АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року

м. Київ

справа № 760/4590/18

провадження № 22-ц/796/3399/2018

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівЛевенця Б.Б., Саліхова В.В.,
при секретаріПотапьонок К.В.,
учасники справи:

позивач - ОСОБА_5,

представник позивача - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 28 лютого 2018 року /Головуючий у суді першої інстанції: Кізюн Л.І./

у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_8, Товариства з обмеженою відповідальності «Хостінг Україна» про припинення, визнання та зобов'язання вчинити певні дії в сфері захисту прав інтелектуальної власності, -

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 звернувся до суду з вимогами про вжиття додаткових заходів забезпечення позову у справі шляхом встановлення обов'язку хостера ТОВ «Хостінг Україна» вчинити певні дії. /а.с. 14/

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 28.02.2018 року у задоволенні заяви відмовлено. /а.с. 23-25/

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, апелянт звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 28.02.2018 року та постановити нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову, шляхом зобов'язання хостера ТОВ «Хостінг Україна» заблокувати /заборонити/ розміщувати на сайті ІНФОРМАЦІЯ_1 посилання на сайт ІНФОРМАЦІЯ_2 та інші сайти, а вже розміщені посилання заблокувати; зобов'язання хостера ТОВ «Хостінг Україна» заблокувати /заборонити/ здійснювати копіювання/переміщування інформації з сайту ІНФОРМАЦІЯ_1 на сайт ІНФОРМАЦІЯ_2 та інші сайти; зобов'язання хостера ТОВ «Хостінг Україна» створити резервну копію сайта ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на дату отримання ухвали про забезпечення позову та зберігати її на сервері, що знаходиться в окремому дата-центрі.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, зокрема те, що спір виник щодо інтелектуальної власності на інформацію з сайту, а не на знак для товарів та послуг, що підтверджується позовними вимогами. Крім того, не взято до уваги те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, оскільки з 21.02.2018 року відповідач ОСОБА_8, будучи обізнаним про наявність судового спору та ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 14.02.2018 року про забезпечення позову, почав здійснювати активні дії з переадресації аудиторії сайту ІНФОРМАЦІЯ_1 на окремо придбаний ним у ТОВ «Хостінг Україна» домен z-kvest.com та розміщений на хостингу цієї ж компанії веб-сайт ІНФОРМАЦІЯ_2, копіюючи з подальшим видаленням всю інформацію з сайту ІНФОРМАЦІЯ_1 на сайт ІНФОРМАЦІЯ_2, що є навмисними діями ОСОБА_8 спрямованими на руйнування проведеної за весь період з моменту опублікування сайту ІНФОРМАЦІЯ_1 SEO-оптимізації.

ОСОБА_8, згідно відзиву на апеляційну скаргу, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та передати справу за підсудністю до Херсонського міського суду Херсонської області. Вказав, що заява про забезпечення позову не пов'язана із позовними вимогами та спрямована виключно на перешкоджання нормальній роботі веб-сайтуІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначив про те, що він є одноосібним власником особистих немайнових і майнових прав на квести та статті до них, з огляду на що, а також враховуючи вимогу ОСОБА_5 від 28.12.2017 року, як редактора, що має доступ до адміністративної панелі сайту ІНФОРМАЦІЯ_1 з усіма можливостями роботи із інформацією /наповненням/, про видалення з сайту розміщених ОСОБА_8 статей з квестами, їх було видалено з переміщенням з сайту ІНФОРМАЦІЯ_1 на сайт ІНФОРМАЦІЯ_2. Також зауважив, що доменне ім'я ІНФОРМАЦІЯ_2 було зареєстроване ним ще 31.07.2017 року, тобто за півроку до звернення ОСОБА_5 до суду, що спростовує доводи позивача про умисний характер дій відповідача.

ТОВ «Хостінг Україна» своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористалося, відзиву на апеляційну скаргу не подало.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, ч. 6 ст. 147 ЗУ &q?К ;Про судоустрій і статус суддів&quсу;, п. 3 Розділу XII Перехідних положень ЗУ &quXI;Про судоустрій і статус суддів&qu с; до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з'явились у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що 16.02.2018 р. позивач ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_6 звернулися до Солом'янського районного суду м. Києва з позовною заявою до ОСОБА_8 та ТОВ «Хостінг Україна» про припинення, визнання та зобов'язання вчинити певні дії в сфері захисту прав інтелектуальної власності /щодо прав на домен та веб-сайт ІНФОРМАЦІЯ_1/ /а.с. 2-8/.

Ухвалою від 26.02.2018 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків /а.с. 9-10/.

Також встановлено, що до подання позовної заяви ОСОБА_5 звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва із заявою про забезпечення позову, в якій просив суд з метою належного виконання майбутнього судового рішення та захисту прав та інтересів заявника вжити заходів забезпечення позову /без застосування зустрічного забезпечення/ шляхом:

- зобов'язання хостера ТОВ «Хостінг Україна» заблокувати ОСОБА_8 доступ до облікового запису (акаунту) на сайті ТОВ «Хостінг Україна» ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно ІНФОРМАЦІЯ_1;

- зобов'язання хостера ТОВ «Хостінг Україна» заблокувати можливість трансфера доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_3 до іншого реєстратора доменних імен;

- заборони хостеру ТОВ «Хостінг Україна» переносити сайт ІНФОРМАЦІЯ_1 на сервер іноземної держави чи на інший акаунт (обліковий запис);

- зобов'язання хостера ТОВ «Хостінг Україна» створити резервну копію сайта ІНФОРМАЦІЯ_1 та зберігати її на сервері, що знаходиться в окремому дата-центрі, що належить останньому.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 14.02.2018 року по справі № 760/4002/18 заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову до подання позовної заяви було частково задоволено.

Заборонено ТОВ «Хостінг Україна» вчиняти дії з переделегування доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь будь-яких осіб, а також вчиняти інші дії щодо внесення змін до бази Whois стосовно будь-яких даних реєстранта/власника доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_3, особи реєстратора доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_3, а також припиняти (скасовувати) делегування даного доменного імені - до вирішення спору судом.

В іншій частині вимог - відмовлено. /а.с. 16-18/

Постановляючи оскаржувану ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову суд першої інстанції керувався нормами ч. 2 ст. 149 ЦПК України, відповідно до якої забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; ч. 3 ст. 150 ЦПК України, згідно якої, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами; п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», який вказує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, відповідно до якої, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Встановивши, що вид забезпечення позову, який просить вжити позивач не є співмірним заявленим вимогам, з урахуванням природи спірних правовідносин, що виникли між сторонами, а наведені заявником обставини не є підставою для вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для вжиття додаткових заходів забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги, про те, що згідно розробленої стороною позивача тактики та стратегії доказування заявлених вимог, позовна заява, є лише першою заявою по суті справи, з визначених ст. 174 ЦПК України, а більш детальне нормативно-правове обґрунтування вимогам, в тому числі щодо порушення особистих немайнових та майнових прав позивача, компіляцію даних, поняття веб-сайту та веб-сайт в цілому, планується викласти в подальших заявах по суті справи, не спростовують висновків суду щодо неспівмірності виду забезпечення позову, який просить вжити позивач, заявленим позовним вимогам.

Так, співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Предметом спору між сторонами, у рамках якого ОСОБА_5 звернувся із заявою про забезпечення позову, є порушення майнових та особистих немайнових прав власності ОСОБА_5 на доменне ім'я ІНФОРМАЦІЯ_3 і веб-сайт ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову суд першої інстанції вірно визначив, що заява не містить обґрунтування, як саме незастосування забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, та не вказано правових підстав для забезпечення вищезазначеного позову шляхом зобов'язання хостера ТОВ «Хостінг Україна» вчиняти дії спрямовані на зміну наповнення сайту ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом видалення/блокування інформації на зазначеному сайті, а також заборони переміщення/копіювання інформації з сайту.

Доводи апелянта про те, що необхідність вжиття додаткових, до раніше вжитих ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 14.02.2018 року, заходів забезпечення позову, є наслідком вжиття відповідачем ОСОБА_8 дії щодо переадресації аудиторії сайту ІНФОРМАЦІЯ_1 на окремо придбаний ним у ТОВ «Хостінг Україна» домен z-kvest.com та розміщений на хостингу цієї ж компанії веб-сайт ІНФОРМАЦІЯ_2, копіюючи з подальшим видаленням всю інформацію з сайту ІНФОРМАЦІЯ_1 на сайт ІНФОРМАЦІЯ_2, колегією суддів не можуть бути прийняті як необґрунтовані, оскільки фактично свідчать про незгоду апелянта з частковим задоволенням заяви про забезпечення позову ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 14 лютого 2018 року.

Також доводи апеляційної скарги про те, що у разі невжиття заходів забезпечення позову навмисними діями відповідача ОСОБА_8 може бути зруйнована проведена за весь період з моменту опублікування сайту ІНФОРМАЦІЯ_1 його SEO-оптимізація, що може зробити неможливим виконання рішення суду або ускладнить його виконання не спростовують висновків суду, оскільки, як вбачається зі змісту позовної заяви Договір про спільну діяльність між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 було укладено 05.01.2016 року, в той час як придбання у ТОВ «Хостінг Україна» домену ІНФОРМАЦІЯ_3, а також його розміщення на хостингу цієї є компанії ІНФОРМАЦІЯ_1 мало місце у 2013 року, відтак, виходячи з предмету позову та його підстав, позивачем не долучено до заяви про забезпечення позову доказів на підтвердження неможливості фактичного виконання рішення суду у разі задоволення позову за умови наявності лише вжитих заходів забезпечення позову у справі № 760/4002/18.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України апеляційний суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 28 лютого 2018 року - залишити без задоволення.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 28 лютого 2018 року - залишити без змін.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: