Справа № 2-3258/2008
Провадження № 2/727/279/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді - Яреми Л.В.

при секретарі - Снігур З.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», ОСОБА_1 про визнання договору поруки припиненим, -

учасники справи:

представник позивача ОСОБА_3

представник відповідачів ОСОБА_4,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ЗАТ КБ ПриватБанк, правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Посилався на те, що 18 квітня 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №E/V06640, згідно умов якого відповідачу було видано кредит у розмірі 41000 Євро зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14 % на рік на термін 15 квітня 2011 року.

У звязку із тим, що відповідач не виконував взяті на себе зобовязання за кредитним договором, станом на 13 серпня 2008 року утворилась прострочена заборгованість в сумі 35032,75 Євро, яка складається із: заборгованості по кредиту в сумі 32399,60 Євро, заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 2260,09 Євро, а також пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в сумі 373,06 Євро.

Просив стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 на його користь несплачену заборгованість за кредитним договором в сумі 254688,09 грн. (35032,75 Євро за курсом 7,27 відповідно до службового розпорядження НБУ № 417/304 від 11 серпня 2008 року), а також державне мито в сумі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 30 грн.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 листопада 2008 року було задоволено позов ЗАТ КБ «ПриватБанк» в особі Чернівецької філії «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту, стягнуто з відповідачів на користь банку заборгованість за кредитним договором в сумі 254688 грн. 90 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 1700 грн., та на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. солідарно.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 вересня 2017 року дане заочне рішення скасовано і призначено судовий розгляд даної справи в загальному порядку.

27 вересня 2018 року відповідачкою ОСОБА_2 подано до суду зустрічний позов, в якому посилається на те, що договір поруки укладений 19 квітня 2006 року між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк» є припиненим, оскільки ПАТ КБ «ПриватБанк» пропустив шестимісячний строк, передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України в межах якого повинен був з позовною вимогою до поручителя про стягнення заборгованості за кредитним договором. Так, 05 жовтня 2007 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали письмову претензію від банку від 04 жовтня 2007 року, в якій банк вимагав від ОСОБА_1 як позичальника та ОСОБА_2 як поручителя в термін до 06 листопада 2007 року сплатити всю заборгованість в розмірі 36494,27 євро, яка складається з тіла кредиту, відсотків та пені. Така претензія передбачала по суті вимогу про дострокове повернення кредиту. Звернувшись із даною претензією до боржника та поручителя, банк змінив строки виконання основного зобовязання в сторону їх зменшення та визначив останнім днем цього строку календарну дату 06 листопада 2007 року. Згідно положень цивільного законодавства, у разі не виконання боржником зобовязання у встановлений строк воно вважається простроченим. 06 листопада 2007 року настав строк виконання основного зобовязання, тому банк мав право в шестимісячний строк, а саме до 06 травня 2008 року звернутись до суду з вимогою поручителя про стягнення заборгованості. Станом на 07 травня 2008 року, жодних позовів до поручителя банком не було подано, тому зазначений строк для предявлення позову до поручителя вважається пропущеним, у звязку із чим, просить визнати договір поруки №E/V06640 від 19 квітня 2006 року, укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 - припиненим.

Представник позивача ПАТ КБ ПриватБанк ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги за первісним позовом, зустрічний позов не визнала в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 18 квітня 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ «Приват Банк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №E/V06640, згідно умов якого відповідачу було видано кредит у розмірі 41000 Євро зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14 % на рік на термін 15 квітня 2011 року (а.с.6-8).

Згідно п.п. 2.2.2. кредитного договору позичальник зобовязується сплатити відсотки за користування кредитом у відповідності з п.п.3.1, 3.2, 3.3 даного договору. Повну сплату відсотків за користування кредитом провести не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту.

Із п.4.1 кредитного договору вбачається, що при порушенні позичальником будь-якого із зобовязань по сплаті відсотків за користування кредитом передбачених п.п.2.2.2, 3.1, 3.2, 3.3 цього договору строків повернення кредиту, передбачених п.п. 1.3, 2.2.3, 2.3.1, 2.2.8, 3.3 цього договору, винагороди та комісії, що передбачено п.п.3.5, 3.7 цього договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязаний сплатити банку пеню у розмірі 0,2 % від суми непогашеного платежу за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період за який сплачується пеня. Згідно п.4.2 даного договору нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобовязань, передбаченої п. 4.1 даного договору, здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобовязання повинне було бути виконано позичальником.

У звязку із тим, що відповідач ОСОБА_1 не виконав взяті на себе зобовязання за кредитним договором, станом на 13 серпня 2008 року утворилась прострочена заборгованість в сумі 35032,75 Євро, яка складається із: заборгованості по кредиту в сумі 32399,60 Євро, заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 2260,09 Євро, а також пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в сумі 373,06 Євро, яку відповідач на момент розгляду справи не погасив.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Станом на 19 червня 2018 року офіційний курс гривні до Євро становить 3057.5853 гривень за 100 Євро (а.с.9).

Суд вважає, що з відповідача ОСОБА_1, як позичальника за кредитним договором, згідно умов цього договору належить стягнути на користь позивача заборгованість по кредиту в сумі 35032,75 Євро, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 19 червня 2018 року еквівалентно 1071154 грн. 30 коп., оскільки сума, що підлягає сплаті за зобовязанням, визначається за офіційним курсом Національного банку України, встановленим для відповідної валюти на день платежу. Крім цього, в кредитному договорі банк та відповідач ОСОБА_1 визначили грошовий еквівалент зобовязань відповідача в Євро, а тому сума заборгованості підлягає стягненню в Євро.

В забезпечення зобовязань за даним договором кредиту, між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ «Приват Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №E/V06640від 19 квітня 2006 року, відповідно до якого відповідачка ОСОБА_2 зобовязується перед кредитором відповідати за виконання відповідачем ОСОБА_1своїх обовязків за кредитним договором №E/V06640 від 18 квітня 2006 року( а.с. 8).

Відповідно до ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до п. 2 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором за виконання обовязків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

Пунктом 4 договору поруки передбачено, що у випадку невиконання боржником обовязків за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Згідно ст. 559 ч. 4 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом.

Як вбачається із претензії на суму 36494. 27 Євро ( а.с. 47), ПАТ КБ «ПриватБанк» направив 05 жовтня 2007 року відповідачам - ОСОБА_1,як позичальнику, ОСОБА_2, як поручителю, претензію від 04 жовтня 2007 року щодо сплати до 06 листопада 2007 року заборгованості за кредитним договором №E/V06640, укладеного 18.04.2006 р., яка станом на 04 жовтня 2007 року становить суму в розмірі 36494,27 євро.

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту 05 вересня 2008 року.

Так, предявивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату процентів за його користування та пені, кредитор згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобовязання й був зобовязаний предявити позов до поручителя протягом шести місяців (ч. 4 ст. 559 ЦК України) від дати порушення боржником встановленого банком строку дострокового повернення кредиту.

Таким чином, у разі зміни кредитором на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України строку виконання основного зобовязання, передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню від цієї дати.

Так, позивач, звернувшись із зазначеною претензією до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 змінив строки виконання основного зобовязання та визначив останнім днем цього строку 06 листопада 2007 року.

Відповідно банк мав право в шестимісячний строк звернутись до суду з вимогою до поручителя про стягнення заборгованості, тобто до 06 травня 2008 року.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду із позовом до поручителя ОСОБА_2 05 вересня 2008 року після спливу шестимісячного строку, а тому зустрічний позов ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_1 про визнання договору поруки припиненим підлягає до задоволення, належить визнати договір поруки №Е/V06640 від 19 квітня 2006 року укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 припиненим, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні первісного позову в частині стягнення заборгованості з відповідачки ОСОБА_2

Згідно ст. 141 ч. 1 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача належить стягнути судові витрати - судовий збір у розмірі 1700 гривень та витрати по оплаті інформаційно-тихнічного забезпечення розгляду справи у суді в сумі 30 гривень, а з ПАТ КБ "ПРиватБанк" та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2В судові витрати по сплаті судового збору у розмірі по 320 гривень з кожного.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 536, 546, 553, 554, 559, 610, 611, 612, 625, 1047-1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 10-13, 81, 141, 258-259, 352 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний код НОМЕР_1, поживає за адресою: АДРЕСА_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д) заборгованість за кредитним договором №Е/V06640 від 18 квітня 2006 року у розмірі 35032 ( тридцять пять тисяч тридцять два ) євро 75 євроцентів ( що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 19.06.2018 року еквівалентно один мільйон сімдесят одна тисяча сто пятдесят чотири гривні 30 копійок ), яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 32399,60 євро, заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 2260,09 євро, пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в сумі 373,06 євро.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 1700 гривень та витрати по оплаті інформаційно-тихнічного забезпечення розгляду справи у суді в сумі 30 гривень.

В позові публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», ОСОБА_1 про визнання договору поруки припиненим задовольнити.

Визнати договір поруки №Е/V06640 від 19 квітня 2006 року між публічним акціонерним товариством комерційного банку «ПриватБанк» та ОСОБА_2 припиненим.

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі по 320 гривень з кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м.Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 25 червня 2018 року.

СУДДЯ ЯРЕМА Л.В.