УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 року Справа № 569/8599/18

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Гордійчук І.О.

секретарі судових засідань ОСОБА_1

представника скаржника ОСОБА_2

державного виконавця Журавський Н.М.

представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк», заінтересована особа ОСОБА_3 на дії заступника начальника Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_5 та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу,-

в с т а н о в и в:

Представник ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Рівненського обласного управління «Державний ощадний банк України» звернувся до суду із скаргою про визнання неправомірною та скасування постанови заступника начальника Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_5 про повернення виконавчого документа стягувану від 26.03.2018 року ВП №49074154. Також просить суд зобовязати заступника начальника Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_5 відновити виконавче провадження №49074154 щодо примусового виконання виконавчого листа №2-4446/2010 виданого13.05.2015 р. Рівненським міським судом Рівненської області про солідарне стягнення з ОСОБА_6, ОСОБА_3 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Рівненського обласного управління «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором №411 від 28.08.2007 р. та договору поруки №411 від 28.08.2007 р. в розмірі 7741,61 дол.США, що згідно розпорядження Національного банку України від 08.02.2010 р. становить 61935,98 грн. та судові витрати по справі, а саме сплачене державне мито в розмірі 619,36 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Зазначену скаргу мотивує тим, що постанова про повернення виконавчого документу стягувану є незаконною та прийнятою з порушенням норм ЗУ «Про виконавче провадження», зазначає, що виконавцем не вжито всіх належних заходів по виявленню належного боржнику майнових прав та майна, на яке може бути звернене стягнення.

У відповіді на відзив від 22.06.2018 року, представник скаржника зазначає, що державним виконавцем не здійснено всіх належних виконавчих дій щодо виявлення майна боржника, на яке може бути звернене стягнення, а також зазначає, що з 2015 по 2017 роки державним виконавцем не здійснювалась перевірка майнового та фінансового стану боржника.

Представник скаржника у судовому засіданні вимоги підтримала відповідно до мотивів викладених у письмових заявах по суті справи.

Державний виконавець в судовому засіданні вважає вимоги скарги безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а тому просив суд відмовити в її задоволенні.

Відповідно до письмового відзиву державний виконавець заперечує проти скасування постанови, оскільки, як зазначає, скарга безпідставна та необґрунтована.

Також до письмового відзиву було долучено копії матеріалів з виконавчого провадження.

В судовому засіданні державний виконавець просив відмовити в задоволенні скарги, підтримав доводи наведені у відзиві.

Представник боржника в задоволенні скарги просила відмовити.

Як вбачається із матеріалів справи, скаржник звернувся зі скаргою на дії державного виконавця до суду в межах передбаченого ч. 1 ст. 449 ЦПК строку, а тому скарга підлягає розгляду по суті.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи та подані письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця, чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», ч. 1 передбачено, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що на виконанні у Здолбунівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області знаходився виконавчий документ виданий Рівненським міським судом 13.05.2015 р. №2-4446/2010 про солідарне стягнення з ОСОБА_6, ОСОБА_3 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Рівненського обласного управління «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором №411 від 28.08.2007 р. та договору поруки №411 від 28.08.2007 р. в розмірі 7741,61 дол.США, що згідно розпорядження Національного банку України від 08.02.2010 р. становить 61935,98 грн. та судові витрати по справі, а саме сплачене державне мито в розмірі 619,36 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

26.03.2018 року постановою про повернення виконавчого документу стягувачу, начальника Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_5, встановлено, що у боржника ОСОБА_3 відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення, і всі вжиті державним виконавцем дії щодо розшуку такого майна безрезультатні, відповідно виконавчий лист №2-4446/2010 виданий 13.05.2015 року повернуто стягувачу.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно зі статтею 18 Цивільного процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З аналізу вказаних законодавчих положень вбачається, що повернення виконавчого документа державним виконавцем допускається, якщо ним у повному обсязі вжито всіх заходів з примусового виконання рішення, зокрема щодо розшуку майна боржника, в результаті яких не виявлено майна. При цьому в силу статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 81 Цивільного процесуального кодексу України обов'язок доведення факту вжиття заходів щодо примусового виконання рішення покладається саме на державного виконавця.

Крім того, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державному виконавцю під час здійснення виконавчого провадження надано право звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення.

Заступник начальника Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_5 не надав суду доказів на підтвердження виконання всіх своїх обов'язків. Навпаки з оглянутих матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державний виконавець звертався не в усі державні установи для вжиття заходів з примусового виконання рішення та з великим проміжком з 2015 по 2017 рік, жодних даних про вчинення виконавчих дій за 2016 рік не додано. Немає даних про розшук божника, також державним виконавцем складено акт про відсутність майна у божника станом на 09 червня 2015 року.

Викладене свідчить, що начальником Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_5 не виконано всіх дій щодо вжиття заходів з примусового виконання рішення суду, що призводить до порушення прав Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк та свідчить про обґрунтованість скарги.

Відповідно до частини 2 статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що постанова від 26 березня 2018 року, винесена заступником начальника Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_5 про повернення виконавчого листа стягувачу є неправомірною, а тому слід зобовязати поновити виконання виконавчого листа.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258, 259, 260, 353, 450, 451 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк», заінтересована особа ОСОБА_3, на дії заступника начальника Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_5 - задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову заступника начальника Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_5 - про повернення виконавчого документа стягувачу від 26 березня 2018 року ВП №49074154.

Зобовязати заступника начальника Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_5 відновити виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №2-4446/2010 виданого 13.05.2015 року Рівненським міським судом Рівненської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Рівненської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Рівненського міського суду

Рівненської області ОСОБА_7