АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 червня 2018 року

м.Харків

справа № 640/1307/18

провадження № 22-ц/790/3254/18

Апеляційний суд Харківської області у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Колтунової А.І., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

скаржник - ОСОБА_1,

стягувач - Публічне акціонерне товариство «Мегабанк»,

третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Харківської області ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за скаргою ОСОБА_3, стягувач: Публічне акціонерне товариство «Мегабанк», 3-я особа: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області ОСОБА_2 на рішення виконавця за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 11 квітня 2018 року, постановлену під головуванням судді Шмадченко С.І., в залі суду в місті Харкові, -

в с т а н о в и в :

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на рішення виконавця, стягувач: ПАТ «Мегабанк», 3-я особа: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області ОСОБА_2.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 11 квітня 2018 року у задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити його скаргу у повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; зазначає, що стягувач пропустив строк пред'явлення до примусового виконання виконавчого листа №2018/6-317/11, тому приватний виконавець ОСОБА_2 прийнявши до свого провадження вказаний виконавчий лист і розпочавши виконавче провадження, перевищив свої повноваження, вважає, що всі дії, рішення (зокрема постанови про арешт, про опис та арешт майна боржника) приватного виконавця у рамках виконавчого провадження №55409880 є незаконними.

Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області ОСОБА_2 та ПАТ «Мегабанк» подали відзив на апеляційну скаргу, просили ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 11 квітня 2018 року залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що виконавчий лист пред'явлено стягувачем в межах строку пред'явлення виконавчого листа до виконання, а винесені приватним виконавцем постанови про арешт майна боржника відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що за заявою ПАТ «Мегабанк» 19 грудня 2017 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2018/6-317/11, виданим 30.01.2013 року Київським районним судом міста Харкова про солідарне стягнення з ОСОБА_6, ОСОБА_4 - ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованості за кредитним договором від 23.07.2008 року станом на 01.07.2011 р. в розмірі 24 894,66 дол. США та 6227,97 грн. (а.с.6, 8).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області ОСОБА_2 від 19 грудня 2017 року накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_4 - ОСОБА_7, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 281 938,45 грн. (а.с.9).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області ОСОБА_2 від 22 грудня 2017 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках в Харківському ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» та в ПАТ «Альфа-Банк» у місті Києві та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать ОСОБА_4 - ОСОБА_7, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 281 938,45 грн. (а.с.10).

05 січня 2018 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області ОСОБА_2 накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_4 - ОСОБА_7, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 281 938,45 грн. (а.с.11).

Як на підставу вимог скарги, представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 вказував, що заява про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа 2018/6-317/11 була подана представником стягувача 18.12.2017 року, тобто з пропуском строку, оскільки напис на виконавчому листі № 2018/6-317/11 свідчить про те, що строк пред'явлення вказаного виконавчого листа до виконання - до 24 січня 2014 року. Крім того, зазначив, що представник ПАТ «Мегабанк» за довіреністю ОСОБА_10, яким була подана заява приватному виконавцю про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2018/6-31/11, відповідно до довіреності № 13-330/179 не мав права вести справи, які знаходяться у проваджені приватного виконавця (у довіреності вказане право ОСОБА_10 вести справи лише в «…судових, господарських, нотаріальних, правоохоронних, адміністративних установах та в державних виконавчих службах..»). Вважає, що приватний виконавець ОСОБА_2, прийнявши до свого провадження виконавчий лист № 2018/6-31/11 і відкривши виконавче провадження № 55409880, не пересвідчившись у повноваженнях особи, яка пред'явила виконавчий лист до виконання (ОСОБА_10Р.), в порушення строку пред'явлення виконавчого листа, перевищив свої повноваження, відкривши виконавче провадження 19.12.2017 року. Постанови приватного виконавця про арешт майна боржника від 19.12.2017; про арешт коштів боржника від 22.12.2017 р.; про арешт майна боржника від 05.01.2018 р., винесені у виконавчому провадження є неправомірними і такими, що порушують права та законні інтереси ОСОБА_3.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 22, ч.3 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент пред'явлення виконавчого листа до примусового виконання та повернення такого листа стягувачу) виконавчі документи можуть бути пред'явлені протягом року якщо інше не передбачено законом. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Судовим розглядом встановлено, що виконавчий лист № 2018/6-317/11 від 30.01.2013 року було повернуто державним виконавцем Дзержинського ВДВС 23.03.2016 року на підставі п. 7 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Таким чином, саме з дати повернення виконавчого листа, тобто з 23.03.2016 року слід обраховувати строк пред'явлення такого виконавчого листа до примусового виконання. Зазначений виконавчий лист міг бути пред'явлений до виконання на протязі одного року, тобто до 23.03.2017 року.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України № 1404-УШ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року (далі - Закон).

Відповідно до ч.1 ст.12 вказаного Закону виконавчі документи пред'являються до примусового виконання протягом трьох років.

Частиною 5 ст.12 цього Закону передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Згідно пункту 5 розділу ХШ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Висновок суду першої інстанції про те, що оскільки виконавчий лист № 2018/6-317/11 від 30.01.2013 р. було повернуто державним виконавцем Дзержинського ВДВС 23.03.2016 р., то з цього часу слід обраховувати строк пред'явлення такого виконавчого листа до примусового виконання на протязі одного року, тобто до 23.03.2017 року, - відповідає вимогам закону.

Річний строк повторного пред'явлення виконавчого листа 2018/6-317/11, до виконання закінчувався у період дії Закону «Про виконавче провадження», який набрав чинності 05.10.2016 року.

Пред'являючи повторно 18.12.2017 р. для примусового виконання виконавчий лист 2018/6-317/11, ПАТ «Мегабанк» керувався Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року.

19.12.2017 р. приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №55409880 на примусове виконання виконавчого листа 2018/6-317/11, виданого Київським районним судом м.Харкова 30.01.2013 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Мегабанк» суми боргу.

Вказана постанова приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження не скасована.

Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В силу пункту 6 частини 3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Згідно ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Матеріали справи свідчать про те, що приватним виконавцем в рамках виконавчого провадження було винесено постанови про арешт майна боржника від 19.12.2017 р.; про арешт коштів боржника від 22.12.2017 р.; про арешт майна боржника від 05.01.2018 р.; про опис та арешт майна (коштів) боржника від 11.01.2018 року. Накладено арешт на все майно боржника, грошові кошти у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 281938,45 грн.

З урахуванням вищевказаного, винесені приватним виконавцем постанови про арешт відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та не виключають майно зазначеного в додатку до Закону.

Доводи апелянта щодо відсутності повноважень у представника стягувача на пред'явлення виконавчих документів до виконання спростовуються наявною в матеріалах справи довіреністю (а.с.13).

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, п. 9 Перехідних Положень ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 11 квітня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: А.І. Колтунова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення виготовлено 26.06.2018 року.