Справа № 591/2318/17
Провадження № 2/591/398/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2018 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Кривцової Г.В.

секретаря судового засідання Кальченко М.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу № 591/2318/17 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

10 травня 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вищевказаним позовом, свої вимоги мотивує тим, що 18 жовтня 2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір б/н, згідно з яким відповідач отримала кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті htt://privatbank.ua/term/pages/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленими Тарифами Банку, що викладені на вищевказаному сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту.

Оскільки відповідач взяті на себе зобовязання не виконувала належним чином, виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 11243,04 грн., з яких: 139,55 грн. заборгованість за кредитом, 7093,13 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2998,79 грн. заборгованість за пенею та комісією, крім того, штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 511,57 грн. штраф (процентна складова). Посилаючись на норми ст.ст. 526, 527, 530, 549, 610, 615, 628, 629, 1050, 1054 ЦК України, вказану суму заборгованості, а також понесені судові витрати позивач просить стягнути з відповідача.

Заочним рішенням від 11 липня 2017 року вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» було задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 борг у розмірі 11243,04 грн.

Ухвалою суду від 21 вересня 2017 року заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 11 липня 2017 року було скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку.

Судом задоволені клопотання представника відповідача про витребування доказів виписки по рахунку та доказів видачі банківської карти.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Представник відповідача позов визнала частково, надала відзив на позов, пояснила, що заборгованість за тілом кредиту становить 139,55 грн., з чим відповідач згодна. Однак відповідач не згодна з сумою нарахованих процентів 11103,49 грн. та вказує, що вона не була ознайомлена з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» (стандарт). Вважає, що Банк самостійно визначив розмір відсотків та штрафних санкцій, тоді як це повинно було визначатися умовами кредитного договору.

Вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 10 жовтня 2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір б/н, згідно з яким відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом нарахованих на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується заявою (а.с.7).

Крім того, на підтвердження своїх вимог позивачем надано витяг з Тарифів обслуговування кредитних карток (різних видів), що запропоновані у Анкеті-заяві (а.с.8).

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених даним Договором (а.с.9-32).

Однак відповідачем умови договору не виконувались належним чином, у звязку з чим станом на 31 березня 2017 року утворилась заборгованість за кредитним договором.

Банк розраховує заборгованість у загальній сумі 11243,04 грн., в яку включає: 139,55 грн. заборгованість за кредитом, 7093,13 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2998,79 грн. заборгованість за пенею та комісією, крім того, штраф відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: що складається з фіксованої частини 500,00 грн. та процентної складової 511,57 грн. (а.с.5-6).

Розрахунок заборгованості в частині суми тіла кредиту, наданий Банком, відповідачем не оспорююється, натомість сторона відповідача заперечує проти нарахування відсотків за користування кредитом у збільшеному розмірі, оскільки відповідач не підписувала додаткових угод про зміну процентної ставки і не давала свою згоду на зміну процентної ставки. Також відповідач заперечує проти стягнення пені та штрафу, вказуючи що це є подвійною відповідальністю.

Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено обовязок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором.

Розрахунки щодо нарахування процентів за користування кредитом, пені та комісії, а також штрафів, позивач обґрунтовує умовами, викладеними в Умовах і правилах надання банківських послуг та Тарифами банку.

В анкеті-заяві, яку підписала відповідачка, зазначено, що при оформленні платіжної картки «Кредитка Універсальна» або карти Gold Памятку, яка містить тарифи і основні умови кредитування отримала і ознайомилася з її змістом під розписку.

Відповідач не заперечує, що користувалася карткою «Універсальна, 55 днів пільгового періоду».

Як вбачається з витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», зокрема по тарифу «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» - встановлено поточну проценту ставку у розмірі 2,5% (30 % на рік) (а.с.8)

Саме вказану процентну ставку 30 % на рік було узгоджено сторонами договору під час його укладення (а.с.7-8)

Угод про збільшення процентної ставки між сторонами не укладалось, і бідь-яких доказів того, що відповідачу було повідомлено про збільшення процентної ставки і що вона погодилась на такі умови суду не надано.

Водночас, з розрахунку заборгованості, наданого Банком, вбачається, що з 01.09.2014 року Банк в односторонньому порядку збільшив процентну ставку з 30% до 34,80 %, а з 01.04.2015 року в односторонньому порядку збільшив процентну ставку до 43,20% (а.с.6).

Враховуючи, що таке збільшення прошеної ставки відбулось з боку Банку в односторонньому порядку, без укладення відповідної угоди з позичальником (відповідачкою), то суд приходить до висновку, що нарахування процентів може відбуватися лише за процентною ставкою 30%, яка була визначена при укладенні кредитного договору (підписанні анкети-заяви) .

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Суд враховує, що договором встановлено розмір процентної ставки 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Таким чином, розрахунок заборгованості за процентами за кредитним договором наступний:

Останній платіж по кредиту був внесений відповідачем 31.07.2014 року у сумі 50 грн. (а.с.6)

Тіло кредиту станом на 26.08.2014 року становило 139,55 грн. (а.с.6).

Сума загальної заборгованості за процентами на вказаний період становила 7,57 грн.

Після вказаної дати погашення кредиту з боку відповідача припинилось, і почалось нарахування заборгованості по процентам та пеня.

Період прострочення відраховуємо з 01.09.2014 року і по 31.03.2017 року, що становить 943 дні.

Розмір заборгованості по процентам розраховується, виходячи з ставки 30% річних, як визначено умовами договору.

При цьому суд не приймає до уваги і не застосовує збільшену проценту ставку, з підстав, викладених вище.

Розрахунок заборгованості по процентам наступний:

139,55 грн. (тіло кредиту) х 30% річних (процентна ставка) х 943 дні (період прострочення) : 360 днів (кількість банківських днів на рік, визначених в Умовах та правилах надання банківських послуг) = 109,66 грн.

109, 66 грн. (заборгованість по процентам за 943 дні) + 7,57 грн. (заборгованість по процентам, що вже існувала станом на день припинення платежів) = 117, 23 грн.

Вищевказані обставини підтверджуються кредитним договором та іншими документами, які містяться в матеріалах даної цивільної справи, а тому є підстави для задоволення позову в частині стягнення заборгованості за сумою тіла кредиту 139,55 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 117,23 грн.

Щодо відповідальності за неналежне виконання кредитного зобовязання відповідачем, суд зазначає наступне.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами спірного договору, а саме пунктом 5.1 передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

У той самий час, згідно з пунктами 2.1.17.6 кредитного договору сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за інші правопорушення: один із них - несвоєчасне повернення кредиту, процентів за користування кредитом та комісій.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, що в свою чергу узгоджується з правовою позиціє викладеною в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі №6-2003цс15.

Так, п. 2.1.1.12.6.4 Договору визначено, що в разі непогашення суми простроченого кредиту (кредитного ліміту, кредитної лінії), овердрафта чи його частини понад 210 днів весь кредит (овердрафт) вважається простроченим та нараховується з дати переводу кредиту ( овердрафту) переводиться в статус прострочених боргових зобовязань відповідно до п.п.2.1.1.12.6.1. на залишок простроченої заборгованості боржник сплачує пеню у розмірі, визначеному п.п.2.1.1.12.6.1 діючих Правил (а.с. 30 зворот).

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених Договором, більше ніж на 30 днів, Клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій.

Водночас, суд вважає незаконним одночасне нарахування Банком і пені (неустойки, комісії) в сумі 2998,79 грн., і штрафу в сумі 1011, 57 грн. відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 511,57 грн. штраф (процентна складова), виходячи з заборони подвійної цивільно-правової відповідальності.

Тому, суд вважає необхідним стягнути з відповідач на користь позивача лише штраф, який розраховується наступним чином: 500 грн. (фіксована частина) + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту (процентна складова).

Сума заборгованості, розрахована судом, становить: 139,55 грн. (тіло кредиту) + 117,23 (заборгованість за процентами) = 256,78 грн.

5% від 256,78 грн. = 12,84 грн. (це процентна складова штрафу).

Таким чином, штраф складає: 500 грн. + 12,84 грн. = 512, 84 грн.

На підставі вказаних норм закону, враховуючи, що відповідач не в повній мірі виконала свої зобов'язання за кредитним договором, укладеним між сторонами, суд приходить до висновку, що право позивача в частині стягнення тіла кредиту та заборгованості по сплаті відсотків, та частково про стягнення штрафу - порушене і підлягає захисту, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути: заборгованість за кредитом 139,55 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 117,23 грн., штраф 512, 84 грн., а всього заборгованість у розмірі 769,62 грн.

На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним вимогам (оскільки позов задоволено частково, на 6,84% від заявленої суми) у розмірі 109,44 грн. (6,84% від 11243, 04 грн. (ціни позову)).

Керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 611, 625, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором в сумі 769,62 грн. та частину судового збору в сумі 109,44 грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення - в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 14.06.2018 року.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Г.В. Кривцова