Справа № 200/6971/14-ц
Провадження № 2/200/138/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2018 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Єлісєєва Т.Ю. розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ПАТ «СК «Провідна» про відшкодування шкоди, завданої ДТП, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь 24642,40 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди; 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Витрати по справі покласти на відповідача.

В обґрунтування своїх вимог з урахуванням уточнень позивач посилається на те, що 23.12.2013 року, близько 08 год.10хв. ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись в районі електроопори №373 по вул. Набережній Заводській у м.Дніпропетровську, в порушення вимог п.12.3 ПДР України, при виникненні небезпеки для руху своєчасно не вжила заходів щодо зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортерного засобу, внаслідок чого скоїла зіткнення з автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2, що належить позивачу, чим спричинила значну матеріальну шкоду.

21 лютого 2014 року Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_2 визнали винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

02 квітня 2014 року Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області Постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 21.02.2014 року було залишено без змін.

Внаслідок ДТП пошкоджено автомобіль, що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Номер САР972095 від 14.08.2013 року. Згідно висновку експертного дослідження про оцінку вартості матеріальної шкоди №2402/14/14 від 28.02.2014 року втрата товарної вартості автомобіля становить 11729,40 грн. За проведення експертизи позивачем було сплачено 800 грн. та 67,08 грн. поштових послуг. За придбання запчастин та роботу по від ремонтуванню автомобіля було сплачено 57638,08 грн.

18.07.2014 року ПАТ СК «Провідна» перерахувала на особовий рахунок позивача грошові кошти на загальну суму 45592,16 грн. як страхову суму за матеріальну шкоду. Таким чином, не відшкодованою залишається шкода на суму 24642,40 грн.

Відповідачем до суду був наданий відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що позивач зазначає, що автомобіль TOYOTA CAMRY був відремонтований на підставі договору підряду з ТОВ фірма «ОСОБА_3 ЛТД», що підтверджується Актами здачі-прийняття робіт №АМ10052 та АТМ-9353 від 06.03.2014 року. ОСОБА_4 здачі-прийняття робіт невідомо ким підписані, без зазначення прізвища та без зазначення на якій підставі уповноважена дана особа на здійснення підпису правочинів (актів). Отже, згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою ст.203 цього Кодексу. Враховуючи недійсність правочину про підрядні роботи, що укладений шляхом підписання ОСОБА_4 здачі-приймання робіт (недійсність актів), акти здачі-прийняття робіт №АМ10052 та АТМ-9353 від 06.03.2014 року є не належним та недопустимими доказами, відповідно не стосуються предмету доказування, тому суд не повинен брати до розгляду у якості доказів зазначені акти. Також, докази щодо оплати позивачем в рахунок вартості ремонтних робіт позивач до позову не надавала, тобто вони були відсутні під час подання позову. Але після подання заперечення та звернення на даний факт суду позивач надала до суду клопотання до якого залучила документи на підтвердження вимог про стягнення відповідних витрат: лист вих.3 252 від 27.08.2014 року від ТОВ фірма «ОСОБА_3 ЛТД» за підписом зам.гол.бухгалтера ОСОБА_5; копія наказу №33/1 від січня 2013 року; копія фіскального чеку №0003 від 27.08.2014 року на суму 5 912,64 грн.; копія фіскального чеку №0002 від 27.08.2014 року на суму 48 725,44 грн.

Підтверджень повноважень щодо підпису ОСОБА_5 будь-яких листів від імені ТОВ фірма «ОСОБА_3 ЛТД» позивачем не надано, тому відповідно до вимог цивільного законодавства, даний лист не може розглядатися судом, як офіційний лист від ТОВ фірма «ОСОБА_3 ЛТД», тому є неналежним та недостовірним доказом, та не спростовує нікчемність договору підряду за яким були складені акти здачі-прийняття робіт №АМ-10052 від 06.03.2014 року та акт здачі-прийняття робіт №АМ-9352 від 06.03.2014 року.

Щодо копій фіскальних чеків №0003 від 27.08.2014 року на суму 5 912,64 грн. та №0002 від 27.08.2014 року на суму 48 725,44 грн. зазначає, що дані у чеках відображають проведення операції 27.08.2014 року у той час як роботи були виконані 06.03.2014 року тобто позивач посилається на чеки про оплату більше ніж через 5 місяців після проведення «у швидкісному режимі» ремонтних робіт; практично через 4 місяці після подання позову (05.05.2014 року) у тому числі заяви про збільшення позовних вимог (29.07.2014 року), в якій позивачка зазначає, що нею вже сплачена сума, яку вимагає стягнути, тобто реальні витрати; через 9 днів після судового засідання (18.08.2014 року) в якому було наголошено відповідачем про відсутність доказів оплати (витрат) та в якому представник позивача зазначила, що за актами вже давно було сплачено позивачем. Згідно даних зазначених у чеках, відсутній взаємозвязок щодо оплати саме за актами здачі-прийняття робіт №АМ-10052 від 06.03.2014 року та №АМ-9352 від 06.03.2014 року, так як у чеках відсутні посилання на зазначені акти, на особу платника тощо, відповідно дані чеки не підтверджують витрати саме позивача та саме за ремонтні роботи ТЗ після ДТП, тому є неналежними та недостовірними доказами по справі.

Що стосується товарного чеку від 24.02.2014 року на суму 3000,00 грн. то відповідач зазначає, що з даного доказу взагалі не вбачається причинний звязок, між ремонтом автомобіля, витратами саме позивача та пошкодженням автомобіля, яке відбулося в результаті ДТП.

Щодо втрати товарної вартості автомобіля на суму 11 729,40 грн. що викладено у висновку автотоварознавчого дослідження то відповідачем зазначено наступне. У звязку з відсутністю в матеріалах справи належних доказів відновлення за нормативними вимогами після пошкодження автомобіля TOYOTA CAMRY, то така вимога не підлягає задоволенню, оскільки таке стягнення здійснюється тільки тоді, коли відновлювальний ремонт відбувся та реально витрачені кошти на нього.

Також відповідач зазначає, що будь-які телеграми чи повідомлення про запрошення на проведення автотоварознавчого дослідження вона не отримувала, відповідно не була присутня при огляді спеціалістом автомобіля.

Також Замовлення-наряд № АМ-9352 складено 06.03.2014 р. на суму 48 725,44 з ПДВ, тобто в цей день ТЗ було прийнято в роботу, але в той же день (06.03.2014 р.) складено акт здачі-прийняття робіт № АМ-9352 на суму 48 725,44 з ПДВ, при цьому лише підготовка під покрасу зайняла 11.27 години, а загальна кількість годин роботи склала 48,2 годин, отже це також викликає великі сумніви щодо справжності виконаних робіт за цим актом та справжності відображеного в даному акті, що в свою чергу, окрім недійсності правочину, ставить під сумнів належність даного акту як доказу. Так, в той же день (06.03.2014 р.) складено акт здачі-прийняття робіт № АМ-10052 на суму 5 912,64 з ПДВ, ще на 18,97 годин, до речі на дані роботи відсутнє Замовлення-наряд. Отже, загальна кількість годин затрачених на ремонт ТЗ складає 67,17 годин за зазначеними актами. Згідно висновку № 2402/14/14 від 28.02.2014 р.: калькуляція ремонтних робіт складає 40 годин вартістю 180 грн. без ПДВ, станом на 27.02.2014 р. (за даними системи АУДАТЕКС). Згідно наданих позивачем актів ремонтних робіт від 06.03.2014 р.: калькуляція ремонтних робіт складає 67,17 годин вартістю 180 грн.-185 грн. без ПДВ, тобто різна вартість робіт за один начеб то день ремонтних робіт.

Згідно наданої калькуляції ПАТ СК Провідна калькуляція ремонтних робіт складає 22 години вартістю 165 грн,- без ПДВ станом на 20.05.2014 р. (за даними системи АУДАТЕКС).Отже, години, що затрачені на ремонтні роботи за Актами наданими позивачем перевищують в 1.7 разів години, що розраховані спеціалістом, та майже в 3.1 разів перевищують розрахунок спеціалістів ПАТ СК Провідна. Таким чином, вартість відновленого ремонту є дуже суперечливою. Відповідно вимога щодо відшкодування втрати товарної вартості автомобіля ТОYОТА САМRY не підлягає задоволенню, оскільки таке стягнення здійснюється тільки тоді, коли відновлювальний ремонт відбувся та реально витрачені кошти на нього.

Крім того, позовна заява вмотивована тим, що ПАТ СК Провідна здійснила перерахування грошових коштів на рахунок позивача у сумі лише 45 592,16 грн. ПАТ СК Провідна, хоча страхова сума за договором складає 50 000,00 грн. (ліміт відповідальності), тобто сума у розмірі 4 407,84 грн. ПАТ СК Провідна не доплачена позивачу, відповідно зазначену суму позивач вважає, що має право стягнути з відповідача. Так, згідно заперечень ПАТ СК Провідна та наданих доказів, у т.ч. калькуляції від 20.05.2014 р., Страховик розрахував вартість відновлювальних робіт станом на 20.05.2014 р. (з урахуванням курсу 1 Євро до 15.5555 грн.), так як позивач не надав Страховику доказів на підтвердження дати ремонту та факту оплати ремонтних робіт. Таким чином, ПАТ СК Провідна здійснила перерахунок суми вартості відновленого ремонту у сумі 45 592,16 грн. без врахування ПДВ. Отже, позивач має право звернутися до ПАТ СК Провідна та надати Страховику документальне підтвердження факту оплати проведеного ремонту, Отже, у разі якщо позивач не виконав вимоги Закону України Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та не скористався наданим позивачу правом на отримання від ПАТ СК Провідна залишку суми у розмірі 4 407.84 грн. шляхом надання доказів оплати проведеного ремонту, відповідно у позивача не виникає право вимоги до відповідача суми у розмірі 4 407,84 грн.

Щодо моральної шкоди відповідач зазначає, що посилання на переживання, повязаних з вимушеним пошуком та позичанням грошових коштів у знайомих людей на ремонт автомобіля є безпідставними, так як до матеріалів справи не надано доказів на підтвердження позичання коштів у інших осіб. Зважаючи на вищевикладене відповідач просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

З досліджених матеріали справи, вбачається, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 та 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом

Судом встановлено, що 23.12.2013 р. о 08:10 год. в районі електроопори №373 по вул. Набережній Заводській у м.Дніпропетровську сталася ДТП, внаслідок якої автомобіль марки «TOYOTA CAMRY», д.н.з. № НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1, отримав механічні пошкодження. Винуватцем ДТП є водій автомобіля «Шевроле», д.н.з. № НОМЕР_3, ОСОБА_2

Вказані обставини встановлені постановою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 21.02.2014 року та постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02.04.2014 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Позивач зазначає, що внаслідок ДТП їй було завдано матеріальну шкоду у розмірі 70 234,56 грн., на підтвердження чого посилається на висновок експертного дослідження про оцінку вартості матеріальної шкоди №2402/14/14 відповідно до якого втрата товарної вартості автомобіля становить 11729,40 грн. (Т-1, а.с.29-39); ОСОБА_4 здачі-прийняття АМ10052 та АМ-9352 від 06.03.2014 року на суму 48725,44 грн. та 5912,64грн. (Т.1, а.с.18, а.с.22-24); товарний чек ЧП ОСОБА_6 від 24.02.2014 р. на суму 3 000,00 грн. (Т-1, а.с.17); квитанцію про сплату експертних послуг від 28.02.2014 року на суму 800,00 грн. (Т-1, а.с.27 ); квитанцію про сплату поштової кореспонденції від 14.02.2014 року на суму 67,08 грн.(Т-1, а.с.28)

Відповідно до ч.1,2 статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч.2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з п.1 ч.1 статті 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином шкода, завдана позивачу внаслідок ДТП, має бути відшкодована відповідачем.

Судом встановлено, що 18.07.2014 року ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» провела виплату страхового відшкодування ОСОБА_7 у розмірі 45 592,16 грн.

Статтею 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Позивачем ОСОБА_1 були надані усі наявні та необхідні для встановлення обставин у справі докази, в тому числі і на підтвердження розміру спричинених їй внаслідок дорожньо-транспортної пригоди збитків вартості ремонтно-відновлювальних робіт належного їй транспортного засобу.

За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача у якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, підлягає стягненню 24642,40 грн.

Крім того, в позовній заяві позивач ОСОБА_1 зазначає, що внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_2, їй було спричинено моральну шкоду, яка виразилась у душевних переживаннях, які вона перенесла внаслідок пошкодження транспортного засобу, у психічних переживаннях, які тривали під час проведення ремонтних робіт автомобіля, у переживаннях, повязаних з вимушеним пошуком та позичанням грошових коштів у знайомих людей на ремонт автомобіля, у порушенні звичного стану життя у звязку із неможливістю виконання запланованого обєму роботи та вирішення певних справ, у психічних переживаннях, які тривали під час розгляду адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_2, у незручностях, які тривають у звязку з підготовкою позовної заяви та вирішенням спору у судовому порядку, моральну шкоду вона оцінює в розмірі 10000,00 грн.

Згідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з абзацом першим пункту 9 постанови від 31.03.1995 р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" Пленуму Верховного Суду України розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Зважаючи на наведене, суд, враховуючи характер правопорушення, здійсненого відповідачем, глибину душевних страждань позивача, ступень вини відповідача, виходячи з вимог розумності, виваженості та справедливості вважає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди становить 2 000, 00 грн. Тому, з відповідача на користь позивача у якості відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 2 000,00 грн.

Крім цього, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 531,28 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 265, 354, 355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_8 Олександрівни до ОСОБА_2, третя особа ПАТ «СК «Провідна» про відшкодування шкоди, завданої ДТП - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: 49000, АДРЕСА_1, проживає за адресою: м.Дніпро, ж/м Комунар, 5-т, кв.37) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою: 49128, вул. Метробудівська, 5/606) суму на відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 24642,40 грн., суму на відшкодування моральної шкоди в розмірі 2000,00 грн. та судовий збір в розмірі 531,28 грн., а всього 27 173 грн. 68 коп.

Рішення може бути оскаржено сторонами шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду, тобто з 23 квітня 2018 року.

Суддя Т.Ю. Єлісєєва