Справа № 156/456/18
Провадження № 2/156/295/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
03 липня 2018 року смт Іваничі
Іваничівський районний суд Волинської області
в складі: головуючого судді Нєвєрова І.М., за участю секретаря Салатюк Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Іваничі в порядку спрощеного позовного провадження справу № 156/456/18 за позовом заступника керівника Володимир-Волинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Волинської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину,
В С Т А Н О В И В :
Заступник керівника Володимир-Волинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Волинської обласної державної адміністрації звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. Свій позов мотивує тим, що Володимир-Волинською місцевою прокуратурою в ході опрацювання розглянутих судом матеріалів кримінальних проваджень та інформації, наданої Волинським обласним дитячим територіальним медичним обєднанням, встановлено випадки невідшкодування витрат на лікування осіб, потерпілих від злочинів за період 2015 року. Так, згідно наданої інформації до даного часу залишаються невідшкодованими збитки на лікування потерпілої ОСОБА_2, завдані внаслідок вчинення 20.07.2015 року ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 13.10.2017 року обвинуваченого ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортним засобом. На підставі ст.ст. 75, 104 КК України ОСОБА_1 звільнено від призначеного покарання із встановленням іспитового строку терміном на 2 роки. На підставі п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_1 звільнено від відбування призначеного покарання. Внаслідок отриманих травм неповнолітня потерпіла ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні у дитячому ортопедо- травматичному відділенні ВОДТМО в період з 24.07.2015 по 11.08.2015, що підтверджується довідкою Волинського обласного дитячого територіального медичного обєднання від 23.09.2015 № 834/2-19/15. З листа Волинського обласного дитячого територіального медичного об'єднання № 1469/2-09.17 від 24.11.2017 вбачається, що витрати на лікуванні потерпілої від злочину становлять 4374,06 грн. (згідно довідки № 834/2-19.15) вказані кошти залишаються не відшкодованими понад 2 роки.
Таким чином, витрачені закладом охорони здоров'я кошти на лікування потерпілої ОСОБА_2 в розмірі 4374,06 грн. підлягають стягненню в повному обсязі з засудженого ОСОБА_1
Ухвалою суду від 01 червня 2018 року було ухвалено розгляд вказаної справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали.
Відповідно до ч.2 ст.279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
Згідно поштового відправлення разом із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 відмовився від одержання пакету документів, надісланих судом.(а.с. 18)
Відповідно до ч. 9 ст. 130 ЦПК України у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.
Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Станом на 03 липня 2018 року відзив на позов від відповідача ОСОБА_1 до Іваничівського районного суду Волинської області не надійшов.
Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку із одночасною наявністю всіх умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість та доцільність проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи, що відповідач належно повідомлений про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, відсутність будь-яких клопотань про інше, суд приходить до виснвоку про суд приходить до висновку про можливість та доцільність проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.
За ступенем тяжкості черепно-мозкова травма відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень по признаку небезпеки для життя.
Вироком Іваничівського районного суду від 13.10.2017 року обвинуваченого ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортним засобом. На підставі ст.ст. 75, 104 КК України ОСОБА_1 звільнено від призначеного покарання із встановленням іспитового строку терміном на 2 роки.

На підставі п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_1 звільнено від відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Встановлено, що внаслідок отриманих травм неповнолітня потерпіла ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні у дитячому ортопедо- травматичному відділенні ВОДТМО в період з 24.07.2015 по 11.08.2015, що підтверджується довідкою Волинського обласного дитячого територіальне з медичного обєднання від 23.09.2015 № 834/2-19/15 ( а.с. 11).

Згідно ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоровя, що є у державній власності, власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Відповідно до п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджет і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Україні № 545 від 16.07.1993, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначаться закладом охорони здоровя, в якому перебував на лікуванні потерпілий виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування на день.

Згідно п. 3 вказаного Порядку - у разі коли при ухваленні вироку сум коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовами вказаних юридичних осіб.

З листа Волинського обласного дитячого територіального медичного об'єднання № 1469/2-09.17 від 24.11.2017 вбачається, що витрати на лікуванні потерпілої від злочину становлять 4374,06 грн. (згідно довідки № 834/2-19.15, а.с.11) Вказані кошти залишаються невідшкодованими понад 2 роки.

Волинське обласне дитяче територіальне медичне обєднанні фінансується із обласного бюджету за рахунок субвенції з Державного бюджет України, розпорядником коштів на його утримання є Департамент фінансів Волинської обласної державної адміністрації, який є позивачем у даній справі.

Частиною 3 ст. 1206 ЦК України визначено, що якщо лікуванні проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Відповідно до п. 4 даного Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров'я.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь департаменту фінансів Волинської обласної державної адміністрації збитки понесені на лікування неповнолітньої потерпілої від злочину ОСОБА_2 в сумі 4374,06 грн. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1762 грн. 00 коп.

Керуючись Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджет і їх використання, ст.ст. 82, 1206 ЦК України , ст.ст. 4, 5, 7-9, 12, 13, 137, 141, 258, 259, 263, 264, 265,280 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов заступника керівника Володимир-Волинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Волинської обласної державної адміністрації задовольнити повністю .

Стягнути із ОСОБА_1 на користь департаменту фінансів Волинської обласної державної адміністрації (реквізити одержувача коштів: ГУК у Волинській обл./Вол.обл./24060300; розрахунковий рахунок - 0001 в ГУДКСУ у Волинській обл.; МФО - 803014 код ЄРДПОУ - 38009371) збитки понесені на лікування неповнолітньої потерпілої від злочину ОСОБА_2 в сумі 4374 (чотири тисячі триста сімдесят чотири) грн. 06 (шість) коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судові витрати в розмірі 1762 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно підп. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Іваничівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя І. М. Нєвєров