Справа № 369/5316/18
Провадження № 2/369/2477/18
18.06.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді Пінкевич Н.С.,
за участі секретаря Водала А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за постачання природного газу,-
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між ним та ОСОБА_1 укладено публічний договір № НОМЕР_1 постачання природного газу, відповідно до умов якого позивач зобов'язався постачати відповідачу природний газ у необхідних для нього об'ємах (обсягах), а відповідач зобов'язалася своєчасно сплачувати позивачу вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Відносини між постачальником та побутовими споживачами (населенням) регулюються Правилами та Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним.
З огляду на викладені обставини, позивач просить стягнути із відповідача на свою користь вищевказану заборгованість за надані послуги та судовий збір, сплачений при подачі до суду даного позову.
У судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Одночасно, просила здійснювати розгляд справи за її відсутності та проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання також не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі.
За змістом п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням цієї статті.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
У травні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення із ОСОБА_1 боргу за спожитий природний газ.
Позивач керуючись ч.9 ст.28 ЦПК України вважає, що позов має бути розглянутий Києво-Святошинським районним судом, оскільки Відповідач на підставі договору купівлі-продажу квартири, номер: 215 виданий 17.01.2017р. приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області являється власником нерухомого майна: Києво-Святошинський р-н, с.Соф.Борщагівка, АДРЕСА_1, яке є обєктом газопостачання на який безпосередньо озивач виконує постачання природного газу.
Матеріалами справи встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київолгаз Збут» (далі - Постачальник) та ОСОБА_1 (Споживач) укладено публічний договір № НОМЕР_1 постачання природного газу.
Як передбачено п. 2.1. Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам Постачальник зобов'язався постачати природний газ Споживачу в необхідних для Споживача об'ємах (обсягах), а Споживач зобов'язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором.
Відповідно до п. 4.7. Типового договору оплата вартості послуг з газопостачання за цим Договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника.
За змістом п. 13 Розділу ІІ Правил постачання природного газу, які затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг за № 2496 від 30.09.2015 р., Постачальник має право ініціювати/вживати заходів з припинення або обмеження в установленому порядку постачання природного газу споживачу в разі проведення споживачем неповних або несвоєчасних розрахунків за договором.
Згідно із п. 14 Розділу ІІІ вищевказаний Правил, розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. При розрахунку за платіжними документами (рахунками постачальника) оплата за послуги з газопостачання має бути здійснена споживачем у терміни, визначені в рахунку, який не може бути меншим п'яти робочих днів з моменту отримання споживачем цього рахунку.
Відповідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Статтями 67 та 68 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР.
Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
У відповідність до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Як передбачено ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача.
Як передбачено ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.
З огляду на викладене, стягненню підлягає із відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1762 грн.
Таким чином, дослідивши матеріали справи та надавши об'єктивну оцінку зібраним доказам по справі, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
На підставі викладеного, та керуючись ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 509, 526, 530, 610 ЦК України, ст.ст. 141, 273, 280-284, 289, 354 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Н.С. Пінкевич