АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 609/491/18Головуючий у 1-й інстанції Ящук Т.М.
Провадження № 22-ц/789/620/18 Доповідач - Ткач З.Є.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2018 року м. Тернопіль

Колегія суддів суду апеляційної інстанції Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткача З.Є.

суддів: Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

за участю секретаря Панькевич Т.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу №609/491/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шумського районного суду Тернопільської області від 13 квітня 2018 року, постановлену суддею Ящук Т.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру на утримання неповнолітньої дитини.

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до Шумського районного суду із позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 13 квітня 2018 року відкрито провадження в даній справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати обґрунтовуючи тим, що відкриваючи провадження в справі, місцевий суд порушив правила підсудності. Його місцем проживання є АДРЕСА_1., а отже, відповідно до положень ч. 1 ст. 27 ЦПК України цивільна справа непідсудна Шумському районному суду Тернопільської області.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про дату, час та місце судового засідання належно повідомлені, проте в судове засідання не з'явилися.

Від ОСОБА_1 надійшло клопотання, в якому він просить розглянути апеляційну скаргу за його відсутності за наявними матеріалами справи. Апеляційну скаргу підтримує в повному обсязі і просить її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд в складі колегії суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року №3477-IV, інститут підсудності безпосередньо пов'язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності (роз'яснення, що викладені в пункті 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 №3).

Статтею 27 ЦПК України визначено загальні положення підсудності справ за місцем проживання або місцезнаходження відповідача.

Так, згідно із ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Постановляючи ухвалу про відкриття провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, як зазначено в позовній заяві, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Проте, як вбачається з копії паспорту та довідки про реєстрацію місця проживання виданої Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 28.04.2018 року, доданих до апеляційної скарги, відповідач ОСОБА_1 з 28 вересня 2010 року зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.12-14).

Таким чином, ухвала Шумського районного суду про прийняття до розгляду позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини постановлена з порушенням правил підсудності.

Відповідно до ст. 380 ЦПК України, суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу про відкриття провадження у справі та приймає постанову про направлення справи на розгляд до суду першої інстанції за встановленою підсудністю, якщо таку ухвалу прийнято судом із порушенням правил підсудності.

При визначенні підсудності колегія судів виходить з наступного.

Як вбачається із змісту позовної заяви, ОСОБА_2 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3.

Предметом спору є вимоги про збільшення розміру аліментів.

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При визначенні підсудності справ указаної категорії слід виходити із змісту ч. 1 ст. 28 ЦПК України.

Відповідно до указаної норми позови про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Така процесуальна пільга встановлена законодавцем для позивачів у деяких справах з метою зробити судовий захист їх суб'єктивних прав більш зручним. Суд не має права обмежувати вибір позивача для розгляду справи у конкретному суді.

Отже, враховуючи те, що встановлення альтернативної підсудності, яка на відміну від загальної, є додатковою процесуальною гарантією забезпечення інтересів окремих категорій позивачів, пов'язане з необхідністю створення позивачці більш сприятливих умов для звернення за судовим захистом та те, що Дубенський районний суд Рівенської області є найбільш територіально наближеним до місця проживання ОСОБА_2, колегія суддів вважає, що справу слід направити до вищезазначеного суду для продовження розгляду справи.

Керуючись п.7 ст. 374, ст. 380, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Шумського районного суду Тернопільської області від 13 квітня 2018 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до Дубенського міськрайонного суду Рівенської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 27 червня 2018 року.

Головуючий З.Є. Ткач

Судді: О.Я. Міщій

ОСОБА_3