Ухвала

14 червня 2018 року

м. Київ

справа № 638/4188/16-ц

провадження № 61-21734ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 05 лютого 2018 року у справі за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ :

У квітні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 05 лютого2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 07 травня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Касаційну скаргу залишено без руху, у зв'язку з несплатою судового збору та пропуском строку на касаційне оскарження. Надано для усунення недоліків строк до 30 травня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У червні 2018 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1, яка містить клопотання про звільнення від сплати судового збору. Заявник посилається на скрутний матеріальний стан. На підтвердження, зазначеної обставини, надала повідомлення про призначення субсидії на житлово-комунальні послуги та копію довідки про те, що вона є інвалідом третьої групи.

Згідно з частиною першою статті 136 ЦПК України, статтею 8 Закону України

«Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій статті 136 ЦПК України, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Частино першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» визначено випадки коли суд може звільнити особу від сплати судового збору, зокрема якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Беручи до уваги зазначене, клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, не підлягає задоволенню, оскільки заявником не надано переконливих доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору та не зазначено обставин, які б відповідали вимогам встановленим статтею 8 Закону України «Про судовий збір» для звільнення її від сплати судового збору.

Крім того, ухвалою Верховного Суду від 07 травня 2018 року ОСОБА_1 було роз'яснено, що їй необхідно звернутися до суду касаційної інстанції з клопотанням про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження судового рішення, навести підстави для поновлення такого строку та надати докази на їх підтвердження.

Зокрема належними доказами є оригінал поштового конверту, довідка із суду, поштового відділення зв'язку тощо.

Натомість заявник у поданій заяві, повторно зазначила, що її батько

ОСОБА_2 отримав копію оскаржуваної ухвали суду 04 березня 2018 року. На підтвердження зазначених обставин надала його пояснення.

З клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження до суду не зверталась.

Європейський суд з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» роз'яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Вимоги ухвали Верховного Суду від 07 травня 2018 року щодо надання до суду касаційної інстанції клопотання (заяви) про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, зазначення підстав для поновлення такого строку та надання доказів на їх підтвердження, а також сплати судового збору станом на 14 червня 2018 року ОСОБА_1 не виконала.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 05 лютого 2018 рокувважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик