У Х В А Л А

"26" червня 2018 р.

м. Київ

справа № 755/8934/18

провадження № 2/755/4347/18

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Галаган В.І., перевіривши додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, по позовній заяві ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою суду від 14 червня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» та у рішенні від 30 травня 2013 року» Наталія Михайленко проти України» зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

26.06.2018 року (вх.№ 36212) позивачем ОСОБА_1 до Дніпровського районного суду м. Києва подано заяву про усунення недоліків, яка не містить даних на виконання вимог ухвали суду від 14.06.2018 року, з огляду на наступне.

Так, відповідно до п. 2, 10 ч. 3 ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява, серед іншого, повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Разом з тим, в порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України зміст позовної заяви не містить адресу місця зареєстрованого проживання відповідача ОСОБА_2 або адресу останнього відомого позивачу м'ясця проживання відповідача ОСОБА_2, та зміст позовної заяви не містить даних реєстраційного номеру облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта позивача та аналогічні дані відповідача, якщо такі відомі позивачу.

Надсилаючи до суду заяву про усунення недоліків від 26.06.2018 року (вх.№ 36212), позивач мав долучити нову редакцію позовної заяви із відомостями про місце зареєстрованого проживання відповідача ОСОБА_2 та відомості реєстраційного номеру облікової картки платника податків, - оскільки згідно вищенаведених вимог статті 175 ЦПК України, такі відомості мають бути зазначені саме у позовній заяві, а не підтверджуватися лише копіями документів чи зазначатися в окремих заявах до позовної заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивач у встановлений судом строк не виконає всі перелічені в статтях 175 і 177 Цивільного процесуального кодексу України вимоги, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Разом з тим, ураховуючи той факт, що позивачем у заяві про усунення недоліків від 26.06.2018 року (вх.№ 36212) зазначено адресою реєстрації відповідача: АДРЕСА_1, що є тимчасово окупованою територією, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 27 Цивільного процесуального кодексу України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 Цивільного процесуального кодексу України, позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» розгляд цивільних справ, підсудних місцевим загальним судам, розташованим на тимчасово окупованій території забезпечується місцевими загальними судами міста Києва, що визначається Апеляційним судом м. Києва.

Як убачається зі змісту позовної заяви, від зареєстрованого 14.02.2016 року шлюбу сторони спільних дітей не мають. Тобто позивач не має права на звернення з позовом про розірвання шлюбу за місцем свого зареєстрованого проживання в порядку альтернативної підсудності, відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України.

Однак, ураховуючи, що місце зареєстрованого проживання відповідача (АДРЕСА_1) є тимчасово окупованою територією, позивач має право звернутися з даним позовом до Апеляційного суду м. Києва із письмовим клопотанням про визначення підсудності розгляду такої справи.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - вважати неподаною та повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, з урахуванням підсудності справи, що має бути визначена Апеляційним судом м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення позивачу даної ухвали суду.

Суддя: В.І. Галаган