Справа №265/6568/16-ц
Провадження №2/265/615/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Шиян В. В.,

за участю секретарів Єфрємової О.В., Себко Г.Л.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю та вселення,

за участю сторін:

представника позивача - адвоката ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю, а саме жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1 та вселення. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що йому на праві власності належить 1/9 частки квартири АДРЕСА_1, відповідачці по справі належить 8/9 частин зазначеної квартири. Однак відповідачка фактично займає всю квартиру, перешкоджає йому у вселенні в спірну квартиру, не дає примірник ключів від вхідної двері. Іншого житла він немає, вимушений знімати квартиру у сторонніх людей. Просить суд зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні належною йому на праві власності 1/9 частки квартири АДРЕСА_1, шляхом вселення та надання йому примірника ключів від вхідної двері зазначеної квартири, стягнути судовий збір.

В подальшому позовні вимоги було уточнено. Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що власниками квартири окрім позивача та відповідача ОСОБА_2 є ОСОБА_3, суд за клопотанням позивача ОСОБА_3 залучив в якості співвідповідача ОСОБА_3 а позивачем було пред'явлено позовні вимоги як до ОСОБА_2 так і до ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_6, яка діє на підставі договору про надання юридичних послуг, підтримали позовні вимоги у повному обсязі та надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_7 , будучі повідомленою належним чином про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву с проханням розглядати справу у її відсутність, проти задоволення позовних вимог ОСОБА_3 заперечує.

Представник відповідача ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 в судове засідання не з'явився, по невідомій суду причині, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причину своєї неявки суд не повідомив.

Відповідачка ОСОБА_3, будучі повідомленою належним чином про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася, причини своєї неявки суду не повідомила.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання учасника справи ( його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки будучи повідомленим належним чином суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України встановлено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15 січня 2007 року, належало на праві приватної спільної власності ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_2. (а.с.99-100)

31 травня 2015 року Четвертою Маріупольською нотаріальною державною конторою, ОСОБА_2, було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_9 на 2/9 частини квартири АДРЕСА_1. .

6 листопада 2015 року, Четвертою Маріупольською нотаріальною державною конторою, ОСОБА_1, було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_9 на 1/9 частину квартири АДРЕСА_1. ( а.с.99)

Згідно довідки № 27-154 від 6 вересня 2017 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, змінила своє прізвище з ОСОБА_2 на ОСОБА_2. ( а.с.56)

Таким чином власниками квартири АДРЕСА_1, є ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частки, ОСОБА_2 в частині 1/3+ 2/9 частини, та ОСОБА_1 в розмірі 1/9 частини.

Позовні вимоги було заявлено позивачем ОСОБА_1 до відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Однак в судовому засіданні представником позивача адвокатом ОСОБА_6, було долучено до матеріалів справи копію договору дарування частки квартири від 13 березня 2018 року, за яким ОСОБА_3, подарувала належну їй на праві приватної власності 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 - ОСОБА_2. Відомості було внесено в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності за № 25521264 від 30 березня 2018 року.

Таким чином на момент розгляду справи власниками квартири АДРЕСА_1, є ОСОБА_1 в розмірі 1/9 частки, та ОСОБА_2 в розмір 8/9 часток.

А тому належним відповідачем по справі за позовом ОСОБА_1 є ОСОБА_2, а тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог заявлених до ОСОБА_3.

Розглядаючи питання щодо усунення перешкод у користуванні власністю та вселення , суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений своєї власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування і розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечують рівні умови здійснення своїх прав.

Стаття 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним та ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За даними особистого рахунку № 3006117 від 2 листопада 2016 року у спірній квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2, відповідач у справі, її син ОСОБА_10., мати ОСОБА_11 та відповідач по справі ОСОБА_3 (а.с.17).

При цьому згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи № 03.120.0278 від 13 грудня 2017 року, в квартирі АДРЕСА_1, зареєстрований малолітній син позивача - ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_2. ( а.с.67)

Як було встановлено у судовому засіданні позивач зареєстрований в спірній квартирі саме після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.11.2015 року на 1/9 частку квартири АДРЕСА_1. При цьому згідно наданих суду квитанцій, позивач з моменту реєстрації в квартирі своєчасно та належно сплачував комунальні послуги за житло.

З технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 вбачається, що дана квартира складається із трьох кімнат житловою площею 39,4 кв.м., загальною площею 69,2 кв.м.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави вважати що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод в тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою, про надання йому комплекту ключів від квартири АДРЕСА_1, але зазначені вимоги проігноровані, одночасно позивач звертався і до органів поліції із заявою де виклав аналогічні підстави пов'язані з порушенням його права власності, однак отримав рекомендацію звернутися до суду в порядку цивільного судочинства за захистом свого порушеного права власності.

Заочними рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 16 лютого 2017 року, позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю та вселення було задоволено. За вказаним рішенням було видано виконавчий лист, який повернувся до суду без виконання. ( а.с.89-92)

В судові засіданні відповідачка ОСОБА_2 жодного разу не з'явилася, скориставшись своїм правом на представлення її інтересів - адвокатом.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 чинить перешкоди позивачу ОСОБА_3 у здійсненні права власності і розпорядження часткою у спірної квартирі на власний розсуд, починаючи ще з жовтня 2015 року, коли позивач повідомляв відповідача про звернення до нотаріальної контори прийняття спадщини та просив надати оригінали документів на квартиру, та в послідуючому ігноруючи його вимоги щодо передачі ключів від вхідної двері квартири та вселення.

Відповідно до ст. 155 ЖК України жилі будинки (квартири), що є в приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством.

Статтею 159 ч.І ЖК України зазначено, що предметом договору найму в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, може бути як ізольоване так і не ізольоване жиле приміщення ( кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом) а також частина кімнати.

Таким чином, в судовому засіданні було встановлено та доведено позивачем ОСОБА_3, що він є власником 1/9 частини квартири АДРЕСА_1. Неодноразово повідомляв відповідача ОСОБА_2 про своє бажання користуватися своєю власністю, у зв'язку з чим просив надати ключі від квартири. Однак відповідачка ОСОБА_2 ігноруючи законні, конституційні права позивача ОСОБА_3, не передаючи ключі від спільної квартири, чинить перешкоди в користуванні власністю, а тому позовні вимоги позивача ОСОБА_3, про усунення перешкод у користуванні власністю, та вселення, суд вважає обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем при зверненні до суду сплачений судовий збір в розмірі 551,21 гривня.

Отже, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, враховуючи повне задоволення позову, суд вважає, що на користь позивача підлягає відшкодуванню сума судового збору, в розмірі 551,21 гривня.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13, 76,81, 263, 264, 265, 268, 273ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю та вселення - задовольнити частково.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні та розпорядженні належній йому на праві власності 1/9 частини квартири АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_2 надати ОСОБА_1 примірник ключів від вхідної двері квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованої в АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, зареєстрованого в АДРЕСА_1, судовий збір в сумі 551,21 гривня.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України від 15 грудня 2017 року, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення було виготовлено та підписано 14 червня 2018 року.

Суддя: