30 березня 2018 року
Барський районний суд Вінницької області в складі:
судді Єрмічової В.В.,
за участю секретаря судового засідання Переверзєвої Т.В.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,
Представник позивача ПАТ "Просто-страхування" Шевельов Є.О., який діє згідно довіреності від 27 грудня 2017 року (а.с. 99), в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням про вручення повістки про виклик у суд на 30 березня 2018 року (а.с. 101), однак подав до суду письмову заяву про те, що просить позов задовольнити повністю, провести розгляд справи у відсутності представника позивача та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача у судове засідання (а.с. 98).
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився.
Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, видана Барською міською радою Вінницької області від 21 жовтня 2016 року, ОСОБА_1 в реєстрі Барської міської територіальної громади Вінницької області не значиться (а.с. 40).
Враховуючи те, що суду невідоме зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи відповідача ОСОБА_1, тому останнього викликано в судове засідання, з урахуванням вимог, передбачених ч. 11 ст. 128 ЦПК України, тобто через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
За таких підстав відповідач ОСОБА_1 вважається повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.
З урахуванням вимог, передбачених ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання.
Враховуючи заяву представника позивача, дослідивши письмові докази, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов такого висновку.
Встановлено, що 9 квітня 2013 року між ПАТ "Просто-страхування" та ОСОБА_1 було укладено договір, поліс № АВ/7940370 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строк дії якого встановлено до 9 квітня 2014 року, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу марки "Daewoo Lanos", державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 3).
Згідно копії довідки, видана інспектором СО ДТП ВДАІ Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві Оверчуком В.Г. - ОСОБА_2, 4 січня 2014 року біля 9 години 20 хвилин по вулиці Чорнобильська в м. Києві внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб марки "Opel Astra", державний номерний знак НОМЕР_2, отримав механічні пошкодження, а саме було пошкоджено передній бампер транспортного засобу (а.с. 8).
Відповідно до копії постанови Святошинського районного суду м. Києва від 22 січня 2014 року, яка набрала законної сили 3 лютого 2014 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України (а.с. 9).
Згідно копії акту огляду транспортного засобу № 9301, виданого ПАТ "Просто-страхування" від 8 січня 2014 року, транспортний засіб марки "Opel Astra", державний номерний знак НОМЕР_2, отримав механічні пошкодження, а саме пошкоджено: бампер передній, крило переднє ліве, блок-фара передня ліва (а.с. 10, 11).
ОСОБА_2 подав до ПАТ "Просто-страхування" заяву на виплату/доплату страхового відшкодування у зв'язку із вказаною дорожньо-транспортною пригодою. Це підтверджується копією вказаної заяви від 5 лютого 2014 року (а.с. 21).
Відповідно до копії розпорядження до страхового акту № 9301 від 14 лютого 2014 року, ПАТ "Просто-страхування" на підставі наданих документів та заяви потерпілої третьої особи ОСОБА_2 здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 1548 гривень 71 копійка (а.с. 23).
Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно з ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.
Згідно з ст. 1194 ЦПК, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування), для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов'язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.
Згідно з ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо останній протягом трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово не повідомив страховика про настання страхового випадку.
Відповідно до вимог п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статтей 440, 450 ЦК України шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Відповідно до вимог п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", оскільки в силу ст. 452 ЦК України особа, яка відповідає за шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, не буде суперечити закону пред'явлення за вибором потерпілого вимог про відшкодування шкоди безпосередньо до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої і особи, яка за неї відповідає, однакові. З винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов'язання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються в цих межах. Регресна вимога може бути пред'явлена протягом трьох років, з дня виконання зобов'язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо).
Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю та стягнути на користь ПАТ "Просто-страхування" з відповідача страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 1548 гривень 71 копійка.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує на користь позивача з відповідача документально підтверджені витрати понесені на сплату судового збору у розмірі 1218 гривень (а.с. 31).
На підставі статей 33, 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", статей 526, 979, 993, ч. 1 ст. 1166, ч. 2 ст. 1187, ч. 1 ст. 1191, ст. 1194 ЦК України, керуючись статтями 12, 13, ч. 11 ст. 128, ч. 1 ст. 133, ч. 1 ст. 141, ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 258, частинами 1, 2, 8 ст. 259, статтями 263-265, частинами 4, 5, 8 ст. 268, частинами 5, 6 ст. 272, ч. 1 ст. 280, статтями 281-284, 288, 289 ЦПК України, суд, -
Позов Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити.
Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування" з ОСОБА_1 страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 1548 (одна тисяча п'ятсот сорок вісім) гривень 71 копійка.
Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування" з ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його вручення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цивільним процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя