СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 4-с/759/47/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.,

секретаря судового засідання Чернишук К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: державний виконавець Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління у м. Києві Прищепа Алла Григорівна, Підприємство об'єднання громадян «Інваліди Фонду Святого Пантелеймона Цілителя» на бездіяльність державного виконавця та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 р. заявник звернувся до суду із зазначеною скаргою, просить суд постанову державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління у м. Києві Прищепи А. Г. про повернення виконавчого документа стягувачу від 10.11.2017 у виконавчому провадженні №54943406 визнати неправомірною та скасувати, посилаючись на ті підстави, що дана постанова порушує законні права та інтереси стягувача, адже підстави для повернення виконавчого листа стягувачу відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у державного виконавця Прищепи А.Г. були відсутні, оскільки вона не виконала вимог ст. 18 Закону, державний виконавець для виявлення рахунків боржника здійснила перевірку лише один раз, замість подальшого проведення перевірки, державний виконавець незаконно повернула виконавчий лист стягувачу, не здійснила жодної дії для виявлення РРО та книг ОРО та не дізналася яким чином дане підприємство здійснює господарську діяльність і отримує прибуток, а також у виконавчому провадженні №54943406 вона не виконала в повному обсязі свої обов'язки щодо виявлення майна та коштів боржника.

Скаржник у судове засідання не з'явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, 18.06.2018 представником заявника подано заяву про слухання справи без її участі, скаргу підтримала, просила задовольнити (а.с. 102).

Державний виконавець Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління у м. Києві Прищепа А. Г. у судове засідання не з'явилася, неодноразово викликалася в судові засіданні для дачі своїх пояснень (заперечень), отримувала судові виклики, про час та місце проведення даного судового засідання також повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, письмових пояснень на адресу суду не надіслала, жодних заяв за час знаходження скарги в провадженні не надсилала, зв'язку з чим суд дійшов до висновку про можливість розглянути скаргу у відсутності останньої, оскільки розгляд скарги у відсутності державного виконавця жодним чином не порушить процесуальних прав останнього (а.с. 98).

Заінтересована особа у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила (а.с. 100, 101).

Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які скаржник посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи зі змісту ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У ході судового розгляду встановлено, що 29.03.2017 Святошинським районним судом м. Києва видано виконавчий лист по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Підприємство об'єднання громадян «Інваліди Фонду Святого Пантелеймона Цілителя», третя особа: виконавча дирекція Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про внесення запису до трудової книжки, стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати.

19.10.2017 державним виконавцем відкрито виконавче провадження №54943406 на підставі виконавчого листа №759/11886/14-ц виданого 29.03.2017 Святошинським районним судом м. Києва (а.с. 89).

10.11.2017 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі того, що в ході проведення виконавчих дій з примусового виконання зазначеного виконавчого документа майна належного боржнику і на яке можливо звернути стягнення не виявлено (а.с. 90).

Держании? виконавець як працівник органу державноі? виконавчоі? служби за ст.7 Закону Украі?ни «Про державну виконавчу службу» зобов'язании? сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати у своі?и? діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією Украі?ни та законами Украі?ни, а з огляду на ч. 1 ст. 11 Закону Украі?ни «Про виконавче провадження» державнии? виконавець зобов'язании? вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неунереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі діі?.

Згідно п. 2.1. Інструкціі? з організаціі? примусового виконання рішень затвердженоі? Наказом Міністерства юстиціі? Украі?ни No512/5 від 02.04.2012 (надалі - Інструкція) державнии? виконавець при здіи?сненні виконавчого провадження зобов'язании? використовувати всі надані и?ому права та повноваження, необхідні для забезпечення своєчасного і повного виконання рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону передбачено, що державнии? виконавець здіи?снює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом, а також розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і і?хні клопотання.

Таким чином, проаналізувавши дії державного виконавця лише з наданих скаржником копій до скарги, оскільки державним виконавцем не надіслано на запити суду належним чином завіреної копії виконавчої справи із пропозицією наданням державним виконавцем заперечень на скаргу, дати складання та направлення боржнику документів, суд дійшов до висновку, що дійсно в ході проведення виконавчих дій, державним виконавцем не у повніи? мірі вчинено усіх діи? для виконання рішення суду, зокрема:

Згідно п. 10 ч. 3 ст. 11 Закону державний виконавець має право звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичноі? особи або дитини чи про постановления вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичноі? або іншоі? особи, в якоі? перебуває маи?но боржника чи маи?но та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якоі? складено виконавчии? документ про і?і? відібрання.

Відповідно до п. 7.14 Інструкціі? у разі відсутності відомостеи? про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, а також и?ого місце роботи державнии? виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника.

Виходячи з роз'яснень п. 1 Постанови №6 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України,- і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Пунктом 3 вищезазначеної Постанови роз'яснено, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні врахувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, проаналізувавши вимоги чинного законодавства України, суд дійшов до висновку, що доводи скаржника, наведені у його скарзі є обгрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258-260, 76-78, 81, 89, 447-449, 352-354 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», Постановою №6 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: державний виконавець Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління у м. Києві Прищепа Алла Григорівна, Підприємство об'єднання громадян «Інваліди Фонду Святого Пантелеймона Цілителя» на бездіяльність державного виконавця та зобов'язання вчинити дії задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління у м. Києві Прищепи Алли Григорівни щодо постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 10.11.2017 у виконавчому провадженні №54943406 неправомірними.

Скасувати постанову державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління у м. Києві Прищепи Алли Григорівни про повернення виконавчого документа стягувачу від 10.11.2017 у виконавчому провадженні №54943406.

Враховуючи п.п. 15.5. п. 15 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: О.В. Ул'яновська

Повний текст судового рішення складено 18.06.2018.