Справа № 191/3946/17
Провадження № 2/191/1700/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Матіяш С.К.,

за участю секретаря Якимчук Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Центр надання адміністративних послуг Синельниківської районної ради в Дніпропетровській області про усунення перешкод в користуванні та володінні квартирою, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

06.11.2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Центр надання адміністративних послуг Синельниківської районної ради в Дніпропетровській області про усунення перешкод в користуванні та володінні квартирою, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку від 24.12.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області та зареєстрованого КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації», позивач є власником житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Тургенєвка, вул. Кірова, 6. Розпорядженням голови Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області вул. Кірова у с. Тургенєвка перейменовано на вул. Миру. 29.09.2007 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб та зареєструвала в своєму житловому будинку свого чоловіка ОСОБА_2 та його дочку ОСОБА_4 06.11.2011 року шлюб між позивачем та ОСОБА_2 розірвано на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.07.2011 року. Після чого зазначені особи перестали підтримувати сімейні стосунки, відповідачі зібрали усі свої речі та виїхали з будинку. З часу розірвання шлюбу та по теперішній час у належному ОСОБА_1 жилому будинку не проживають, не несуть ніяких витрат по його утриманню , не приймають участь у спільному побуті, не є членами сімї позивача, добровільно покинули житло, вибувши в інше місце проживання, але є зареєстрованими, що підтверджується довідками Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Тобто відповідачі у вищевказаному житловому будинку не проживають більше одного року. Через те, що у належному позивачу будинку зареєстровані інші особи, які там не проживають, ОСОБА_1 не може вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. В звязку із викладеним, позивач, посилаючись на ч.1 ст. 316, ст. 317, ч. 1 ст. 321, ст. 328, ч. 2 ст. 405 ЦК України, просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування жилим будинком, розташованим за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Тургенєвка, вул. Миру, 6

Відповідно до п.9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15.12.2017 року, встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

До початку судового засідання позивач ОСОБА_1 надала суду заяву, в якій зазначила, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, але до початку його проведення надав суду заяву про визнання заявлених ОСОБА_1 вимог, та розгляд справи без його присутності.

Відповідач ОСОБА_3, а також представник третьої особи у судове засідання не зявились, заяви про участь справи без їх присутності не надали, про причини неявки суду не повідомили.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, встановив наступне.

ОСОБА_5 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 18.01.2006 року встановлено, що ОСОБА_6 з 18.01.2006 року є власником будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Тургенєвка, вул. Кірова, 6, на підставі договору купівлі-продажу від 24.12.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу ОСОБА_7 (а.с.5)

Відповідно до наданої суду копії Свідоцтва про шлюб ОСОБА_8 1-КИ №080825, виданого 29 вересня 2007 року виконкомом Славгородської селищної ради Синельниківського району, підтверджено зміну прізвища «Шкурупій» ОСОБА_9 на прізвище «Шестопал» з у звязку із реєстрацією шлюбу (а.с.10), який розірвано на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.07.2011 року, яке набрало законної сили 19 липня 2011 року (а.с.6).

Відповідно до копії домової книги, ОСОБА_2, ОСОБА_3 зареєстрованіза адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Тургенєвка, вул. Кірова, 6 (а.с.13-17).

В Довідках, виданих 27.10.2017 року виконавчим комітетом Славгородськоїселищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області зазначено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, дійсно є зареєстрованими, але не проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.12,13).

Суд зазначає, що посилання ОСОБА_1на положення ст. 405 ЦК України в обґрунтування правової підстави захисту порушених прав у даних правовідносинах застосуванню не підлягають, оскільки сторони у справі не є членами сімї власника житла, що доводиться вищезазначеними доказами, наданими суду безпосередньо позивачем.

Належним є застосування Глави 23 ЦК України, якою встановлено, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на власний розсуд.

Зміст права власності полягає у належності власникові права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, на що не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (ст. 317 ЦК України).

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

ОСОБА_5 ст. 17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Виходячи з того, що Закон України від 11. 12. 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин виникнення, зміна чи припинення яких пов'язана з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, та виходячи з того, що позивач є власником зазначеного вище будинку, а реєстрація відповідачів в ньому створює позивачу перешкоди у володінні ним, позовні вимоги про визнання відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратив право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У даному випадку на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у сумі по 320 грн. 00 коп. з кожного відповідача.

На підставі викладеного, ст. 17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, ст. 41 Конституції України, Глава 23, ст. 391 ЦК України, Закон України від 11. 12. 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, який народився 02 серпня 1972 року у с. Нове Синельниківського району Дніпропетровської області, таким, що втратив право користування жилим будинком №6, розташованим по вул. Кірова у с. Тургенєвка Синельниківського району Дніпропетровської області.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, такою, що втратила право користування жилим будинком №6, розташованим по вул. Кірова у с.Тургенєвка Синельниківського району Дніпропетровської області.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, паспорт Серія СВ 811397, виданий 28 січня 2003 року Вільнянським РВ УМВС України в запорізькій області, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, паспорт серія АН 667531, виданий08 січня 2008 року Синельниківським МВ УМВС України в Дніпропетровській області, ІПН НОМЕР_2, судовий збір у сумі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, паспорт серія АН 667531, виданий08 січня 2008 року Синельниківським МВ УМВС України в Дніпропетровській області, ІПН НОМЕР_2, судовий збір у сумі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення протягом тридцяти днів з дня отримання повного тексту копії рішення суду.

Повний текст рішення складено 26.06.2018 року.

Суддя: ОСОБА_8