РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 2/510/893/18

Справа № 510/470/18

13.06.2018 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі

головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

при секретарі Міхайліченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності, -

встановив:

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 29 грудня 2017 року вони домовились з відповідачами про покупку житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1. В той же день сторонами було укладено відповідний письмовий договір купівлі-продажу.

Позивачі передали відповідачам обумовленні договором гроші, а останні передали ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ключі від будинку.

Через деякий час позивачі звернулись до відповідачів з проханням оформити договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, у відповідності до вимог діючого законодавства - посвідчити договір в нотаріальному порядку.

Однак ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповіли, що не можуть цього зробити, оскільки на момент укладення договору вони не були власниками усього будинку, хоча він належить їм на праві спадкового права після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім того, вони повідомили, що розпочали процес оформлення спадщини.

На момент підписання договору позивачам не було відомо про те, що відповідачі не є власниками будинку.

Позивачі у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце його проведення сповіщалися належним чином, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява від представника позивачів - адвоката ОСОБА_6, відповідно до якої він просить розглянути справу за їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце його проведення сповіщалися належним чином, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява, відповідно до якої вони позов визнають у повному обсязі та не заперечують проти його задоволення.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, 29 грудня 2017 року вони домовились з відповідачами про покупку житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1. В той же день сторонами було укладено відповідний письмовий договір купівлі-продажу.

Позивачі передали відповідачам обумовленні договором гроші, а останні передали ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ключі від будинку.

Через деякий час позивачі звернулись до відповідачів з проханням оформити договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, у відповідності до вимог діючого законодавства - посвідчити договір в нотаріальному порядку.

Однак ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповіли, що не можуть цього зробити, оскільки на момент укладення договору вони не були власниками усього будинку, хоча він належить їм на праві спадкового права після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім того, вони повідомили, що розпочали процес оформлення спадщини.

На момент підписання договору позивачам не було відомо про те, що відповідачі не є власниками будинку.

Таким чином на момент укладання договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований за адресу: АДРЕСА_1, відповідачі не були власниками усього будинку, а тому придбане позивачами нерухоме майно було відчужено особами, які не мали на це право, про що позивачі не знали

Відповідно до ч. 1 ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Згідно із ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Позивачі, як добросовісні набувачі, у відповідності до вимог ст. 330 ЦК України набули право власності на спірний будинок, оскільки придбали нерухоме майно у відповідачів, які не мали права його відчужувати, однак згідно із вимогами ст. 388 ЦК України, вказане майно не було загублено власником, не було вкрадено у власника або особи, якій він передав майно у володіння, не відбувало з володіння власника або особи, якій він передав його майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, не може бути витребуваний у позивачів. ТобтоОСОБА_1 та ОСОБА_2 правомірне володіють та користуються спірним майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У даному випадку визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, таким чином, суд вважає, що є всі підстави для визнання права власності на спірний будинок за позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2

На підставі викладеного та керуючись 7, 10, 12, 13 81, 89, 133, 141, 206, 223, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності в рівних частинах на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності в рівних частинах на земельну ділянку розміром 0,0694 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташовану за адресою: АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяті днів з дня його проголошення.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова