Провадження № 2- з/760/161/18
В справі № 760/5861/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2018 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом і просить стягнути з відповідача 263 378, 76 гр. боргу за договором позики, 5 823, 20 гр. - 3 % річних та 708 488, 86 гр. неустойки.

Представник позивача звернувся до суду з заявою про забезпечення позову і просить накласти арешт на рухоме майно відповідача в межах ціни позову 977 960, 82 гр.

Посилається на те, що між позивачкою та відповідачем був укладений договір позики, предметом якого було передання у власність відповідача грошових коштів у розмірі 333 690, 03 гр.

Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може значно ускладнити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду, про що свідчать дії відповідача, який відмовляється повертати борг, а також значний термін прострочення сплати заборгованості за договором позики та невиконання зобов'язань щодо повернення позики.

Крім того, зазначив, що ціна позову є значною, а тому є всі підстави побоюватись, що відповідач може розпорядитися наявним у нього майном, що знаходиться у нього на праві власності та провести його відчуження на користь третіх осіб.

Виходячи з цього, просить задовольнити заяву.

Підстави для задоволення заяви про забезпечення позову відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно або забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Звертаючись до суду представником позивача не зазначено, власником якого майна є відповідач, на яке саме майно просить накласти арешт, якими доказами підтверджується наявність у відповідача майна на праві власності і чи є співмірним накладення арешту на все належне йому майно розміру позовних вимог.

З точки зору закону співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Виходячи з цього, змісту заяви про забезпечення позову, суд вважає, що забезпечення позову в приведеному представником позивача вигляді не є співмірним із заявленими вимогами, оскільки не надано доказів на підтвердження належності відповідачу будь-якого майна, на яке може бути накладено арешт.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Л.А.Шереметьєва