Справа № 177/672/18
Провадження № 2/177/607/18
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

Іменем України

23 червня 2018 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Строгової Г. Г.

за участі: секретаря Маракуца І. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 28 серпня 1989 року відповідач ОСОБА_2 придбала житловий будинок з господарчими побудовами, що розташований по вулиці Садова, 104 в смт. Христофорівка Криворізького району Дніпропетровської області.

В 2007 році ОСОБА_2 виїхала на постійне місце проживання до ІНФОРМАЦІЯ_1, де склала на позивача довіреність від 04.01.2007 року, в якій надала повноваження щодо підготовки документів на продаж належного їй житлового будинку № 104 по вул. Садова в смт. Христофорівка Криворізького району Дніпропетровської області, в тому числі і з правом продажу вказаного будинку.

До цього моменту вони з нею погодили, що вона з сімєю вселяюсь до вказаного будинку, користується ним, доглядає за його справністю, несе тягар по сплаті комунальних послуг та готує документи, необхідні для продажу будинку. До того, як ОСОБА_2 виїхала з будинку, залишивши його позивачу, вони з нею домовилися і про ціну будинку, і вона сплатила на її користь оговорену суму коштів. Однак жодних документальних підтверджень розрахунків між ними не було оформлено, оскільки вони один одного знали давно, в них були нормальні стосунки, відповідач надіслала довіреність, підтвердивши свої наміри укласти в подальшому договір відчуження нерухомого майна.

З того часу, позивач добросовісно, відкрито та безперервно більше 10 років володіє житловим будинком № 104 по вул. Садова в смт. Христофорівка Криворізького району Дніпропетровської області, в той час як ОСОБА_2 виїхала з будинку і не проживає в ньому більше 10 років, не сплачує комунальні послуги, не доглядає за будинком, жодного разу за ці роки не приїжджала до будинку, на неодноразові вимоги приїхати та укласти договір купівлі-продажу, остання постійно переносила зустріч, обіцяла приїхати пізніше, а на сьогоднішній день з нею взагалі втрачено зв'язок

Тому, позивач просить визнати за нею право власності на домоволодіння що розташоване за адресою: вул. Садова, будинок № 104, смт. Христофорівка, Криворізький район, Дніпропетровська область, який складається: з житлового будинку літ. А-1, загальною площею 55,1 кв.м., житловою площею 23,2 кв.м., сараю Б, гаражу В, сараю Д, вбиральні И, душу К, огорожі № 1-3, замощення ІІ, за набувальною давністю.

Позивач та її представник ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, від представника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, при цьому наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с.145).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до положень ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», викликалася в судове засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, оскільки місцем її проживання є вул. Кірова, 14/8, с. Макіївка, Донецька область (а.с. 27, 28, 33,34).

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не зявилася в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не надала та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

В звязку з неявкою в судове засіданні всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та письмовими матеріалами підтверджено, що відповідачу ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 28.08.1989 року, посвідченого секретарем виконкому Христофорівської селищної ради та зареєстровано в КП «Криворізьке БТІ» 18.01.1995 року, належить домоволодіння № 104 по вул. Садова в смт. Христофорівка, Криворізького району Дніпропетровської області, що підтверджується копією договору купівлі-продажу (а.с. 8), копією витягу з реєстру права власності на нерухоме майно від 11.04.2007 року (а.с. 7) та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 127377957 від 13.06.2018 (а.с. 44).

Представник позивача стверджує, що в 2007 році ОСОБА_2 виїхала на постійне місце проживання до ІНФОРМАЦІЯ_1, де склала на позивача довіреність від 04.01.2007 року, в якій надала позивачу повноваження щодо підготовки документів на продаж належного їй житлового будинку № 104 по вул. Садова в смт. Христофорівка Криворізького району Дніпропетровської області, в тому числі і з правом продажу вказаного будинку (а.с. 11). До цього моменту сторони погодили, що позивач з сімєю вселиться до вказаного будинку, користується ним, доглядає за його справністю, несе тягар по сплаті комунальних послуг та готує документи, необхідні для продажу будинку.

Крім того, до того, як ОСОБА_2 виїхала з будинку, залишивши його позивачу, сторони домовилися і про ціну будинку, позивач сплатила на користь відповідача оговорену суму коштів. Однак, жодних документальних підтверджень розрахунків між ними не було оформлено, оскільки вони один одного знали давно.

Весь цей час з 2007 року позивач користується домоволодінням як своїм власним, проживає в ньому зі своєю родиною, сплачує комунальні послуги, здійснює поточні ремонти.

Вказані обставини в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_4С та ОСОБА_5 Факт постійного проживання позивача в спірній квартирі підтверджується актом від 15.02.2018 року, складеним депутатом Христофорівської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області та свідків ОСОБА_4, ОСОБА_6 (а.с. 12) та довідкою Христофорівської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області від 15.02.2018 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 дійсно проживає без реєстрації за адресою вул. Садова, 104, смт. Христофорівка, Криворізький район, Дніпропетровська область, разом зі своїми дітьми ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с. 14).

Слідуючи зі змісту ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом України.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Добросовісність, відкритість та безперервність володіння позивачам домоволодіння за адресою: вул. Садова, 104 в с. Христофорівка Криворізького району підтверджується тим, що позивач не приховувала ні від кого свого володіння ним, проживаючи в ньому постійно, здійснюючи поточні і капітальні ремонти будинку, сплачуючи комунальні послуги.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Суд, оцінивши письмові матеріали справи, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1В відкрито, добросовісно, безперервного протягом 10 років користувалася та продовжує користуватися спірним домоволодінням, вважає, що за нею необхідно визнати право власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 247 ч.2, 259, 263, 264, 265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 344 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка смт. Христофорівка Криворізького району Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_1) право власності на домоволодіння що розташоване за адресою: вул. Садова, будинок № 104, смт. Христофорівка, Криворізький район, Дніпропетровська область, який складається: з житлового будинку літ. А-1, загальною площею 55,1 кв.м., житловою площею 23,2 кв.м., сараю Б, гаражу В, сараю Д, вбиральні И, душу К, огорожі № 1-3, замощення ІІ, за набувальною давністю.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: