Справа № 739/641/18
Номер провадження 2/739/256/18
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2018 року м.Новгород-Сіверський
Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області
у складі: головуючої судді Кочура О.О.,
за участі: секретаря Худорба Р.Г.,
розглянувши у поряду спрощено позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Новгород-Сіверський, Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Державного агентства рибного господарства у Чернігівській області до ОСОБА_2, третя особа, що не заявлє самостійних вимог - Кудлаївська сільська рада Новгород-Сіверського району Чернігівської області про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів,
16 квітня 2018 року позивач ОСОБА_1 Державного агентства рибного господарства у Чернігівській області звернулось до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів у розмірі 5066 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що постановою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 29 листопада 2017 року по справі 739/1884/17 встановлено, що 15 жовтня 2017 року о 01 годині 00 хвилин на озері «Близне» біля р. Десна поблизу с.Гнатівка, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області ОСОБА_2, порушуючи правила рибальства здійснював лов риби забороненими знаряддями лову сітками зяберними. При цьому виловив риби цінних видів: щука - 12 шт., лин- 6 шт., лящ -1 шт., карась сріблястий - 1 шт., та плітка 1 шт., чим порушив п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітеу рибного господарства України від 15.02.1999 року за №19 , тобто вчинив правопорушення, передбчене ст.85 ч.4 КУпАП та завдав збитків рибному господарству України на суму 5066 грн. 00 коп. Постановою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області ОСОБА_2 Володимироива визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. з конфіскацією знарядь лову та незаконно добутих водних живих ресурсів. Проте питання щодо відшкодування заподіяної шкоди , в ході розгляду адміністративної справи не вирішувалось, оскільки ст.40 КУпАП не передбачено одночасне стягення завданої шкоди саме на користь держави. У зв'язку з чим позивач змушений був звернутися до суду за захистом інтересів держави. Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 04.05.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі.
Представник позивача - ОСОБА_1 Державного агентства рибного господарства у Чернігівській області у судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином, 21.05.2018 р. на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, в якому зазначено, що позовні вимоги вони підтримують в повному обсязі.
Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з»явився, надіслав до суду письмову заяву з проханням розгляд справи проводити без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі.
Представник третьої особи Кудлаївської сільської ради у судове засідання не з'явився. Від Кулаївської сільської ради до суду надійшла письмова заява з проханням розглядати справу без участі їх представника, заявлені вимоги визнають. У звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.
Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, судом встановлено, що згідно Положення про ОСОБА_1 Державного агенства рибного господарства у Чернігівській області, затвердженого наказом Державного агенства рибного господарства України від 15.07.2016 року № 229, Чернігівський рибоохоронний патруль є територіальним органом Держрибагенства, діє у складі Держрибагенства як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується. Повноваження Чернігівського рибоохоронного патруля поширюються на Чернігівську область, територію та акваторію водних обєктів в межах районів діяльності, визначених Держрибагенством. Основним завданням Чернігівського рибоохоронного патруля є реалізація повноважень Держрибагенства у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в районі діяльності. Преамбулою до Закону України «Про тваринний світ» встановлено, що тваринний світ є одним з компонентів навколишнього природного середовища, національним багатством України, джерелом духовного та естетичного збагачення і виховання людей, об'єктом наукових досліджень, а також важливою базою для одержання промислової і лікарської сировини, харчових продуктів та інших матеріальних цінностей. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про тваринний світ», об'єкти тваринного світу, які перебувають у стані природної волі і знаходяться в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, є об'єктами права власності Українського народу. Об'єкти тваринного світу в Україні знаходяться під охороною держави незалежно від права власності на них. 29.11.2017 року Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області розглянута справа, що надійшла з Менської місцевої прокуратури Чергігівської області відносно ОСОБА_2 у вчиненні адміністртиавного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, а саме, що громадянин ОСОБА_2 15 жовтня 2017 року о 01 год. 00 хв. перебуваючи на озері «Близне» біля річки Десна поблизу с.Гнатівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області, здійснював лов риби забороненим знаряддям лову, а саме сітками зяберними, чим порушив п.3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15.02.1999 року, при цьому спіймав рибу цінних видів, а саме: щуки в кількості 12 шт. загальною вагою 3 кг., лина в кількості 6 шт. загальною вагою 1,5 кг., ляща в кількості 1 шт. загальною вагою 0,4 кг., карася сріблястого в кількості 1 шт. загальною вагою 0,2 кг., плітки в кількості 1 шт. загальною вагою 0,2 кг. Постановою суду ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень з конфіскацією знарядь лову - сіток зяберних, а також незаконно добутої риби. Постанова суду набрала законної сили 12.12.2017 року (а.с.5). Згідно ч.5 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про тваринний світ» у порядку загального використання об'єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об'єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюються на праві спеціального використання об'єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів. Згідно з п. 9 «Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства», затвердженого постановою КМУ від 18.07.1998 року № 1126, вимоги щодо здійснення любительського і спортивного рибальства та застосування знарядь і способів лову (добування), норми, заборонені місця і його терміни, встановлюються правилами любительського і спортивного рибальства за басейно-територіальним принципом, які затверджуються Мінагрополітики за поданням Держрибагентства, погодженим з Мінприроди. Відповідно до п. 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 року, забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму з колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм. Окрім того, згідно з п. 2 Правил промислового рибальства в рибогосподарських водних об'єктах України, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 33 від 18.03.1999 року, сітки відносяться до промислових знарядь лову. Статтею третьою ЗУ «Про тваринний світ» риби в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки, тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі, віднесені до об'єктів тваринного світу , на які поширюється дія цього Закону. Згідно приписів ст. 66 Конституції України, кожен зобов'язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до п.3 ч.2 ст.63 ЗУ «Про тваринний світ»відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в незаконному вилученні об'єктів тваринного світу з природного середовища. Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», громадяни зобовязані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку і розмірах, встановлених законодавством. Статтею першою ЗУ «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів»визначено, що добування (вилов)це є вилучення водних біоресурсів із середовища їх перебування. Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» - шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодування за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Відповідно до абз. 11 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони мають повноваження визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками. Згідно розрахунку ОСОБА_1 державного агентства рибного господарства в Чернігівській області, розмір шкоди заподіяної відповідачем визначено відповідно до такс, затверджених Постанови КМУ № 1209 від 21.11.2011 року «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» і становить 5066,00 грн.(а.с.6). Згідно п.4 ч.2 ст.10 ЗУ «Про тваринний світ» громадяни відповідно до закону зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до п. 6.1. та п. 6.3 «Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 року, особи, винні в порушенні Правил, несуть відповідальність у встановленому законодавством порядку. Застосування заходів адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних осіб від відшкодування у повному обсязі збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушення Правил. У добровільному порядку шкодо відповідачем не відшкодована.
Відповідно до ст. 13 Конституції України та ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», в якій зазначається, що водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об'єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об'єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України. Крім того, статтею 142 Конституції України визначено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об'єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.
Згідно статей 16, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування є юридичними особами і від імені та в інтересах територіальних громад, відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції.
Отже, органи місцевого самоврядування в межах своєї території є самостійними суб'єктами права власності на природні ресурси (в тому числі водні біоресурси). Відповідно до ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища зараховуються у місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач незалежно від притягнення його до адміністративної відповідальності зобовязаний відшкодувати заподіяну навколишньому середовищу шкоду, а тому з відповідача підлягає стягненню заподіяна шкода у розмірі 5066,00 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1762,00 грн.
Керуючись ст.4, 13, 76-82, 258, 206, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, ст.1166 ЦК України, ЗУ «Про тваринний світ», ЗУ « Про охорону навколишнього і природного середовища», ЗУ « Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», суд,-
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Суддя: О.О.Кочура