Справа № 486/481/18
Провадження № 2-о/486/25/2018
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2018 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді Савіна О.І.,
присяжних Амедова В.І. та Погрібної Н.М.,
при секретарі Архіповій К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області цивільну справу № 486/481/18 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: служба у справах дітей Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про визнання особи безвісно відсутньою,
за участю заявника ОСОБА_1 та представника заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:
19 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім.

Свою позицію заявник обґрунтовує тим, що з 02 грудня 2005 вона перебувала із ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі, який 05 березня 2013 року було розірвано. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з нею. До грудня 2013 року ОСОБА_3 виходив на зв`язок, оскільки планував знятися з обліку з Южноукраїнського міського військового комісаріату з метою офіційного працевлаштування у м. Миколаєві, але так і не з`явився в м. Южноукраїнську та з грудня 2013 року будь-який зв`язок з ним втрачено. Він жодного разу не зателефонував, не написав листа, не повідомив іншим способом про місце свого перебування. 19 квітня 2017 року вона звернулась з заявою до Южноукраїнського відділення поліції, під час перевірки було підтверджено, що останнє офіційне місце реєстрації ОСОБА_3 АДРЕСА_1 , тобто де мешкає вона з донькою. Його батькам теж невідомо місцезнаходження ОСОБА_3 . Визнання безвісно відсутнім ОСОБА_3 їй необхідно в зв`язку з тим, що вона одна виховує свою доньку, не отримує ніякої матеріальної допомоги та п`ять років не може вивезти дитину на літній відпочинок і оздоровлення за кордон та до родичів в Російську Федерацію.

В судовому засіданні заявник підтримав заяву повністю та просив суд визнати ОСОБА_3 безвісно відсутнім.

Представник заінтересованої особи у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви.

Вислухавши заявника, представника заінтересованої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню на підставі наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 05 березня 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва (повторного) про розірвання шлюбу, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області за актовим записом № 9 (а. с. №4).

Сторони є батьками неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про її народження (а.с. №5).

Заявник вірно посилається в позові на ст. 43 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання не має відомостей про місце її перебування.

Як з`ясовано в судовому засіданні з грудня 2013 року місце перебування ОСОБА_3 заявниці не відоме, листів та телефонних дзвінків від нього не надходило. Їхнім знайомим також невідоме місце його перебування.

Відповідно до висновку за результатами перевірки оперуповноваженого Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області Стоянова І.В. від 19 квітня 2017 року розгляд матеріалів щодо встановлення місця проживання колишнього чоловіка ОСОБА_1 ОСОБА_3 припинено, оскільки відсутні підстави для внесення даної інформації до ЄРДР (а.с. №4).

Як вбачається з копії довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію) від 21 березня 2018 року ОСОБА_3 23 березня 2009 року був знятий з реєстрації в квартирі АДРЕСА_2 (а.с. №11), де проживає заявник ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_4 .

На запит суду до Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради вбачається, що в них відсутні відомості щодо реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_3 (а.с. №42).

Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області на запит суду надало відповідь, що ОСОБА_3 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 по паспорту громадянина України (а.с. № 44).

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили, що дійсно ОСОБА_3 з грудня 2013 року вони не бачили та місце його перебування їм не відомо.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що протягом одного року в місці постійного проживання ОСОБА_3 немає відомостей про місце його перебування, а тому заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: служба у справах дітей Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про визнання особи безвісно відсутньою, задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Євпаторія Автономної Республіки Крим, безвісно відсутнім.
Повний текст рішення буде складений протягом десяти днів з дня оголошення вступної та резолютивної частин рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Суддя Южноукраїнського
міського суду О.І.Савін

Присяжні: В.І. Амедов

Н.М. Погрібна