Справа № 604/241/18
Провадження № 2/604/171/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

у складі : головуючого судді Сташківа Н.Б.,

за участю секретаря судового засідання Кияшко М.З.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Підволочиськ цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної і матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 звернувся з даним позовом про відшкодування майнової шкоди розміром 2000 грн. та 8000 грн. моральної шкоди, завданої внаслідок затоплення квартири №10, розташованої на третьому поверсі чотирьохповерхового будинку №73б по вул. Д.Галицького, у смт. Підволочиськ, Тернопільської області, посилаючись на те, що під час проведення будівельних робіт у квартирі №14, де проживає відповідач ОСОБА_4, було частково підтоплено квартиру, що належить позивачу. Враховуючи відмову відповідача у добровільному порядку відшкодувати завдану шкоду, представник позивача був вимушений звернутися до суду для захисту порушених прав позивача.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав за зазначених у ньому, просив задовольнити.

Відповідач та його представник у судовому засіданні позов в частині майнової шкоди визнали, щодо задоволення вимоги про відшкодування моральної шкоди заперечили, покликаючись на не доведенність.

Згідно відзиву на позов Вх. №1653/18Вх. від 25 квітня 2018 року, відповідач зазначив. що позивачем та його представником подано позовну заяву, яка повною мірою не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України. ОСОБА_2 того, щодо позовних вимог зазначив наступне. Він (відповідач) не здійснював ніяких неправомірних дій та не являється особою, яка завдала шкоди майну позивача. У позові зазначено, що у квартирі №14 в будинку №73/б, що знаходиться в смт. Підволочиськ, Тернопільської області проводилися будівельні роботи. вказане не відповідає дійсності. Організація будівельних робіт здійснюється на підставі ДБН А.3 1-5:2016 Державних будівельних норм України. Будинок в якому знаходиться квартира №14 уже збудований давно, тому проводити будівельні роботи в цьому будинку неможливо. Експлуатація квартир у багатоквартирних житлових будинках здійснюється згідно правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України №76 від 17 травня 2005 року. Зауважує, що до позовної заяви не долучено Акту про залиття квартири, складеного комісією балансоутримувача будинку №73/б у складі працівників ЖЕКу або ОСББ, до огляду квартири його не залучали, позбавивши його можливості надавати пояснення та внести свої зауваження. ОСОБА_2 того, вважає, що позивачем не наведено жодних доказів завдання йому моральної шкоди, та не доведено його вини у ній.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, враховуючи часткове визнання позову, суд приходить до висновку, що заявлений позов частово підлягає до задоволення, виходячи з таких міркувань.

Вимогами ст. ст. 13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається із договору купівлі-продажу, посвідченого завідуючим Підволочиської державної нотаріальної контори 14 лютого 2003 року та зареєстрованого в реєстрі за №524, ОСОБА_3 купила належну ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в рівних частках двокімнатну квартиру №10 в житловому будинку №73Б по вул. Д. Галицького в сел. Підволочиськ Тернопільської області

Пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджені наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76, що зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 року за № 927/11207 передбачено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, в якому повинно бути зазначено причину залиття квартири.

Відповідно до Акту, складеного 21 жовтня 2017 року, комісією в складі депутата в/о №23 ОСОБА_9, жителями будинку №73Б по вул. Д. Галицького ОСОБА_10 кв. №6, ОСОБА_11 кв.№3, при виконанні будівельних робіт у квартирі №14, де проживає ОСОБА_4, була частково підтоплена квартира №10 жительки ОСОБА_3 При обстеженні виявлено підтоплення між панельних швів у кухні та ванній кімнаті. У ванній кімнаті появилися тріщини між панельних швів. Жительці ОСОБА_3 нанесено відповідні матеріальні збитки.

Судом встановлено, що вирішити спір у добровільному порядку не вдалося, а тому позивач була вимушена звернутися до суду.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно видаткової накладної №74 ФОП ОСОБА_12 м-н «Євро-Буд» (код ЄДРПОУ НОМЕР_1, юридична адреса: м. Підволочиськ, вул. Д.Галицького, 29) було придбано будівельних матеріалів та інвентар на суму 2028 грн. (дві тисячі двадцять вісім гривень).

Отже, судом встановлено, що 21 жовтня 2017 року належна позивачу на праві власності квартира №10 у будинку №73Б на вул. Д. Галицького в смт. Підволочиськ Тернопільської області була затоплена відповідачем, у звязку з чим позивачу було заподіяно матеріальної шкоди на суму 2028 грн.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (зі змінами) роз'яснено, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, завдана фізичній особі, майну фізичної особи чи майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Тобто, з наведеного вбачається, що на користь потерпілого відшкодовуються витрати, які повязані з заходами, спрямованими на усунення пошкоджень внаслідок залиття нежитлового приміщення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що в даному випадку є наявність неправомірних дій відповідача, які полягають у неналежному використанні води, що слугувало причиною затоплення квартири №10 у будинку №73Б на вул. Д. Галицького в смт. Підволочиськ Тернопільської області, що належить позивачу.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що залиття квартири позивача, сталося з вини відповідача, яка відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, зобов'язаний відшкодувати позивачу заявлені заподіяні матеріальні збитки, що становлять 2000 грн., сума яких не оспорюється сторонами по справі.

Що стосується вимог в частині відшкодування моральної шкоди.

В ч. 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у звязку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Пунктом 5 даної Постанови визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

В обгрунтування доводів про відшкодування моральної шкоди позивач зазначила, що у звязку із пошкодженням її майна та протиправною поведінкою відповідача, вона пережила душевні страждання.

З урахуванням таких доводів позивача та з урахуванням вимог розумності і справедливості, до стягнення підлягає моральна шкода у розмірі 500 (пятсот) гривень.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

При вирішенні питання про відшкодування судових витрат, суд приймає до уваги п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, та відповідно до пропорції задоволення позовних вимог вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 1409,60 (одна тисяча чотириста девять гривень шістдесят копійок) гривень судового збору.

З огляду на вказане, позовні вимоги частково підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст. 10-13, 19, 235, 258, 259, 263-265, 268, 272, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2) на користь ОСОБА_3 (жительки смт. Підволочиськ, вул. Д. Галицького, 73б/10, Тернопільської області) 2000 (дві тисячі гривень) грн. матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2) на користь ОСОБА_3 (жительки смт. Підволочиськ, вул. Д. Галицького, 73б/10, Тернопільської області) 500 (пятсот) гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2) на користь ОСОБА_3 (жительки смт. Підволочиськ, вул. Д. Галицького, 73б/10, Тернопільської області) судові витрати в розмірі 1409,60 (одна тисяча чотириста девять гривень шістдесят копійок) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сташків Н.Б.