Справа № 766/9674/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2018 р. Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Дорошинської В.Е.

при секретарі Кирпиченко І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього сина який продовжує навчання та додаткових витрат на утримання дітей,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітнього сина та додаткових витрат на дітей мотивуючи тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей : повнолітнього сина ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Діти проживають разом з нею. Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 28.10.2014 року на утримання дітей з ОСОБА_2, стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини до досягнення дитиною повноліття. На даний час ОСОБА_2 досяг повноліття, однак продовжує навчання у Херсонському національному технічному університеті на денній формі навчання на платній основі, що складає кожен рік 10900 грн., тому з відповідача просить стягнути половину від вказаної суми , що складає 5450 грн. Крім того зазначила, що окрім сплати за навчання сина, вона сплатила 14700,00 грн. за фотоапарат, який йому необхідний для навчання на обраній спеціальності, та крім цього, понесла витрати на дітей на придбання одяг, взуття, канцелярських товарів, книжок, та сплату шкільних зборів.

У звязку з чим просила з урахуванням уточнених позовних вимог стягнути з відповідача, на її користь аліменти на утримання сина, який продовжує навчання у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно з моменту звернення та до закінчення навчання до досягнення двадцяти трьох річного віку, додаткові витрати на сплату за навчання у розмірі 1/4 частини витрат, а саме - 5450,00 грн., відповідно до договору надання освітніх послуг, а саме до закінчення навчання, та стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на дітей, що складають (41548,58 грн.,) просить стягнути половину додаткових витрат, а саме 20774,29 грн.

Представник позивача в судове засідання надала заяву в якій просить розглянути справу з урахуванням змін в ЦПК України, які набрали чинності 15.12.2017 року зі стадії розгляду, на якій залишилися до набрання чинності зазначеними змінами. Крім того, просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання надав заяву, в якій просить розглянути справу з урахуванням змін в ЦПК України, які набрали чинності 15.12.2017 року зі стадії розгляду, на якій залишилися до набрання чинності зазначеними змінами. Крім того, просив суд справу розглянути без його участі , в задоволенні позву відмовити з підстав зазначених у заперечення наданих у письмовому вигляді до суду.

Відповідно до п. 9 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідних положень» справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності редакцією ЦПК, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності редакцією ЦПК.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.04.1998 року, згідно свідоцтва про шлюб серії І-КГ №277730. Відповідно до рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 27.05.2013 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 розірвано. Від шлюбу мають двох дітей повнолітнього сина ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-КГ №026029, ОСОБА_2 народився 28.07.1998 року, де батьками зазначені : ОСОБА_3 та ОСОБА_5. Діти проживають разом з позивачем, що не заперечується сторонами у справі.

Відповідно до рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 28.10.2014 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку починаючи з 08.10.2014 року та до повноліття дітей але не менше 30% від прожиткового мінімуму установленого законом та стягнуто додаткові витрати на дітей в сумі 2235,00 грн.

Відповідно до довідки №350 від 05.07.2016 року виданої Херсонським національним технічним університетом встановлено, що ОСОБА_2 є студентом денної форми навчання факультету кібернетики та системи інженерії, напряму спеціальності -6,020207 дизайн, що навчається на умовах контракту з дисципліни фотографія і фотографіка. Відповідно до типового договору №330 термін навчання складає 4 роки, загальна вартість навчання складає -43600(- це 10900,00 грн. за кожен рік).

За змістом статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Відповідно до позовної заяви позивач просить стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку з моменту звернення та до закінчення навчання. Вважає, що відповідач може сплачувати вказаний нею розмір аліментів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є працездатною особою, працює та отримує заробіток, що підтверджується наданими та залученими до матеріалів справи довідкою про заробітну плату(яка складає 3953,86грн. про що також вказує і сама позивач у своєму позові), доказів незадовільного стану здоров'я не встановлено, а тому може сплачувати аліменти на утримання сина. Тому суд приходить про можливість стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, з моменту звернення до закінчення навчання, або досягнення 23-х річного віку, або яка з цих подій настане першою.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовної вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на навчання, а саме оплату за навчання в розмірі 1/2 (а саме 5450,00 грн.) частини згідно договору на навчання суд виходить з наступного.

Відповідно до наданого позивачем договору про надання освітній послуг повнолітній ОСОБА_2, дійсно навчається на платній основі, і позивач сплачує за навчання, кожен семестр, що підтверджується наданими квитанціями, наявними у матеріалах справи. В обґрунтування заявлених позовних вимог в цій частині позивач посилається на ст. 185 СК України (а.с. 20), що регулює участь батьків у додаткових витратах на дитину.

В той же час особливості застосування норм СК України до відносин щодо обовязку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, регулюються Главою 16 СК України. Так, згідно ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192, 194-197 цього Кодексу.

Таким чином, можливість стягнення, окрім аліментів (ст.ст. 198-200 СК України), додаткових витрат на навчання повнолітнього сина, що продовжує навчання, не передбачена нормами СК України. За таких обставин суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог в цій частині у звязку з їх необґрунтованістю.

Щодо вимог позивача про стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину, а саме ОСОБА_4, то суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

В правовій позиції Верхового Суду України, висловленій 24 лютого 2016 р. у справі № 6-1296цс15, зазначено, що виходячи з аналізу ст. 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Таким чином, доведенню підлягає наявність у дитини здібностей, талантів, хронічної хвороби чи каліцтва, що є особливими обставинами і є підставою для стягнення з іншого із батьків додаткових витрат.

Позивач у своїй уточненій позовній заяві посилається на ті обставини, що у звязку з тим, що відповідач добровільно належним чином не допомагає по утриманню дітей, а діти проживають разом з нею та вона несе значні витрати самостійно, та перераховує вказані витрати в своїй заяві , підтверджуючи їх відповідними чеками та квитанціями.

Додатковими витратами на неповнолітню позивач зазначає витрати на одяг, взуття, навчання, гігієнічні та пральні засоби, відвідування шкільного навчального закладу, та витрати на лікування.

Суд приймає до уваги та відносить як додаткові витрати на придбання брекетів для неповнолітньої оскільки з матеріалів справи вбачається, а саме з витягу з медичної картки, з запису від 06.05.2016року, що неповнолітній ОСОБА_4 необхідно було встановити на верхню та нижню щелепу брекети, вартість яких відповідно до квитанції на ар. справи №65 від 06.05.2016 року, складає 9400,00 грн., половина суми якої складає 4700 грн., та яка підлягає стягненню з відповідача.

Що стосується ліків зазначених у квитанціях на арк. спр. 72,73, загальна вартість яких склала - 868,61 грн, то суд не приймає до уваги, адже позивачем не надано доказів на підтвердження того, що саме ці ліки необхідні були для неповнолітньої дитини, не надано докази призначення їх лікарем. (не надано жодних медичних карток, виписок, та не зазначено наявність хронічних хвороб дитини.)

Що стосується заявлених у позовній заяві вимог щодо стягнення одноразово з відповідача витрат на неповнолітню доньку: одягу, взуття, канцелярського приладдя, шкільних книжок підтверджених численними квитанціями на придбання вказаних речей вартість яких відповідно до представлених квитанцій склала в сукупності - 5090,66грн., тобто 1/2 частина складає 2545,33грн., то суд вважає, що в цій частині вимоги слід задовольнити, оскільки хоча той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 6-13, 19, 81, 133, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК, ст.ст. ст.ст. 7, 81,180-182, 184, 185, 187, 189-192, 194-197, 198-201 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього сина який продовжує навчання та додаткових витрат на утримання дітей задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, 05.02.1971р.н, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 ІПН НОМЕР_1 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 розмірі у 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно, з моменту звернення 30.08.2016 року і до закінчення навчання, або до досягнення двадцяти трьох років, або за умови яка з цих подій настане раніше.

Стягнути з ОСОБА_2, 05.02.1971р.н, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання неповнолітньої ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 7245,33грн.

Стягнути з ОСОБА_2, 05.02.1971р.н, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 ІПН НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1280,00 гривень.

В решті вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя В.Е. Дорошинська