суд безпідставно відніс це до недоліків, передбачених ст. 175,177 ЦПК України, тобто зазначені судом зауваження не є недоліками у сенсі ст. 175,177 ЦПК України, на що суд не звернув уваги, а тому дійшов поспішного висновку про повернення позовної заяви, що свідчить про порушення норм процесуального права при вирішенні цього питання.

За таких обставин, судова колегія вважає, що вказана ухвала постановлена судом поспішно, без аналізу та дослідження положень ст.175,177 ЦПК України, а тому вказана ухвала суду першої інстанції не може бути визнана такою, що відповідає вимогам закону.

Вимога скаржника про стягнення з Рубіжанського міського суду Луганської області суми судового збору за подання апеляційної скарги не може бути задоволена, оскільки не відповідає положенням ст.141 ЦПК України, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.367, 368, 369, 374, 379, 381 - 382, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Рубіжанського міського суду Луганської області від 10 квітня 2018 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови 01 липня 2018 року.

Головуючий

Судді: