АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/836/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2018 року року апеляційний суд Черкаської області в складі:

суддів Бондаренка С. І., Храпка В.Д., Вініченка Б.Б.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 27 лютого 2018 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодор» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та стягнення збитків, зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодор» про визнання недійсними договорів оренди землі, -:

в с т а н о в и в :

У липні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Автодор» звернулось до суду з позовами до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та стягнення збитків. Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку від 30 грудня 2003 року ОСОБА_1 належить на праві власності земельна ділянка площею 5,9423 га, кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах Русалівської сільської ради.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 10 грудня 2003 року ОСОБА_2 належить на праві власності земельна ділянка площею 3,5051 га, кадастровий номер НОМЕР_3 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах Русалівської сільської ради.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 26 лютого 2007 року ОСОБА_1 належить на праві власності земельна ділянка площею 2,9907 га, кадастровий номер НОМЕР_5 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах Русалівської сільської ради.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6 від 30 грудня 2003 року ОСОБА_3 належить на праві власності земельна ділянка площею 2,9703 га, кадастровий номер НОМЕР_7 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах Русалівської сільської ради.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_4 належить на праві власності земельна ділянка площею 3,1324 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах Русалівської сільської ради.

15 жовтня 2008 року між позивачем та ОСОБА_1, був укладений договір оренди землі № 268, № 269 зареєстрований 30 січня 2009 року за № 295.

01 жовтня 2008 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір оренди землі № 182, зареєстрований 30 січня 2009 року за № 276.

10 жовтня 2008 року між позивачем та ОСОБА_1 був укладений договір оренди землі № 150, зареєстрований 30 січня 2009 року за № 296.

10 жовтня 2008 року між позивачем та ОСОБА_3 був укладений договір оренди землі № 262, зареєстрований 30 січня 2009 року за № 294.

01 жовтня 2008 року між позивачем та ОСОБА_4 був укладений договір оренди землі № 181, зареєстрований 30 січня 2009 року за № 277.

Згідно п. 1 договорів відповідачі надають, а позивач приймає в строкове платне користування земельні ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва, які знаходяться у с. Русалівка.

Пунктом 2 договорів передбачено, що в оренду передаються земельні ділянки загальною площею 5,9423 га, у тому числі 5,9423 га, ріллі; загальною площею 3,5051 га, у тому числі 3,5051 га, ріллі; загальною площею 2,9907 га, у тому числі 2,9907 га, ріллі; загальною площею 2,9907 га, у тому числі 2,9907 га, ріллі; загальною площею 3,1324 га, у тому числі 3,1324 га, ріллі.

Договори укладено на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п. 8 договору).

Договори наразі є чинними, оскільки строк їх дії припиняється 29 січня 2019 року, тобто через десять років з моменту державної реєстрації таких договорів і як наслідок, набрання ними чинності.

Упродовж дії договорів позивач належним чином виконував свої обов'язки, в тому числі і щодо сплати орендної плати у строки та розмірах, встановлених договором. Проте, на початку березня 2017 року позивачу стало відомо, що земельні ділянки які належать відповідачам обробляються ними самостійно, незважаючи на умови договорів та вимоги чинного законодавства.

Таким чином, відповідачі самовільно використовують земельні ділянки, які перебувають в користуванні ТОВ «Автодор». Своїми діями відповідачі нанесли збитки ТОВ «Автодор» у вигляді прямих витрат підприємства на підготовку земельної ділянки до використання за призначенням, закупівлі посівного матеріалу та у вигляді втрати доходу, який могло б отримати підприємство у разі належного виконання умов договору.

На підставі викладеного ТОВ «Автодор» просило суд зобов'язати ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 не чинити перешкод у користуванні належними їм орендованими земельними ділянками. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Автодор» завдані підприємству збитки, пов'язані з невиконанням умов договору оренди землі від 15 жовтня 2008 року № 268, № 269 в сумі 129079 гривень. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Автодор» завдані підприємству збитки, пов'язані з невиконанням умов договору оренди землі від 01 жовтня 2008 року № 182 в сумі 76152 гривень. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Автодор» завдані підприємству збитки, пов'язані з невиконанням умов договору оренди землі від 10 жовтня 2008 року № 150 в сумі 64934 гривень. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Автодор» завдані підприємству збитки, пов'язані з невиконанням умов договору оренди землі від 10 жовтня 2008 року № 262 в сумі 64457 гривень. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Автодор» завдані підприємству збитки, пов'язані з невиконанням умов договору оренди землі від 01 жовтня 2008 року № 181 в сумі 68034 гривень.

Ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області від 08 серпня 2017 року об'єднано в одне провадження позов ТОВ «Автодор» до ОСОБА_1 та позов до ОСОБА_2 ( т.1 а.с. 128)

Ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області від 08 серпня 2017 року об'єднано в одне провадження позов ТОВ «Автодор» до ОСОБА_1 та позов до ОСОБА_2.(т.1 а.с.200)

Ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області від 08 серпня 2017 року об'єднано в одне провадження позов ТОВ «Автодор» до ОСОБА_1 та позов до ОСОБА_3 ( т.2 а.с. 22)

Ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області від 08 серпня 2017 року об'єднано в одне провадження позов ТОВ «Автодор» до ОСОБА_4 та позов до ОСОБА_1 ( т.2 а.с. 93)

В свою чергу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись до суду із зустрічними позовами до ТОВ «Автодор» про визнання недійсними договорів оренди землі.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначали наступне.

ОСОБА_2 є власником земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_3, площею 3,5051 га, розташовану в Черкаській області, Маньківський р-н, с. Русалівка. Право власності на земельну ділянку підтверджується Державним актом Серії НОМЕР_2 виданого 30 грудня 2003 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі за № НОМЕР_8.

ОСОБА_3 є власником земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_7 площею 2,9703 га, розташована в Черкаській області, Маньківський р-н, с. Русалівка. Право власності на земельну ділянку підтверджується Державним актом Серії НОМЕР_6, виданого 30 грудня 2003 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі за НОМЕР_9.

ОСОБА_4 є власником земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_10 ппощею 3,1324 га, розташована в Черкаській області, Маньківський р-н, с. Русалівка. Право власності на земельну ділянку підтверджується Державним актом Серії НОМЕР_11, виданого 30 грудня 2003 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі за НОМЕР_12.

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_5 площею 2,9907 га, розташовану в Черкаській області, Маньківський р-н, с. Русалівка. Право власності на земельну ділянку підтверджується Державним актом Серії НОМЕР_13 виданого 26 лютого 2007 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі за НОМЕР_15.

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 площею 5,9423 га, розташовану в Черкаській області, Маньківський р-н, с. Русалівка. Право власності на земельну ділянку підтверджується Державним актом Серії НОМЕР_14 виданого 30 грудня 2003 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі за № НОМЕР_16.

В жовтні 2008 року між ТОВ «Автодор» та позивачами по зустрічним позовам було укладено договори оренди землі. Дані договори на момент підписання позивачами по зустрічному позову містили незаповнені графи. Зокрема, в договорах були відсутні відомості про орендодавця (позивачів), орендаря ТОВ «Автодор»; предмет договору в частині визначення цільового призначення земельної ділянки, кадастрового номеру та місцезнаходження, площа земельної ділянки, що передається в оренду; не зазначена нормативна грошова оцінка, строк дії договору та строк повідомлення про намір продовжити дію договору, розмір орендної плати та строки її внесення та перегляду, умови використання земельної ділянки, відсутні записи в пустих графах розділу «Збитками вважаються», умови та строки передачі земельної ділянки в оренду, умови розірвання договору в односторонньому порядку; відсутні записи в пустих графах прикінцевих положень; відсутні записи в даних особи орендаря в розділі «Реквізити сторін».

В актах прийому-передачі земельних ділянок також були відсутні будь-які відомості.

Оскільки, між позивачами за зустрічним позовом та засновниками ТОВ «Автодор» ОСОБА_5 та ОСОБА_6 попередньо були погоджені умови договору, позивачі за зустрічними позовами погодились підписати пусті бланки договорів, вважаючи, що умови будуть дотримані та виконані належним чином.

Зокрема, між сторонами спору було обумовлено, що укладання договору буде відбуватись на умовах орендної плати за земельну ділянку в розмірі 5%. Строк дії договору було обумовлено 5 років з моменту підписання договору (з можливим продовженням строку дії до 10 років). Домовлено, що розмір орендної плати має переглядатись щорічно, з урахуванням умов, визначених чинним законодавством та що розірвання договору оренди в односторонньому порядку можливе у випадку несплати орендної плати в строки та на умовах визначених договором та використання земельної ділянки не за призначенням.

Однак, після підписання договорів, позивачі за зустрічним позовом не отримали їх примірників. Відповідач за зустрічним позовом мотивував неможливість в даний час передати примірник договору, оскільки договір необхідно заповнити ідентифікуючими даними сторін договору, земельної ділянки, та умови договору, підписати його зі сторони ТОВ «Автодор» та провести відповідну реєстрацію у відділі державного земельного кадастру.

За спливом тривалого часу уповноважені особи ТОВ «Автодор» так і не здійснили передачу примірників договорів орендодавцям.

В травні-червні 2013 року позивачі за зустрічним позовом звернулись до ТОВ «Автодор» із заявою про розірвання договору оренди землі в зв'язку з невиконанням умов договору, на що отримали відмову. Оскільки у позивачів за зустрічним позовом не було їх примірника договору, а ОСОБА_5, як керівник ТОВ «Автодор» систематично здійснював виплату певних сум коштів в якості орендної плати за земельну ділянку, позивачі за зустрічним позовом не звертались за захистом своїх порушених прав, лише періодично вчиняли спроби отримання своїх примірників договору.

На початку 2016 року позивачам стало відомо, що за листом Держгеокадастру Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 14 грудня 2015 року №ДС-22-28-013-17122/23-15 було рекомендовано в тому числі: утриматись від укладення договорів строком більше 7 років; встановити розмір орендної плати на рівні менше 8% від нормативної грошової оцінки в зв'язку з чим, переглянути діючі договори оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення на предмет строку дії договору і розміру орендної плати та запропонувати орендарям внести відповідні зміни до них з урахуванням вищенаведених рекомендацій.

Тому позивачі за зустрічними позовами звернулись до ОСОБА_5 з ініціативою перегляду умови договору в частині визначення розміру орендної плати. З його слів, за умовами договору оренди землі, укладеного між позивачами та відповідачем за зустрічним позовом, така становила 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Проте, позивачі достеменно не знали на яких умовах діють договори, оскільки не бачили їх змісту та не володіли своїм примірником.

В серпні 2016 року в населеному пункті Русалівка з'явились оголошення, за підписом директора ТОВ «Автодор» про те, що даним товариством буде проводитись виплата орендної плати в розмірі 8% грошової оцінки землі лише після підписання договору оренди на 15 років.

Після отримання позивачами за зустрічними позовами своїх примірників договору їм стало відомо, що умови договорів не відповідали усним домовленостям між сторонами такого договору. В результаті чого, з метою захисту своїх прав, позивачі за зустрічним позовом звернулись із заявами до Маньківської районної державної адміністрації та до Маньківської районної ради. Маньківською районною державною адміністрацією було направлено заявникам листи, якими повідомлено, що відповідно до п. 9 доручення №12-Д голови Черкаської ОДА від 22 лютого 2016 року спеціалістами відділу Держгеокадастру у Маньківському районі Черкаської області розроблено та доведено до відома органів місцевого самоврядування лист від 08 серпня 2016 року №0-28-0.4-1825/15/16, яким рекомендовано організувати роботу з перегляду укладених та зареєстрованих договорів оренди між власниками земельних часток (паїв) та сільгоспвиробниками у частині збільшення орендної плати до 8% грошової оцінки землі.

Тому посилаючись на відсутність в договорі кадастрового номера, додатків та не встановлення орендної плати відповідно до Указу Президента України від 2 лютого 2002 року №92/2002, просили визнати недійсними укладені договори.

Ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області від 12 вересня 2017 року вказані зустрічні позови об'єднані в одне провадження з первісними.(т. 3 а.с.14)

Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 27 лютого 2018 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодор» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та стягнення збитків задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_1 не чинити перешкод Товариству з обмеженою відповідальністю «Автодор» у користуванні орендованою земельною ділянкою площею 5,9423 га, кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах Русалівської сільської ради.

Зобов'язано ОСОБА_2 не чинити перешкод Товариству з обмеженою відповідальністю «Автодор» у користуванні орендованою земельною ділянкою площею 3,5051 га, кадастровий номер НОМЕР_3, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах Русалівської сільської ради.

Зобов'язано ОСОБА_1 не чинити перешкод Товариству з обмеженою відповідальністю «Автодор» у користуванні орендованою земельною ділянкою площею 2,9907 га, кадастровий номер НОМЕР_5 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах Русалівської сільської ради.

Зобов'язано ОСОБА_3 не чинити перешкод Товариству з обмеженою відповідальністю «Автодор» у користуванні орендованою земельною ділянкою площею 2,9703 га, кадастровий номер НОМЕР_7, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах Русалівської сільської ради.

Зобов'язано ОСОБА_4 не чинити перешкод Товариству з обмеженою відповідальністю «Автодор» у користуванні орендованою земельною ділянкою площею 3,1234 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах Русалівської сільської ради.

Зобов'язано ОСОБА_1 повернути земельну ділянку площею 5,9423 га, кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах Русалівської сільської ради у користування Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодор».

Зобов'язано ОСОБА_2 повернути земельну ділянку площею 3,5051 га, кадастровий номер НОМЕР_3 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах Русалівської сільської ради у користування Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодор».

Зобов'язано ОСОБА_1 повернути земельну ділянку площею 2, 9907 га, кадастровий номер НОМЕР_5 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах Русалівської сільської ради у користування Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодор».

Зобов'язано ОСОБА_3 повернути земельну ділянку площею 2,9703 га, кадастровий номер НОМЕР_7 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах Русалівської сільської ради у користування Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодор».

Зобов'язано ОСОБА_4 повернути земельну ділянку площею 3,1234 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах Русалівської сільської ради у користування Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодор».

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодор» завдані підприємству збитки, пов'язані з невиконанням ОСОБА_1 умов договору оренди землі від 15 жовтня 2008 року № 268, 269 в сумі 129079 гривень

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодор» завдані підприємству збитки, пов'язані з невиконанням ОСОБА_2 умов договору оренди землі від 01 жовтня 2008 № 182 в сумі 76152 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодор» завдані підприємству збитки, пов'язані з невиконанням ОСОБА_1 умов договору оренди землі від 10 жовтня 2008 року № 150 в сумі 64934 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодор» завдані підприємству збитки, пов'язані з невиконанням ОСОБА_3 умов договору оренди землі від 10 жовтня 2008 року № 262 в сумі 64457 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодор» завдані підприємству збитки, пов'язані з невиконанням ОСОБА_4 умов договору оренди землі від 01 жовтня 2008 року № 181 в сумі 68034 гривень.

Вирішено питання судових витрат.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодор» про визнання недійсними договорів оренди землі - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 подали апеляційну скаргу, в якій, посилається на те, що внаслідок неправильного дослідження обставин, які мають значення для справи суд прийшов до хибних висновків, які стали підставою для винесення незаконного та необґрунтованого рішення. Суд не дав належної оцінки доказам, які були надані позивачами за зустрічними позовами та не врахував їх при винесенні рішення. Зокрема зазначають, що позивач не вчиняв жодних спроб спрямованих на обробіток спірних земельних ділянок. Причиною самостійного обробітку відповідачами земельних ділянок стала усна відмова позивача від подальшого користування ними, що є підставою вважати, що договори оренди землі були розірвані за згодою сторін. Також, при обчисленні судом завданих позивачу збитків враховувались витрати по обробітку земельних ділянок, придбання посівного, тощо, при цьому не надано оцінки тому, що спірні земельні ділянки оброблялись безпосередньо відповідачами, а докази на підтвердження завданих збитків є неналежними. На підставі наведеного просили рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ «Автодор» відмовити, а вимоги за зустрічним позовом задовольнити.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку Серії НОМЕР_14 від 30 грудня 2003 року ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 5,9423 га, кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах Русалівської сільської ради Маньківського району Черкаської області ( т.1 а.с.7)

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_17 від 26 лютого 2007 року ОСОБА_1 належить на праві власності земельна ділянка площею 2,9907 га, кадастровий номер НОМЕР_5 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах Русалівської сільської ради Маньківського району Черкаської області (т.1 а.с.137)

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 10 грудня 2003 року ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 3,5051 га, кадастровий номер НОМЕР_3 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах Русалівської сільської ради Маньківського району Черкаської області ( т.1 а.с.67)

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6 від 30 грудня 2003 року ОСОБА_3 належить на праві власності земельна ділянка площею 2,9703 га, кадастровий номер НОМЕР_7 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах Русалівської сільської ради Маньківського району Черкаської області (т.1 а.с.209)

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_4 належить на праві власності земельна ділянка площею 3,1324 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах Русалівської сільської ради Маньківського району Черкаської області (т.2 а.с.31).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі», в редакції чинній на час виникнення правовідносин, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

15 жовтня 2008 року між ТОВ «Автодор» та ОСОБА_1, був укладений договір оренди землі № 268, 269 зареєстрований у Маньківському районному відділі Державного земельного кадастру 30 січня 2009 року за № 295. (т.1.а.с.4-5)

01 жовтня 2008 року між ТОВ «Автодор» та ОСОБА_2 був укладений договір оренди землі № 182, зареєстрований у Маньківському районному відділі Державного земельного кадастру 30 січня 2009 року за № 276 ( т.1 а.с. 64-65)

10 жовтня 2008 року між позивачем та ОСОБА_1 був укладений договір оренди землі № 150, зареєстрований у Маньківському районному відділі Державного земельного кадастру 30 січня 2009 року за № 296 ( т.1 а.с. 134-135)

10 жовтня 2008 року між позивачем та ОСОБА_3 був укладений договір оренди землі № 262, зареєстрований у Маньківському районному відділі Державного земельного кадастру 30 січня 2009 року за № 294 (т.1 а.с. 206-207)

01 жовтня 2008 року між позивачем та ОСОБА_4 був укладений договір оренди землі № 181, зареєстрований у Маньківському районному відділі Державного земельного кадастру 30 січня 2009 року за № 277 ( т.2 а.с.28-29).

Згідно п. 1 договорів відповідачі надають, а позивач приймає в строкове платне користування земельні ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва, які знаходяться у с. Русалівка.

Пунктом 2 договорів передбачено, що в оренду передаються земельні ділянки: ОСОБА_1 загальною площею 5,9423 га, у тому числі 5,9423 га, ріллі; ОСОБА_2 загальною площею 3,5051 га, у тому числі 3,5051 га, ріллі; ОСОБА_1 загальною площею 2,9703 га, у тому числі 2,9703 га, ріллі; ОСОБА_3 загальною площею 2,9907 га, у тому числі 2,9907 га, ріллі; ОСОБА_4 загальною площею 3,1324 га, у тому числі 3,1324 га, ріллі.

Договори укладено на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п. 8 договорів).

Відповідачі отримували орендну плату, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями відомостей про отримання грошей за 2011-2016 роки.

Згідно із ч. 2 т. 152 Земельного Кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 Земельного кодексу України.

Підставою для подання до суду позову про усунення перешкод є створення іншою особою власнику або землекористувачу перешкод у володінні та користуванні земельною ділянкою.

Звертаючись до суду позивач зазначав, що на початку березня 2017 року позивачу стало відомо, що належні відповідачам земельні ділянки, всупереч умов договору обробляються ними самостійно, що підтверджується протоколами огляду місця події, складеним слідчим Маньківського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області, їхніми поясненнями і не заперечувалось ними в судовому засіданні.

Частинами 1,2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є в тому числі договори.(п1 ч.2 статті 11 ЦК України)

Виходячи з поняття договору оренди землі, визначеного статтею 13 Закону України «Про оренду землі», укладенням вказаного договору, одна сторона, в даній справі це власники землі, передали другій стороні, в даній справі ТОВ «Автодор» право володіння та користування їхніми земельними ділянками, а відтак вчинення дій, які не дають можливості останньому володіють та користуватися земельними ділянками, є порушення умов договору.

На даний час договори є чинними, строк їх дії не закінчився, а відтак підлягає виконанню його сторонами.(ст..629 ЦК України)

Судом першої інстанції вірно встановлено факт порушення права позивача відповідачами, щодо земельних ділянок, які знаходяться в оренді у позивача та задоволено позов в частині вимог про усунення перешкод у їх користуванні, зі сторони відповідачів мала місце протиправна поведінка, яка виразилася у тому, що достовірно знаючи, що строк дії договору оренди належних їм земельних ділянок не закінчився допустили їх самостійний обробіток, чим порушили вимоги договорів оренди земельних ділянок.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновками районного суду про те, що позовні вимоги ТОВ «Автодор» щодо стягнення завданих відповідачами збитків підтверджені наявними у матеріалах справи письмовими доказами, а тому підлягають до задоволення.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За приписами ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Земельний Кодекс України та інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин є спеціальними до правовідносин щодо відшкодування збитків землевласникам та землекористувачам, у тому числі у вигляді неодержаних ними доходів.

Власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки (пункт «д» ч.1 ст. 156 Земельного кодексу України).

За змістом ст. 157 Земельного Кодексу України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 1 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою КМУ № 284 від 19 квітня 1993 року з наступними змінами, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Відповідно до п.3 Порядку відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи понесені або необхідні витрати на поліпшення якості земель за період використання земельних ділянок з урахуванням економічних показників, на незавершене сільськогосподарське виробництво (оранка, внесення добрив, посів, інші види робіт), на розвідувальні та проектні роботи; інші збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані .

При цьому неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

До матеріалів справи приєднано зроблені самим товариством розрахунки розміру шкоди, завданої внаслідок невиконання відповідачами умов договорів оренди землі.

Дані розрахунки, самі по собі, беззаперечними доказами завданих збитків не можуть бути, оскільки здійснені самим позивачем, а не визначені відповідною комісією, як це передбачено постановою Кабінету Міністрів України №284 від 19 квітня 1993 року.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення збитків відповідно до наданих позивачем розрахунків задоволенню не підлягають.

Що стосується зустрічних позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодор» про визнання недійсними договорів оренди землі слід зазначити наступне.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачі, як на підставу недійсності договорів, посилались на ст. 15 Закону України «Про оренду землі» та зазначали, що оспорювані договори оренди не містять істотних умов договору, оскільки при їх укладенні вони підписували тільки чисті бланки договорів, в договорах відсутній кадастровий номер земельної ділянки, а орендна плата не відповідає розміру визначеному Указом Президента України від 2 лютого 2002 року №92/2002.

Статтею 14 Закону України «Про оренду землі» в редакції чинній на час виникнення правовідносин, встановлена письмова форма договору оренди землі.

Частиною 2 статті 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно частини 1 статті 638 ЦК України Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (ч.1 ст.628 ЦК України)

З вказаних норм права слідує, що особи, маючи намір укласти договір оренди землі, домовляються щодо всіх його істотних умов, вказані домовленості фіксують у письмовій формі та скріплюють такі домовленості своїми підписами, а відтак, договір який відповідає таким умовам, і є належним та допустимим доказом домовленостей сторін щодо його умов.

Покази свідків, на які посилається апелянт, не можуть достовірно спростовувати, викладені в договорі умови.

Доводи апелянта про те, що поведінка позивача, свідчила про його добровільну відмову від користування земельними ділянками, а тому, відповідачі вважали, договори оренди розірваними не узгоджується з нормами права, а саме з частиною 1 статті 654 ЦК України, згідно якої зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Договором інша форма розірвання договору не встановлена, законом, для договору оренди, встановлена письмова форма, а відтак, укладені між сторонами договори не були розірвані.

Серед істотних умов які мають бути в договорі оренди землі, передбачених частиною 1 статті 15 Закону України «Про оренду землі», в редакції чинної на час укладення оспорюваних договорів, така вимога як зазначення кадастрового номера відсутня, а тому вказана обставина не може бути підставою для визнання договору недійсним, оскільки за змістом статей 203,215 ЦК України, підстави недійсності правочину, повинні існувати на час його укладення.

Згідно частини 2 статті 15 Закону України «Про оренду землі», в редакції чинної на час укладення спірних договорів, відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Додатки до договору не відносяться до істотних умов, а тому їх відсутність не може бути підставою для визнання договору недійсним.

До таких висновків прийшов Верховний Суд України в постанові від 14 травня 2014 року в справі №6-48цс14.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», в редакції чинній на час виникнення правовідносин, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно зі ст. 21 цього Закону, в редакції чинній на час виникнення правовідносин, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону № 161-XIV орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Указом Президента № 92/2002 у редакції, чинній на час укладення спірних договорів, було встановлено розмір орендної плати не менше 3 % визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки.

З огляду на викладене Указ Президента № 92/2002 із внесеними до нього змінами має рекомендаційний характер, орендна плата визначається за згодою сторін, тому та обставина, що така плата не відповідає розміру вказаному у вище зазначеному Указі, не є підставою для визнання договору недійсним.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а судове рішення підлягає зміні.

Частиною 13 статті 141 ЦПК України встановлено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні, відповідно підлягає зміні і розподіл судових витрат.

Так при зверненні до суду ТОВ «Автодор» було сплачено судовий збір за вимоги майнового характеру та вимоги немайнового характеру. Суд апеляційної інстанції залишає без змін лише задоволені вимоги немайнового характеру, тому товариство має право на відшкодування судового збору лише щодо вимог немайнового характеру в сумі 1600 гривень з кожної сплаченої суми.

За подачу апеляційної скарги, яка задоволена в частині майнових вимог, ОСОБА_4 було сплачено судовий збір в тому числі за вимоги майнового характеру в сумі 2400 гривень та ОСОБА_2 в сумі 2400 гривень, тому вказаним особам, на підставі частини 10 статті 141 ЦПК України, слід стягнути з ТОВ «Автодор» різницю в понесених судових витратах в сумі 2400-1600=800 гривень кожному.

З інших відповідачів за первісним позовом, на користь позивача слід стягнути по 1600 гривень з кожного.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - задовольнити частково, а рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 27 лютого 2018 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодор» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та стягнення збитків, зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодор» про визнання недійсними договорів оренди землі, в частині стягнення збитків - скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодор» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення збитків -відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодор» сплачений судовий збір в сумі 1600 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодор» сплачений судовий збір в сумі 1600 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодор» сплачений судовий збір в сумі 1600 гривень.

Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодор» на користь ОСОБА_4 сплачений судовий збір в сумі 800 гривень.

Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «Автодор» на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в сумі 800 гривень.

В решті рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлений 22 червня 2018 року.

Судді