Справа № 357/6341/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 червня 2018 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Бондаренко О. В. оглянувши заяву Головного територіального управління юстиції в Київській області за клопотанням ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду,-
В С Т А Н О В И В:
Головне територіальне управління юстиції в Київській області звернулося до суду з клопотанням ОСОБА_1 11.06.2018 року про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Молдовського суду про стягнення коштів (в рахунок відшкодування шкоди заподіяної здоров`ю в сумі 1552,72 леев щомісячно, за період з 01.04.2014 -31.03.22015 року, з військової частини НОМЕР_1 , яка знаходиться в м. Біла Церква Київської області Україна, на користь ОСОБА_1 . В своєму клопотанні ОСОБА_1 зазначає, що протягом року дане рішення не виконувалося по причині, того що судова інстанція направила в Міністерство юстиції Республіки Молдова для подальшого направлення компетентним органам України рішення суду без надання необхідних документів

Відповідно до ст. 462 ЦПК України встановлено, що рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до частини 1 статті 463 цього Кодексу, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

В ч. 1 ст. 465 ЦПК України зазначено, що клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником) або відповідно до міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, іншою особою (її представником).

Відповідно до пункту 1 Постанови № 12 Пленуму Верховного суду України Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України від 24 грудня 1999 року, розгляд судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів є особливою формою взаємної правової допомоги, яка надається Україною та іншими державами-учасницями відповідних міжнародних договорів. При їх вирішенні суди повинні виходити з положень ст. 84 Закону від 21 квітня 1999 р. "Про виконавче провадження", статей 35, 36 Закону від 24 лютого 1994 р. "Про міжнародний комерційний арбітраж" і відповідних міжнародних договорів України, що передбачають порядок визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів, і враховувати, що згідно зі ст. 9 Конституції України міжнародні договори, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, входять до національного законодавства України та що відповідно до Закону від 10 грудня 1991 р. "Про дію міжнародних договорів на території України" такі договори застосовуються в Україні в порядку, передбаченому для норм цього законодавства.

Так, якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додаються такі документи:

1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про примусове виконання якого подається клопотання;

2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні);

3) документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи;

4) документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше);

5) документ, що посвідчує повноваження представника (якщо клопотання подається представником);

6) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами України.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 466 ЦПК України, до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Між Україною і Республікою Молдова укладено Договір про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, підписаний 13.12.1993 року, ратифікований 10.11.1994 року, набув чинності з 24.02.1995 року, згідно ст.50 якого до клопотання потрібно додати: 1) рішення або його завірену копію разом з підтвердженням, що рішення набрало законної сили і підлягає виконанню, а в справах, що стосуються аліментних зобов`язань, якщо рішення не набрало законної сили, разом з підтвердженням, що воно підлягає виконанню, якщо це не витікає з самого рішення, 2) документ, який підтверджує, що сторона, відносно якої винесене рішення і яка не приймала участь у розгляді справи, отримала виклик у судове засідання своєчасно і належним чином, згідно з законодавством тієї Договірної Сторони, на території якої рішення було винесене; а в випадку обмеженої процесуальної здатності сторони - документ, який підтверджує, що та сторона була представлена належним чином, 3) завірений переклад клопотання, а також документів, зазначених в підпунктах 1 - 2, на мову тієї Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане. Ст. 51 передбачено, що для визнання і виконання рішення застосовується законодавство Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнане і виконане; це стосується також форми клопотання про визнання і виконання рішення. До клопотання про визнання і виконання рішення належить додати його копію і копії додатків для вручення учасникам справи.

Також відповідно до ст. 5 вищезазначеного договору якщо стосовно положень цього Договору вимагається додавати до документів, які пересилаються, їх переклад на мову іншої Договірної Сторони, ті переклади мають бути здійснені офіційним перекладачем, або нотаріусом, або посадовою особою запитуваної установи, або дипломатичним представництвом чи консульською установою Договірної Сторони.

Так, заявником порушено вимоги ст. 466 ЦПК України, а саме: до заяви не додано засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою та не додано до клопотання його копію, копію додатків для вручення учасникам справи.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 466 ЦПК України суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

Керуючись, ст.ст. 258-261, 462-466 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Заяву Головного територіального управління юстиції в Київській області за клопотанням ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, залишити без розгляду та повернути разом із усіма доданими до нього документами заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

СуддяО. В. Бондаренко