Справа № 307/303/18
Провадження № 2/307/555/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2018 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого Чопик В.В. при секретарі Олексій Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення користування будинком.

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення користування будинком, посилаючись на те, що з 19.10.1988 року по 06.05.2014 року вони з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі, в період якого у них народилися три сина, які вже повнолітні. До 1998 року вони всією сімєю проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1. В 1998 році вони переїхали проживати в ІНФОРМАЦІЯ_2 (52), в старий будинок, який був побудований у 1937 році та присвоєно новий номер 52. Після вони перейшли проживати в новий будинок за номером 52 «а» по вул. Шевченка, лише в дві кімнати, оскільки не було завершене будівництво. В 2007 році завершили будівництво, однак і до цього часу він у встановленому порядку не прийнятий в експлуатацію і незареєстрований, хоча по господарському обліку значиться таким, що належить їм з відповідачкою, яка навіть прописалася в ньому. Старий будинок, непридатний для проживання та в 2013 р. 2014 р. вони його розбили. Згідно господарської книги за №11 особовий рахунок №778 власником житлового будинку, побудованого в 1998 році в с. Ганичі по вул.. Шевченка, 52 «а» є ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується довідкою Ганичівської сільської ради №2173 від 24.07.2013 року. Будинок з підвальними приміщеннями і двома житловими поверхами загальною площею, включаючи підвал 243,6 м. кв. на яких наявні 13 приміщень, з яких чотири відповідають вимогам житлових загальною площею 62,7 м.кв., хоча одне з них №3 на першому поверсі і назване в технічному паспорті їдальнею. Крім цього, після розірвання шлюбу він вже за особисті кошти з 2015-2017 роках прибудував до кімнати №3 першого поверху та кімнати №11 другого поверху капітальну двохповерхову прибудову розміром 3,36 на 3,18 метра загальною площею 19,2 м. кв., з якої пробив вхід в кімнату №3 першого поверху.

Стверджує, що 30 серпня 2010 року у нього стався інсульт головного мозку, внаслідок чого він став інвалідом першої групи і постійно потребує сторонньої допомоги. Після важких наслідків інсульту відповідачка різко змінила своє ставлення до нього. Вона не тільки підтримує відносини з іншим чоловіком в якого в с. Вільхівчик, перебуває значну частину часу, але при поверненні додому постійно ображає його, фізично перешкоджає йому користуватись приміщенням першого поверху і вижила його в одну кімнату №12 на другому поверсі будинку, ухиляється від оформлення в установленому порядку права власності на будинок і в той же час продає належні їм земельні ділянки. Наведеними діями відповідачка ставить його в дуже важке становище, оскільки йому внаслідок названої хвороби, з одного боку дуже важко було не тільки підніматись на другий поверх, але й навіть, із-за паралічу правої руки та ноги додаткові двері за собою відкривати та закривати, а з другого боку, йому дуже важко самостійно зібрати при її активній протидії всі належні документи, необхідно для визнання права власності на будинок, так як для нього є складною проблемою, навіть проста поїздка в райцентр, внаслідок чого він не має можливості ні проживати у створених відповідачкою фактичних умовах, ні зібрати необхідні документи узаконити будинок, щоб міг його реально розділити як обєкт права власності в судовому порядку.

Викладене та стан його здоровя на той час зробили можливим його проживання в основному лише в приміщеннях першого поверху, зокрема в приміщенні №3 площею 18,1 м.кв., і обумовили його звернення в суд з подібною до цієї позовної заяви від 9 вересня 2013 року. При розгляді справи в суді відповідачка дала розписку, що всі питання вирішаться в добровільному порядку і вона не буде перешкоджати йому проживати в будинку, в звязку з чим провадження по справі було закрито. Однак, оскільки вона умови розписки в дійсності не виконувала, то він в 2017 році знову звернувся в Тячівський районний суд з позовом до неї про усунення перешкод в користуванні будинком, який рішенням від 17 жовтня 2017 року був задоволений. Той факт, що відповідачка в супереч названому рішенню суду на практиці продовжує перешкоджати йому належним чином користуватись будинком, а його фізичні можливості хоч зовсім мало, але таки покращились, обумовили необхідність його по суті вже третього звернення з даною позовною заявою про встановлення такого порядку користування будинком, який би забезпечував для них обох відповідні санітарно гігієнічні умови, не виходив би по площі і вартості за межі ? частини будинку, але позбавляв би відповідачку можливості перешкоджати йому на практиці користуватися частиною будинку, тобто порядку користування з реальною фізичною ізоляцією закріплених за ним приміщень від приміщень, які залишаться в користуванні відповідачки. Такий порядок може забезпечити варіант, при якому за ним закріплюється користування частини приміщеннями №2 і приміщення №3 першого поверху, приміщення №11 другого поверху, приміщення ІІ підвалу та самостійно споруджена за його особисті кошти прибудова загальною площею 19,2 м.кв., а в користуванні відповідачки залишаються всі інші приміщення. Тому просить встановити порядок користування будинком №52 «а» по вул. Шевченка в с. Ганичі, а саме: закріпити за ним частину приміщення №2 і приміщення №3, які розташовані на першому поверсі будинку, площею відповідно 17,84 м.кв. і 18,10 м.кв., приміщення №11 площею 17,8 кв.м, яке знаходиться на другому поверсі будинку, приміщення ІІ підвалу площею 14,9 м.кв. та двох поверхову прибудову до будинку загальною площею 19,2 кв.м.; - зобовязати відповідачку не чинити йому перешкод в проведенні робіт по вище названому переобладнанню будинку, а саме по замуровуванню дверного пройму між кімнатами №3 і № 4 та між арочними виступами в кімнаті №2 на першому поверсі, обладнанню входу з приміщення другого поверху прибудови в приміщення №11 другого поверху будинку та замуруванню дверного пройму між приміщеннями № 10 і №11 другого поверху будинку; - передати в його користування котельню для опалення закріплених за ним кімнат, гараж для стоянки автомобіля; - зобовязати відповідачку не робити йому перешкод в користуванні допоміжними приміщеннями, а також всіма будинковими зручностями і комунікаціями, включаючи електромережу, водопровід, систему опалення.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та додатково пояснив, що відповідачка виганяє його з будинку. Просить позов задоволити.

Відповідачка у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у її відсутності.

Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 19 жовтня 1988 року до 06 травня 2014 року, після розірвали шлюб, що стверджується рішенням Тячівського районного суду від 06.05.2015 року

Позивач ОСОБА_1 є інвалідом 1 групи і потребує постійної сторонньої допомоги.

Згідно даних погосподарського обліку Ганичівської сільської ради будинок №52"а"(41) по вулиці Шевченка в с. Ганичі побудовано в 1998 року, він облікований за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 і йому присвоєно адресу: с. Ганичі вул. Шевченка №52 «а», тобто право сторін на вказаний будинок зареєстроване у виконкомі місцевої ради.

Як встановлено в судовому засіданні сторони є співвласниками житлового будинку№52 «а» по вул.. Шевченка в с. Ганичі Тячівського району Закарпатської області, у якому після розірвання шлюбу продовжують обоє проживати і між ними постійно виникає спір щодо користування вказаним будинком.

Дані обставини підтверджуються письмовою розпискою відповідачки від 25 березня 2013 року, яка зобов'язалася надати відповідачу для проживання кімнату на першому поверсі будинку і не чинити перешкод в користуванні житлом та рішенням Тячівського районного суду, яким зобовязано відповідачку не робити перешкоди позивачу в користуванні вказаним будинком.

За змістом статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, згідно до ст.ст. 368, 369 ЦК України є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом, і вони володіють та користуються ним спільно, розпоряджаються за згодою всіх співвласників.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном закріплений у ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідачка всупереч вище вказаному рішенню Тячівського районного суду продовжує перешкоджати позивачу користуватися належним чим вказаним будинком, а тому останній, у відповідності до висновку спеціаліста від 20 грудня 2017 року, просить фактично виділити йому 1/2 частину будинку закріпивши в натурі цю частину за ним., а саме виділити в користування і закріпити за ним частину приміщення №2 і приміщення №3, які розташовані на першому поверсі будинку, площею відповідно 17,84 м.кв. і 18,10 м.кв., приміщення №11 площею 17,8 кв.м, яке знаходиться на другому поверсі будинку, приміщення ІІ підвалу площею 14,9 м.кв. та двох поверхову прибудову до будинку загальною площею 19,2 кв.м., а також котельню та гараж.

Оцінивши в сукупності зібрані по справі наведені докази, в тому числі і важкий фізичний стан позивача, суд вважає, що позовні вимоги про виділення йому в користування частини будинку з прибудовою, надвірними спорудами та закріплення за ним цієї частини підлягають до задоволення, а врешті вимог слід відмовити, оскільки суд не може вирішити на перед можливий у майбутньому спір між сторонами.

Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на відповідачку.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 13, 60, 209, 213-215 ЦПК України, ст..47 Конституції України, ст. 150 ЖК України, ст.317, 319, 368, 369, 383, 391 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Виділити ОСОБА_1 в користування і закріпити за ним частину приміщення №2 і приміщення №3, які розташовані на першому поверсі будинку, площею відповідно 17,84 м.кв. і 18,10 м.кв., приміщення №11 площею 17,8 кв.м, яке знаходиться на другому поверсі будинку, приміщення ІІ підвалу площею 14,9 м.кв. та двох поверхову прибудову до будинку загальною площею 19,2 кв.м., а також котельню та гараж.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, зареєстрований за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_3. Закарпатської області.

Відповідач: ОСОБА_3, зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Повний текст рішення виготовлено 07.06.2018 р.

Суддя: В.В. Чопик