Справа № 686/3851/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої судді Мороз В.О.,

за участю секретаря Козельської А.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -

встановив:

20 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, остаточно уточнивши позовні вимоги, просив змінити розмір стягуваних аліментів, а саме: зменшити розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_4, з 1000 грн. до 713 грн., та зменшити розмір аліментів на утримання колишньої дружини ОСОБА_3 до досягнення дитиною трирічного віку з 500 грн. до 100 грн., посилаючись на те, що 29.11.2016 року заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницького області із позивача на утримання сина ОСОБА_4 було стягнуто 1000 грн. аліментів до досягнення дитиною повноліття та 500 грн. аліментів на утримання ОСОБА_3 до досягнення дитиною трирічного віку. Вказує, що незважаючи на те, що у нього як інваліда з дитинства 3-ї групи допомога в 2017 році становила лише 1342 грн., за допомогою матері намагався вчасно сплачувати вищевказаний розмір аліментів. Однак, у звязку із тим, що мати перестала йому допомагати і у нього змінився в сторону зменшення матеріальний стан та погіршився стан здоровя, позивач звертається до суду із вказаним позовом. Також, вказує, що на даний час проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, де окрім пенсії по інвалідності з дитинства немає іншого постійного джерела доходу, не може знайти постійної роботи та має нерегулярний мінливий дохід та у нього погіршився стан його здоровя, а тому просить задовольнити його позовні вимоги, адже це саме той розмір аліментів, який він зможе сплачувати і який становитиме 40 % його пенсії.

В судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали та на їх задоволенні наполягали з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки розмір аліментів, який стягується з позивача на її користь на утримання дитини та на її утримання це мінімально необхідна сума для задоволення необхідних потреб дитини.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, судом встановлено, що 24.09.2013 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серія І-БВ № 169925.

Від даного шлюбу у них народився син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-БВ № 270893.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29.11.2016 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з 01.11.2016 року до досягнення дитиною повноліття, а також стягнуто з позивача аліменти на утримання відповідача в розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи з 01.11.2016 року до досягнення дитиною трирічного віку.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, являється інвалідом 3-ї групи з дитинства, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серія ААД № 787316, та копією довідки МСЕК сер. МСЕ - № 064661, із якої вбачається, що ОСОБА_1 протипоказана робота, повязана з будь-якою інтелектуальною діяльністю.

Із копії довідки про реєстрацію місця проживання особи від 29.01.2018 року вих. № 91 вбачається, що за відомостями Зіньківської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4. За даною адресою, також, зареєстрований батько позивача ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 (довідка про склад сімї).

Згідно копії довідки від 17.08.2018 року, виданої виконавчим комітетом Зіньківської сільської ради Віньковецького району, ОСОБА_1 згідно трудової книжки на території України ніде не працює.

Згідно довідки від 17.08.2017 року вих. 1207 ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Віньковецькому обєднаному управлінні ПФУ та отримує соціальну пенсію інваліда з дитинства 3-ї групи і її розмір становить: у березні 2017 року 1277 грн., квітні 2017 року 638,50 грн. з вирахуванням аліментів, у травні-серпні 2017 року по 671 грн. з вирахуванням аліментів.

Відповідно до копії довідки від 30.01.2018 року ОСОБА_1 отримав пенсію в розмірі: за серпень-вересень 2017 року по 671 грн. з вирахуванням аліментів, жовтень 2017 року січень 2018 року по 726 грн. з вирахуванням аліментів.

Позивач надав до суду копію амбулаторної картки хворого, копію корінця медичного висновку про дитину-інваліда до 16 років, копію епікризу з картки стаціонарного хворого, копію висновку ЛКК, зазначивши, що він несе додаткові витрати на лікування.

Проте, позивач не надав підтверджуючих відомостей, що він несе додаткові витрати на лікування, оскільки до матеріалів справи долучено лише висновки лікарів, а доказів понесення витрат на лікування згідно рекомендацій лікарів суду не надано, а тому суд такі до уваги не приймає.

Окрім того, суд враховує, що незалежно від працевлаштування, наявності постійного доходу, батько зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

При цьому, як вбачається із висновку лікарів, позивачу протипоказана лише робота, повязана з будь-якою інтелектуальною діяльністю, а щодо інших видів роботи лікарями будь-яких застережень не зроблено.

Отже, особа не може бути визнана неспроможною сплачувати аліменти, якщо вона, будучи працездатною, не працює без поважних причин.

Суд враховує також те, що відповідачем не надано суду доказів перебування на його утриманні інших дітей, батьків чи інших осіб.

Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обовязку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У відповідності до положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень, а у відповідності до норм сімейного законодавства обов'язок по утриманню дитини несуть обоє батьків.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід зясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоровя сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Таких обставин щодо зменшення аліментів на дитину судом не встановлено.

Частиною 1 ст. 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимоги в частині зменшення аліментів на дитину, оскільки позивач не довів обставини, на які посилається в своєму позові, а відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Подані позивачем докази, у своїй сукупності, не дають суду достатніх підстав вважати, що з моменту винесення рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, у нього, як у платника аліментів, суттєво змінилося матеріальне становище. Незважаючи на те, що єдиним джерелом доходу позивача є пенсія по інвалідності, позивач є працездатною особою.

На думку суду, обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів на утримання дитини.

Суд вважає, що розмір стягуваних аліментів не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України.

Також, ч. 2 ст. 84 СК України передбачено, що, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно ст. 84 ч. 4 Сімейного кодексу України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно з ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до ч. ч. 2-4 ст. 84 та ст. ст. 86 і 88 цього Кодексу.

При цьому, суд приходить до висновку про зміну розміру аліментів на утримання відповідача, а саме: стягувати з позивача на утримання відповідача аліменти на її утримання в розмірі 150 грн., починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення їх спільною дитиною трьох років, оскільки судом не встановлено обставин того, що позивач має змогу утримувати ще й дружину.

Інших доводів та доказів на їх підтвердження, які б слугували підставою для зменшення розміру аліментів, позивачем суду надано не було.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 76, 80, 81, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 182, 192 СК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, визначений рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29.11.2016 року по цивільній справі № 686/21380/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів лише в частині стягнення аліментів на дружину та стягувати з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 150 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення їх спільною дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, трирічного віку.

В іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, - 352,40 грн. судового збору на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції - Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 15.06.2018 року.

Суддя