Ухвала

22 червня 2018 року

м. Київ

справа № 202/3346/17-ц

провадження № 61-36612ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради на постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2018 року в справі за позовом комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Дніпроводоканал»Дніпровської міської ради (далі - КП «Дніпроводоканал»Дніпровської міської ради) звернулося до суду з позовними вимогами про стягнення у солідарному порядку з

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, заборгованості, яка утворилася в результаті неналежного виконання зобов'язань зі сплати за надані послуги з водопостачання та водовідведення та станом на 30 квітня 2017 року становить 27 053,42 грн, а саме: заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 17 738,17 грн, 3 % річних у розмірі 1 343,06 грн, інфляційні втрати у розмірі 7 972,19 грн.

Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від

18 жовтня 2017 року задоволено частково позовні вимоги

КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради заборгованість з оплати послуг за водопостачання та водовідведення у розмірі по 7 325,66 грн з кожного.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 оскаржили його в апеляційному порядку.

Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволено.

Рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від

18 жовтня 2017 року скасовано.

В задоволенні позовних вимог КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

18 травня 2018 року через засоби поштового зв'язку КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2018 року та залишити в силі рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від

18 жовтня 2017 року, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої, частини дев'ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі становить 27 053,42 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 176 200,00 грн (1762,00 грн х 100). Тобто зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої

статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN,

№ 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Вказівка в резолютивній частині постанови апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2018 року про можливість її оскарження до Верховного Суду, не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржене судове рішення ухвалене у малозначній справі.

Було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов'язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня

2018 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, постанова апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2018 року прийнята у малозначній справі, ціна позову в якій не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради подана на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради на постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2018 року в справі за позовом комунального підприємства «Дніпроводоканал» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило