Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/1261/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06.06.2018смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді: Вадовської А.В.,

за участю секретаря: Кравець Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат,

В С Т А Н О В И В:

18 грудня 2017 р. ПАТ КБ ПриватБанк звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Позов мотивований тим, що 18 вересня 2008 року між банком та ОСОБА_1 укладений кредитний договір б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 5 400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач порушує кредитні зобов'язання та має станом на 31 жовтня 2017 року заборгованість у сумі 80 713,79 грн., яка складається з: 5 259,66 грн. заборгованості за кредитом; 68 034,43 грн. заборгованість за процентами, 3 100,00 заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина) та 3 819,70 штраф (процентна складова).

Посилаючись на викладене, ПАТ КБ ПриватБанк просить стягнути з відповідача на їх користь вищевказану суму заборгованості.

Провадження передане на розгляд судді Якименко Л.М.

11 квітня 2018 р. за протоколом повторного автоматизованого розподілу через звільнення судді Якименко Л.М. у відставку провадження розподілене судді Вадовській А.В.

Ухвалою судді Вадовської А.В. від 12.04.2018 р. відкрите провадження у справі, розгляд її призначений у порядку спрощеного позовного провадження на 10 травня 2018 р.

10 травня 2018 р. за клопотанням представника відповідача ОСОБА_2 розгляд справи відкладений до 06 червня 2018 р., оскільки позивач, надавши відповідь на відзив суду, не надав його відповідачеві, а тому останій не мав можливості підготувати заперечення.

Про відкладення судового розгляду відповідач був повідомлений, оскільки його представник ОСОБА_2 була присутньою у вказаному засіданні.

Зважаючи на те, що розгляд справи проводиться у порядку спрощеного позовного провадження, а сторони про час та місце його проведення повідомлені, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

12 лютого 2018 року від відповідача ОСОБА_1 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він посилається на те, що позивачем не доведений факт отримання ним кредитних коштів, а тому безпідставність стверджень про невиконання ним зобов'язань. Крім цього, посилався на нікчемність зміни процентної ставки за кредитом банком в односторонньому порядку.

08 травня 2018 року від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник не погодився з підставами необґрунтованості позовних вимог, викладених у відзиві на позов, посилаючись на їх безпідставність. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У разі порушення зобов'язання наступають наслідки, визначені ст.611 ЦК України та умовами договору. Зокрема, кредитор має право вимагати відшкодування збитків та сплати пені або штрафу відповідно до умов договору.

Згідно зі ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Судом встановлено, що 18 вересня 2008 року на підставі письмової Анкети-заяви ОСОБА_1 про приєднання до Умов та ОСОБА_3 надання банківських послуг у ПриватБанк між ним та ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», укладений кредитний договір б/н (далі - договір), відповідно до якого відповідач отримав кредитну карту Універсальну №161949 та кредитні кошти на суму 2 826,25 грн. під 36 % річних.

Зазначене підтверджене анкетою заявою, підписаною відповідачем, у якій, серед іншого, вказані відомості про отримання кредитної картки та її номер 161949.

Крім цього, у анкеті-заяві відповідач своїм підписом підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування.

Засвідчення підписом відповідача факту отримання кредитної картки та пін-коду до неї, фотокартка, надана позивачем, зроблена під час отримання відповідачем картки, інформація про рух коштів за рахунком, підтверджують отримання кредиту ОСОБА_1 та спростовують його посилання про відсутність у нього з позивачем договірних зобов'язань.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином - ст.599 ЦК України.

Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував зобов'язання по погашенню кредиту та процентів, останній платіж вніс 13 квітня 2015 р. у сумі 998,00 грн.

Станом на 31 жовтня 2017 р. заборгованість перед банком за тілом кредиту становить 5 259,66 грн.

Вказана заборгованість підтверджена розрахунком, відповідачем не спростована, а тому підлягає стягненню з відповідача.

Проте суд не погоджується з розміром заборгованості за процентами, що нарахована позивачем, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Як визначено у п.28 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641 - 642 ЦК або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК. Наприклад, не є односторонньою зміною умов договору та не суперечить статті 1056-1 ЦК зміна розміру фіксованої процентної ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику (неукладення договору страхування, припинення договору застави/іпотеки тощо), якщо в кредитному договорі визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка, та її розмір. При підвищенні процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

Згідно з пунктом 3.2. Умов та ОСОБА_3 самостійно встановлює кредитний ліміт на картку та має право в односторонньому порядку без попереднього повідомлення клієнта змінювати кредитний ліміт.

Відповідно до п.5.3. Умов та правил надання банківських послуг банк має право проводити зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунку. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше як за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку відповідно до п. 4.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, вважається, що клієнт приймає нові умови.

Відповідно до п.4.9 вказаних Умов банк зобов'язаний не рідше одного разу на місяць способом, зазначеним у заяві, надавати держателю виписку про стан картрахунку та про проведені за минулий місяць операції за картрахунком.

Як вбачається з розрахунку, наданого позивачем, у подальшому кредитний ліміт та відсоткова ставка були змінені до 30 % річних за період з 01.01.2013 р. по 31.08.2014 р., до 34,80 % річних за період з 01.09.2014 р. по 31.03.2015 р., до 43,20 % річних за період з 01.04.2015 р. до 31.10.2017 р.

З анкети-заяви позичальника встановлено, що ОСОБА_1 наданий кредит під 36 % річних.

Позивач не надав доказів повідомлення відповідача про зміну процентної ставки, а тому суд вважає, що нарахування відсотків за користування кредитом у розмірі 43,20 % річних є неправомірним.

За такого заборгованість за відсотками у період з 01.04.2015 р. по 31.10.2017 р. підлягає перерахуванню, виходячи з 36 % річних.

Відсотки судом розраховані наступним чином.

Станом на 31.03.2015 р. загальна заборгованість за відсотками складала 3 853,81 грн.

У період з 01.04.2015 р. по 31 жовтня 2017 року 945 днів заборгованість за тілом кредиту складала 5 259,66 грн., заборгованість за відсотками за вказаний період становить 4 970,70 грн.( 5 259,66 грн. х 36 % : 360 = 5,26 (за день) х 945 днів = 4 970,70 грн.).

Загальна заборгованість за відсотками станом на 31 жовтня 2017 р. складає 8 526,51 грн. ( 3 853,81+ 4 970,70 298 (погашені 13.04.2015 р. проценти) = 8 526,51 грн.).

Саме у такому розмірі стягненню з відповідача підлягає заборгованість за відсотками, а не у розмірі 68 034,43 грн., як просить позивач.

Зменшення заборгованості за процентами тягне за собою зменшення процентної складової штрафу з 3 819,70 грн. до 689,31 грн.

У розрахунку заборгованості позивач посилається на нарахування відповідачеві пені та штрафу.

У зв'язку з тим, що стягнення пені та штрафу буде подвійною відповідальністю, що протирічить нормам ст.61 Конституції України, стягненню підлягає штраф, оскільки умови його стягнення в Умовах та ОСОБА_3 виписані в зрозумілій для позичальника формі і, ознайомлюючись з ними, відповідач міг розуміти порядок їх нарахування.

Підстави нарахування пені та комісії, період, за який вони нараховані, у позовній заяві не обґрунтовані, а тому не доведені та не можуть бути стягнуті, що є підставою для відмови у стягненні заборгованості на суму 3 100 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що на користь позивача стягненню з відповідача підлягає 5 259,66 грн. заборгованості за тілом кредиту, 8 526,51 грн. заборгованості за відсотками, штраф: 500 грн. фіксована складова, 689,31 грн. процентна складова, що разом складає 14 975,48 грн.

Відповідно до положень п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України на користь позивача стягненню з відповідача підлягають судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог на суму 296,86 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк (код ЕДРПОУ 14360570, р/р 3111, МФО 305299, юридична адреса 01001 м. Київ, вул. Грушевського буд. 1Д.) заборгованість станом на 31.10.2017 р. за укладеним договором №б/н від 18.09.2008 р. у сумі 14 975 (чотирнадцять тисяч дев'ятсот сімдесят п'ять) грн. 48 коп., з яких: 5 259,66 грн. заборгованості за тілом кредиту, 8 526,51 грн. заборгованості за відсотками, штраф: 500 грн. фіксована складова, 689,31 грн. процентна складова, та 296 (двісті дев'яносто шість) грн. 86 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили через 30 днів, якщо не буде подана апеляційна скарга.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У відповідності до п. 15.5 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України у новій редакції до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Апеляційного суду Миколаївської області або через суд першої інстанції.

Суддя : ОСОБА_4