Справа № 569/9220/18
У Х В А Л А

27 червня 2018 року

Рівненський міський суд Рівненської області

особі головуючого-судді Кучиної Н.Г.

з участю секретаря судового засідання Довбенко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Родовід Банк» звернулося до суду зі скаргою, в якій просить визнати незаконними дії державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 про повернення виконавчого документа стягувачу від 24.04.2018 року по виконавчому провадженню № 48773586, скасувати постанову державного виконавця Кондратюка І.М. про повернення виконавчого документа стягувачу від 24 квітня 2018 року по виконавчому провадженню № 48773586

В обґрунтування скарги покликається на те, що 16 грудня 2013 року Рівненським міським судом Рівненської області було видано виконавчий лист по справі № 569/13400/13-ц щодо стягнення заборгованості по кредитному договору з ОСОБА_2 в розмірі 25780, 66 грн та 1123, 85 грн витрати на сплату судового збору. 11 травня 2018 року АТ " Родовід банк" отримав постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 24.04.2018 року по ВП № 48773586, яка винесена державним виконавчцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1, з підстав, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійсненні виконавцем відповідно закону заходи щодо розшуку майна виявились безрезультатними.

Вважає, що державний виконавець порушив вимоги ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», чим суттєво перешкодив процесу виконання судового рішення, оскільки не здійснив всі дії, які передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

В судове засідання представник заявника та преставник ДВС не з»явились про час розгляду справи повідомлялись заздалегідь та належним чином, проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи у відповідності до ч.2 ст. 450 ЦПК України..

Суд, дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16 грудня 2013 року по справі № 569/13400/13-ц стягнуто заборгованість по кредитному договору з ОСОБА_2 в розмірі 25780, 66 грн та 1123, 85 грн витрати на сплату судового збору.

З досліджених судом доказів, зокрема, постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, вбачається,що здійсненні державним виконавцем відповідно закону заходи щодо розшуку майна боржника виявились безрезультатними.

24 квітня 2018 року державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 винесена постанова про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

За змістом ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

Суд вважає, що рішення державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу є передчасним і підлягає скасуванню.

Главою 7 Закону України «Про виконавче провадження» визначено загальний порядок звернення стягнення на майно боржника. Згідно із ч.2, 5 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Суд вважає, що державним виконавцем не вжито всіх заходів, спрямованих на виконання рішення суду, оскільки державним виконавцем не було вчинено всіх дій по виконанню рішення суду, зокрема, не було подано подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти належні боржникові від інших осіб, не було з»ясовано про наявність іншого, крім нерухомого майна, на яке можливо звернути стягнення . Не було внесено подання про обмеження права виїзду за кордон боржникові.

Виконання судових рішень - це заключна стадія цивільного процесу, заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав. Згідно із прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи включається період з надходження до суду позовної заяви й закінчується виконанням рішення суду. Отже, завданням державного виконавця є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Згідно із ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного нотаріуса, усунути порушення. Таким чином, при розгляді скарги суд встановив, що державний виконавець при прийнятті оскаржуваного рішення про повернення виконавчого документа не виконав приписів положень ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» щодо вжиття усіх передбачених законом заходів.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.447-451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії державного виконавця - задоволити частково.

Скасувати постанову державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 від 24 квітня 2018 року про повернення виконавчого документа стягувачу, винесену в межах виконавчого провадження №47773586

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення та протягом п"ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує.

Суддя : Н.Г.Кучина