Справа № 758/1746/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2018 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Супрун Г. Б.,

за участю секретаря судового засідання - Цукурової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за об'єднаними позовами Подільської районної в м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виселення без надання іншого житлового приміщення, зустрічним позовом ОСОБА_2 до Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, 3-ті особи ОСОБА_5., Служба у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання права користування квартирою, та позовом Київської міської прокуратури № 7 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Подільської районної державної адміністрації, 3-ті особи: ОСОБА_5, Служба у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання права користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивач Подільська районна в м. Києві державна адміністрація звернулась до суду з позовом про виселення на підставі ст. 109 ЖК Українибез надання іншого жилого приміщення неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 із квартири АДРЕСА_2. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що відповідачі займають жиле приміщення протиправно,без достатніх правових підстав, оскільки ордер на вселення не отримували, також за відсутності договору найму.

ОСОБА_6 звернулась до суду з зустрічними вимогами до Подільської районної в м. Києві державної адміністраціїз вимогою про визнання права користування жилим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що її мати ОСОБА_5 з 19.08.1992 року працювала спочатку на посаді двірника-доглядача будинків ЖЕК-2, а з 01.03.2008 року на посаді робітника з комплексного прибирання та утримання будинків з прилеглими територіями в КП «Введенське». Ключі від спірного приміщення отримала від представника ЖЕКу, вселення відбувалося в присутності свідків. Зазначила, що ними постійно сплачувались комунальні послуги за квартиру.Просила визнати за нею право користування квартирою, іншого житла у неї немає.

Київська міська прокуратура № 7 звернулась до суду з позовом про визнання за неповнолітнім ОСОБА_3, ОСОБА_4 право користування спірною квартирою та зобов'язанням видати ордер на квартиру на ім'я ОСОБА_5, яка діє в інтересах неповнолітніх. Вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_5 з неповнолітніми дітьми користується квартирою без укладеного договору у відповідності до вимог ст. 61 ЖК України не з власної волі, а через відсутність виданого в установленому порядку ордеру на спірне жиле приміщення, що унеможливлює укладення зазначеного договору. Також в своєму позові зазначає, що виселення без надання іншого жилого приміщення провадиться виключно з підстав передбачених ч. 3 ст. 116 ЖК України, що є неприпустимим за виниклих правовідносин.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 14.06.2017 року справу за позовом Київської міської прокуратури № 7 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_5, Служба у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання права користування жилим приміщенням та зобов'язання вчинити певні дії об'єднано в одне провадження за клопотанням сторони зі справою за позовом Подільської районної в м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_2, неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 по виселення без надання іншого жилого приміщення та за зустрічними вимогами ОСОБА_6 про визнання права користування жилим приміщенням.

В судовому засіданні представник позивача Подільської районної в м. Києві державної адміністрації вимоги викладені в позові підтримала. Вказала, що відповідачі безпідставно зайняли спірне приміщення та не мають право на проживання в ньому і підлягають виселенню. В задоволенні зустрічних вимог ОСОБА_2 та позовних вимог прокуратури просила відмовити.

В судовому засіданні представник Київської місцевої прокуратури №7Павліченко В.О. підтримала свої позовні вимоги. В задоволенні вимог Подільської РДА просила відмовити. Проти задоволення зустрічних вимог ОСОБА_2 не заперечувала.

Представник служби у справах дітей Подільської РДА в судовому засіданні, діючи в інтересах дітей, просили позовні вимоги прокуратури задовольнити, а в задоволенні вимог Подільської районної в м. Києві державної адміністрації відмовити.

Суд, дослідивши подані у справі докази, заслухавши думку учасників процесу, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 на підставі наказу № 274 - к від 21.08.1992 року була прийнята на роботу ЖЕК-2 з 19.08.1992 року. Наказом № 527-к від 14.07.2003 року було звільнено з роботи за переведенням в КП «Поділ-житло».

16.07.2003 року ОСОБА_5 було прийнято на посаду робітника з комплексного прибирання та утримання будинків з прилеглими територіями (двірник) 1-го розряду ЖЕК-702 КП «Поділ-житло» 29.02.2008 року ОСОБА_5 було звільнено з роботи в порядку переведення до КП «Веденський».

Наказом Державного КП УЖК Подільського району № 476 від 24.12.2001 року ОСОБА_5 на родину з трьох осіб ( вона, дочка ОСОБА_2, 1989 р.н., син ОСОБА_3, 2001 р.н.) було надано дозвіл на користування квартирою АДРЕСА_2

Таким чином, структурним підрозділом Подільської РДА в м.Києві Державним комунальним підприємством по утриманню житла Подільського району м.Києва, наказом № 476 від 24.12.2001 року прийнято рішення про надання у безстрокове користування працівнику підприємства - двірнику ОСОБА_5 та двом її неповнолітнім дітям, квартири АДРЕСА_2 яка розташована у другому під» їзді зазначеного будинку

Разом з цим, висновки щодо відсутності підставі для проживання у квартирі відповідачів спростовуються рішенням Апеляційного суду м.Києва від 26.05.2015 року, яким змінено рішення Подільського райсуду м.Києва від 02.02.2015р. про виселення ОСОБА_5 і неповнолітніх дітей в частині виключення з резолютивної частини неповнолітніх дітей та зміни підстав виселення з ч.3 ст.116 на ст.ст.9, 58, 61 та 109 ЖК УРСР. Тобто, рішенням суду встановлено, що ОСОБА_5 вселилась в спірну квартиру не самоправно ( був наявний наказ підприємства на вселення), а з порушенням порядку, встановленого ст.58 ЖК України - не на підставі ордеру. Разом з тим, рішення в частині про виселення ОСОБА_5 без надання іншого приміщення залишено без змін. ( а.с.16-19 т.1).

Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.09.2015 року рішення Апеляційного суду м. Києва від 26.05.2015 року залишено без змін.

Рішенням суду першої інстанції було встановлено, що окрім ОСОБА_5 в спірній квартирі також проживають неповнолітні діти ОСОБА_3, 2001р.н., ОСОБА_4, 2008 р.н. та повнолітня дочка ОСОБА_2, 1989 р.н.

Відповідно до ст. 82ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, не потребує додаткового доказування встановлений судовими рішеннями апеляційної та касаційної інстанцій факт вселення в 2001 році ОСОБА_5 з неповнолітніми дітьми в спірне жиле приміщення не самоправно, а з порушенням порядку вселення в жилі приміщення, встановленого ст. 58 ЖК України.

Відповідно до ст. 109 ЖК України, на яку як на підставу виселення посилається позивач Подільська РДА, виселення із займаного жилого приміщення допускається лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом.

Відповідно до вимог ст.109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення.

Без надання іншого жилого приміщення виселення проводиться виключно за наявності підстав, передбачених ч. 3 ст.116 ЖК України, тобто з підстав самоправного зайняття громадянином жилого приміщення.

Отже, положення ст. 109 ЖК України передбачає можливість виселення лише за наявності умов, визначених цією статтею.

Судом не встановлено обставин в даному випадку , які давали б підстави для виселення без надання іншого житлового приміщення, про що просила Подільська РДА, на підставі ст.ст. 58,61, 109 ЖК України

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, яка свої вимоги не змінювала.

Щодо позовних вимог прокуратури про визнання права користування жилим приміщенням за неповнолітніми ОСОБА_3, ОСОБА_4, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Стаття 61 ЖК України встановлює, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією і наймачем - громадянином, на ім'я якого виданий ордер.

Конституція України в статті 47закріплює право кожної людини на житло. При цьому задекларовано, що держава створює умови, за яких кожен громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» визначено, що при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст. 33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою,яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Суд враховує рішення Апеляційного суду м.Києва від 26.05.2015р., яким встановлено, що вселення відбулось не самоправно.

ОСОБА_5 відкрито і безперервно користується спірною квартою 14 років, їй було відмовлено в укладенні договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій ( договір найму), але вона сплачує за комунальні послуги, також уклала договори щодо оплати послуг за користування квартирою, для укладання яких ордер не потрібен, з АЕК «Київенерго», ПАТ «Київгаз».

Крім того, через відсутність будь-якого житла в місті Києві ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в разі їх виселення зі спірної квартири без надання іншого жилого приміщення, фактично набудуть статусу бездомних громадян, що суперечить вимогам Законів України «Про охорону дитинства» та «Про основи соціального захисту бездомних громадян га безпритульних дітей».

Таким чином вимоги прокуратури суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо заявлених вимог прокуратури про зобов'язання видати ордер на квартиру вони підлягають залишенню без розгляду на підставі заяви представника прокуратури.

Щодо заявленого зустрічного позову ОСОБА_2 до Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання права користування жилим приміщенням суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму житлового приміщення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2, неповнолітні ОСОБА_3, ОСОБА_4 є членами сім'ї ОСОБА_5, яким на підставі Наказу Державного комунального підприємства по утриманню житла Подільського району від 24.12.2001 року надано дозвіл на користування квартирою АДРЕСА_2

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.195 року «Про деякі питання, що виникають в практиці застосування судами Житлового кодексу України» особи набувають рівного з іншими членами сім'ї наймача права користування жилим приміщенням, якщо вони вселились до жилого приміщення як члени сім'ї наймача.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5.( яка працювала двірником-доглядачем ЖЕК-2) разом з дочкою ОСОБА_2 у 1998р. були зареєстровані в АДРЕСА_3, жилою площею 14,0 кв.м., та займали це житлове приміщення на підставі ордеру, виданого на підставі Розпорядження Подільської державної адміністрації №227 від 11.03.1998р.

Як пояснила ОСОБА_5, спірну квартиру їй надали замість однокімнатної квартири по вул. Фрунзе, на час, поки вирішать питання надання їй службової квартири. Це підтверджується листом Подільської РДА від 16.02.2009р. за підписом в.о. голови ОСОБА_8, з якого вбачається, що після вирішення питання відселення гр. ОСОБА_9 із службової квартири АДРЕСА_1, ця квартира буде надана родині ОСОБА_5 Але службової квартири не надали, постійно тривали звернення та переписка з адміністрацією, відтак вона залишилась проживати в спірній квартирі. ОСОБА_2 вселилась в спірну квартиру у віці 12 років. На даний час вона вже повнолітня, але виникають проблеми з отриманням паспорта та з навчанням, оскільки на даний час відсутня реєстрація місця проживання, і це відбулось не з власної волі. Іншого житла в неї немає. Тому, враховуючи наведене, що ОСОБА_2 проживала разом з матір'ю ОСОБА_5, за спірну квартиру сплачувались комунальні послуги, порушення з їх боку щодо заселення у спірну квартиру не встановлено, таким чином суд приходить до висновку про можливість задоволення зустрічних вимог ОСОБА_2 про визнання за нею права користування спірною квартирою, але це не дає їй право в подальшому на приватизацію цього житла.

Керуючись ст. ст. 9. 10. 52. 53. 58, 61, 109 ЖК України, ст.ст. 3,4,5,7,12,13,76-82,263, 354,355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Подільської районної в м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_2, неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виселення без надання іншого житлового приміщення - відмовити.

Позовні вимоги Київської міської прокуратури № 7 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Подільської районної державної адміністрації, 3-ті особи: ОСОБА_5, Служба у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання права користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати за неповнолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 та малолітнім ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 право користування квартирою АДРЕСА_4

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до Подільської районної в м. Києві державної адміністрації,3-ті особи ОСОБА_5, Служба у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання права користування квартирою - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право користування квартирою АДРЕСА_4

Вимоги Київської міської прокуратури № 7 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, ОСОБА_4 в частині зобов'язання Подільської районної в м. Києві державної адміністрації в частині вимог видати ОСОБА_5 ордер на квартиру АДРЕСА_2 - залишити без розгляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення (або вручення) повного судового рішення.

Суддя Г. Б. Супрун