АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2018 року

Справа 759/16877/17

провадження № 22-ц/796/3101/2018

Апеляційний суд м. Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

Головуючого судді - Музичко С.Г.,

Суддів - Кирилюк Г.М., Лапчевської О.Ф.,

при секретарі - Юрчуку С.В.,

особи, які беруть участь у справі:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Святошинський районний відділ державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві - Федоренка Артема Матвійовича на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 14 листопада 2017 року (суддя Миколаєць І.Ю.) в справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві про зняття арешту з нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві про зняття арешту з нерухомого майна, в якому просила зняти арешт з 1/6 частини будинку по вул. АДРЕСА_1 в м.Києві, що був накладений постановою ВДВС Святошинського РУЮ у м.Києві від 18.10.2017 року у зведеному виконавчому провадженні № 47474247 та постановою ВДВС Святошинського РУЮ у м.Києві від 15.01.2015 року у виконавчому провадженні №46031291 та виключити 1/6 частину будинку по вул. АДРЕСА_1 в м.Києві з Реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна.

У позовній заяві позивач просила забезпечити позов шляхом зупинення продажу Святошинським районним відділом державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві арештованої 1/6 частини будинку по вул. АДРЕСА_1 в м.Києві, до розгляду справи по суті.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 14 листопада 2017 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві про зняття арешту з нерухомого майна задоволено.

Зупинено продаж Святошинським районним відділом державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві арештованої 1/6 частини будинку по вул. АДРЕСА_2 в м.Києві, по зведеному виконавчому провадженні №47474247 до розгляду справи по суті.

В поданій апеляційній скарзі представник відповідача просить ухвалу суду скасувати.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в провадженні Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває зведене виконавче провадження щодо боржника ОСОБА_3, батька позивача. Позивач не є стороною виконавчого провадження.

Зазначає, що ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16 червня 2016 року скасовано ухвалу про забезпечення позову, а тому арешт на 1/6 частини будинку по вул. АДРЕСА_1 в м.Києві не дійсний.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Посилається на те, що суд першої інстанції розглядаючи заяву про забезпечення позову правомірно її задовольнив. Вказав, що встановлення судом власника у спорі за своїм процесуальним змістом є результатом розгляду справи по суті, а саме вимоги про визнання права власності на спірне майно.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги. Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України від 02 червня 2016 року №1402- VІІІ &qu01;Про судоустрій і статус суддів&qu-U; у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць) , та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, яка підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити, представника позивача, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду з огляду на наступне.

Судом встановлено, що у поданій позовній заяві про забезпечення позову позивач посилалася на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, зокрема призведе до реалізації арештованої 1/6 частини будинку по вул. АДРЕСА_1 в м.Києві.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, редакція якої діяла на момент постановлення оскаржуваної ухвали, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи по забезпеченню позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України, редакція якої діяла на момент постановлення оскаржуваної ухвали, передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову - це вжиття заходів цивільного процесуального характеру, направлених на припинення дій, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду. Їх вжиття гарантує реалізацію позовних вимог у разі їх задоволення і саме по собі не може порушувати права відповідача, оскільки носить тимчасовий характер.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України &qu/s;Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову&q?су; № 9 від 22 лютого 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Положеннями п.5 ч.1 ст. 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

З позовної заяви слідує, що позивач вважає себе власником 1/6 частини будинку по вул.АДРЕСА_1 в м.Києві, на яку відповідачем накладено арешт. Позивачем, на час звернення до суду із заявою про забезпечення позову, не було заявлено вимог, про визнання її власником цієї частини будинку.

Відповідно до постанови головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва ГТУЮ у м.Києві Федоренко А.М. про опис та арешт майна (коштів) боржника від 18.10.2017 року накладено арешт на 1/6 частину будинку по вул.АДРЕСА_1 в м.Києві, яка належить на праві власності боржнику ОСОБА_3 (а.с.63-65).

Постановою Начальника Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва ГТУЮ у м.Києві Вишневського Ю.А. про результати перевірки законності виконавчого провадження від 14.11.2017 року скасовано постанову головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва ГТУЮ у м.Києві Федоренко А.М. від 18.10.2017 року про опис та арешт майна (коштів) боржника (а.с. 66-68).

У вказаній постанові зазначено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 19.10.2017 року, майно яке внесено до постанови про опис та арешт майна боржника від 18.10.2017 року належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 22.07.2013 року.

Відповідно до постанови головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва ГТУЮ у м.Києві Федоренко А.М. про опис та арешт майна (коштів) боржника від 22.11.2017 року накладено арешт на 1/6 частину житлового будинку по вул.АДРЕСА_1 в м.Києві, яка належить на праві власності боржнику ОСОБА_3 (а.с.69-71).

Згідно з ч.1, ч.2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 28.04.2015 року по справі №759/19037/14-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 20.08.2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.11.2015 року, позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лісовенко Вікторівна, про визнання договору дарування недійсним задоволено, визнано недійсним договір дарування 1/6 частини житлового будинку по вул.АДРЕСА_1 в м.Києві, укладений 22.07.2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Лісовенко В.В. серія та номер:1739, застосовано наслідки недійсності правочину, повернувши сторони за договором дарування в первісний стан.

Згідно з ч. 1 п. 5 ст. 152 ЦПК України, яка діяла на час постановлення оскаржуваної ухвали, позов забезпечується зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Позивач не є та не була на час звернення до суду з даним позовом власником 1/6 частини житлового будинку по вул.АДРЕСА_1 в м.Києві, тому оскаржувана ухвала є передчасною.

Також передчасними є доводи апеляційної скарги, про те, що позивач не є стороною виконавчого провадження, а тому її звернення із заявою про скасування арешту на майно є необгрунтованим, оскільки дана обставина буде розглянута судом при вирішенні питання по суті розгляду справи, серед яких, після постановлення оскаржуваної ухвали, позивач заявила вимогу про визнання права власності на спірне майно.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді заяви про забезпечення позову не були з'ясовані обставини, необхідні для вирішення даного питання, не з'ясовано чи є забезпечення позову співмірним із заявленими позовними вимогами, тому ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нової про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві - Федоренка Артема Матвійовича задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 14 листопада 2017 року скасувати.

Постановити нову ухвалу наступного змісту.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві про зняття арешту з нерухомого майна відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді