Постанова

Іменем України

13 червня 2018 року

м. Київ

справа № 243/7618/15-ц

провадження № 61-5955св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н .О., Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Крата В. І., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Банк Форум»,

представники позивача: Компанієць Сергій Миколайович, Шишова Ніна Луківна,

відповідачі: ОСОБА_5, ОСОБА_6,

представник ОСОБА_5 - ОСОБА_7,

третя особа - ОСОБА_8,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Апеляційного суду Донецької області від 02 березня 2016 року в складі колегії суддів: Тимченко О. О., Дундар І. О., Корчистої О. І.,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «Банк Форум» (далі -

ПАТ «Банк Форум») в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_8, про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовна заява мотивована тим, що 10 липня 2008 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_8 було укладено кредитний договір № 0526/05/19-ZN, відповідно до умов якого останньому було надано кредит у розмірі 50 000 грн під 22 % річних, з кінцевим терміном повернення до 09 липня 2018 року. На забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, 10 липня 2008 року між банком та ОСОБА_5, ОСОБА_6 укладено іпотечний договір, предметом якого є двокімнатна квартира АДРЕСА_1 У зв'язку із неналежним виконанням ОСОБА_8 своїх зобов'язань утворилась заборгованість у розмірі 32 240,01 грн, з яких: 19 923,53 грн - борг за кредитом; 4 566,71 грн - борг за відсотками; 1 549,66 грн - пеня за період з 02 вересня 2014 року по 23 липня 2015 року; 1 200,11 грн - пеня за період з 23 вересня 2014 року по 23 липня 2015 року; 5 000,00 грн - штраф.

З урахуванням викладеного, ПАТ «Банк Форум» просило в судовому порядку звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у рівних долях на праві спільної приватної власності. Встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку». Зазначити, що початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності, незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 04 грудня 2015 року відмовлено у задоволенні позову.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що звертаючись із позовом до заставодавця, позивачем не обґрунтовано підстав звернення стягнення на предмет іпотеки до закінчення строку договору. Також, позовні вимоги позивача не можуть бути задоволені у зв'язку із не співмірністю суми заборгованості за кредитом та вартістю іпотечного майна.

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 02 березня 2016 року рішення

Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 04 грудня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позовних вимог

ПАТ «Банк Форум».

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 10 липня

2008 року № 0526/05/19-ZN, укладеним між ПАТ «Банк Форум» та

ОСОБА_8, у розмірі 32 240,01 грн, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 19 923,53 грн, заборгованості за нарахованими процентами - 4 566,71 грн, пені з розрахунку 0,2 % в день за простроченим кредитом у розмірі 1 549,66 грн за період з 02 вересня 2014 року по 23 липня 2015 року та пені за простроченими процентами 1 200,11 грн за період з 23 вересня 2014 року по

23 липня 2015 року, а також штрафу за порушення умов кредитного договору пункту 3.3.7 у розмірі 5 000,00 грн, звернуто стягнення на іпотечне майно - квартиру АДРЕСА_1 та належить в рівних долях на праві спільної приватної власності ОСОБА_5, ОСОБА_6, шляхом проведення публічних торгів з початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позовні вимоги, апеляційний суд виходив із того, що у зв'язку з невиконанням своїх зобов'язань боржником за кредитними договорами, позов про звернення стягнення на предмет застави є обґрунтованим.

20 квітня 2016 року ОСОБА_5подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Разом з тим, заявником заявлено клопотання про зупинення виконання рішення Апеляційного суду Донецької області від 02 березня 2016 року до закінчення касаційного провадження.

Касаційна скарга мотивована тим, що скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд, належним чином не перевірив надані докази у справі та порушив норми матеріального права.

13 липня 2016 року ПАТ «Банк Форум» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу, в якому зазначило, що рішення апеляційного суду є законним і обґрунтованим.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

05 лютого 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно із частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами установлено, що 10 липня 2008 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_8 було укладено кредитний договір № 0526/05/19-ZN, відповідно до умов якого останній отримав від банку кредит у розмірі 50 000 грн на споживчі потреби з кінцевим строком повернення кредиту - не пізніше 09 липня 2018 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 22,00 % річних. До вказаного кредитного договору 25 листопада 2008 року між сторонами укладено додаткову угоду № 1 та 11 жовтня 2010 року додаткову угоду № 2. На забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між банком та ОСОБА_5 та ОСОБА_6 10 липня 2008 року укладено іпотечний договір.

Відповідно до пункту 1.2 вказаного іпотечного договору в іпотеку передано наступне належне на праві власності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1.

Пунктом 2.2 іпотечного договору передбачено, що у разі настання випадків, передбачених кредитним договором та цим договором, які дають право звернути стягнення на предмет іпотеки, зокрема, повне чи часткове повернення суми основної заборгованості, повну чи часткову несплату процентів, неустойки та інше, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки та одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами.

Відповідно до пункту 3.4.1 у випадку невиконання зобов'язань за кредитним договором, задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки шляхом його реалізації у спосіб визначений цим договором та чинним законодавством України.

У зв'язку із неналежним виконанням ОСОБА_8 своїх зобов'язань за кредитним договором станом на 24 липня 2015 року виникла заборгованість у розмірі 32 240,01 грн, з яких: 19 923,53 грн - заборгованість за кредитом, 4 566,71 грн - заборгованість за відсотками, 1 549,66 грн - сума пені з розрахунку 0,2 % в день за простроченим кредитом за період з 02 вересня

2014 року по 23 липня 2015 року та 1 200,11 грн - пеня за простроченими процентами за період з 23 вересня 2014 року по 23 липня 2015 року, 5 000,00 грн - штрафу за порушення умов кредитного договору пункту 3.3.7.

Про наявність заборгованості за кредитним договором, її розмір та необхідність погашення ОСОБА_8, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були повідомлені шляхом направлення їм повідомлення про порушення основного зобов'язання, а також з попередженням про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки.

Встановлено, що вказана вимога банку не виконана та заборгованість за кредитним договором позичальником не погашена.

Частина 1 статті 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.

Відповідно до змісту статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Згідно з статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання обома сторонами.

Відповідно до статті 589 ЦК України, частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотеко держателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Стаття 41 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Таким чином, ЗаконУкраїни «Про іпотеку» визначаєспеціальний порядок звернення стягнення на предмет іпотеки, у тому числі деякі специфічні правила для здійснення реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).

Отже, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, апеляційний суд, встановивши, що відповідач порушив свої зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість, у зв'язку з чим дійшов правильного висновку про те, що підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки, способом реалізації предмета іпотеки суд, відповідно до позовних вимог ПАТ «Банк Форум», обґрунтовано визначив проведення прилюдних торгів, зазначивши в резолютивній частині судового рішення про те, що початкова ціна предмета іпотеки повинна бути визначена на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом було дотримано норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Разом з тим, суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії) (частина третя статті 436 ЦПК України).

Враховуючи те, що ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 червня 2016 року зупинено виконання рішення Апеляційного суду Донецької області від 02 березня

2016 рокудо закінчення касаційного провадження, тому виконання рішення на підставі частини 3 статті 436 ЦПК України підлягає поновленню.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Керуючись статтями 389, 400, 410, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Донецької області від 02 березня 2016 року залишити без змін.

Поновити виконання рішення Апеляційного суду Донецької області

від 02 березня 2016 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В. М. Коротун

В. І. Крат

В. П. Курило