Постанова

Іменем України

21 червня 2018 року

м. Київ

справа № 401/5120/14-ц

провадження № 61-11188св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Пророка В. В., Фаловської І. М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - комунальний вищийнавчальний заклад 1 рівня акредитації Полтавської обласної ради «Кременчуцький Медичний коледж»

ім. В. І. Литвиненка,

представник відповідача - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області

від 26 вересня 2017 року у складі судді Волошиної Н. Л. та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 23 листопада 2017 року у складі суддів: Черненко В. В., Суровицької Л. В., Чельник О. І., постановлену за результатами розгляду заяви ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до комунального вищого навчального закладу 1 рівня акредитації Полтавської обласної ради «Кременчуцького Медичного коледжу» ім. В. І. Литвиненка про поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до комунального вищого навчального закладу І рівня акредитації Полтавської обласної ради «Кременчуцького медичного коледжу» ім. В.І. Литвиненка, в якому просив поновити його на посаді штатного викладача «Кременчуцького медичного коледжу»; стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 вересня 2014 року у розмірі 3454 грн та моральну шкоду у розмірі 2 000 грн.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 05 березня 2015 року, у задоволенні позову було відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 травня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено. Рішення судів першої та апеляційної інстанції залишено без змін.

У червні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про перегляд рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 січня 2015 року за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування доводів заяви посилався на те, що під час перегляду 15 червня 2017 року наявних у нього копій матеріалів зазначеної цивільної справи ОСОБА_4 дійшов висновку, що існують нововиявлені обставини, які не були враховані судом при прийнятті рішення про відмову у поновленні його на роботу, а саме - підробка та фальшивість контракту, невручення примірника контракту позивачеві, а також відсутність наказу про введення контракту в дію.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 вересня 2017 року, залишеної без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 23 листопада 2017 року, у задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду відмовлено.

Ухвали судів першої та апеляційної інстанції мотивовані тим, що обставини, на які посилається позивач не є нововиявленими в розумінні положень статті 361 ЦПК України (в редакції чинній на момент розгляду заяви), оскільки вони доводились до суду на час розгляду справи, були предметом судового дослідження і з врахуванням цих доводів з боку позивача суд ухвалював своє рішення.

У січні 2018 року ОСОБА_4 поштовим засобом зв'язку подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постановлені у справі ухвали судів першої та апеляційної інстанції з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані ухвали не відповідають засадам законності і обґрунтованості, постановлені з порушенням норм процесуального та матеріального права, є помилковими.

Позивач вважає, що наведені ним у заяві обставини є нововиявленими, тому рішення суду першої інстанції підлягає перегляду з урахуванням цих обставин. Такими нововиявленими обставинами, які, на думку позивача, безпідставно не враховані судами, є: підробка контракту (він складений із аркушів від двох різних документів); відсутність документу про вручення примірника контракту позивачеві; неправдиві свідчення представника відповідача про вручення примірника контракту; оформлений заднім числом наказ відповідача №39а-п від 30 серпня 201З року про введення контракту в дію; незавершеність скомпонованого контракту (немає номерів сторінок і колонтитула з назвою документу і номером сторінки; позиція про випробувальний строк пуста).

У відзиві на касаційну скаргу відповідач не погодився з доводами ОСОБА_4 та просив залишити оскаржувані останнім ухвали без змін, посилаючись на їх законність і обґрунтованість.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини третьої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом установлено, що рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 січня 2015 року ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні позову до комунального вищого навчального закладу І рівня акредитації Полтавської обласної ради «Кременчуцького медичного коледжу» ім. В.І. Литвиненка про поновлення на посаді штатного викладача «Кременчуцького медичного коледжу», стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01 вересня 2014 року у розмірі 3 454 грн та відшкодування моральної шкоди.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 був правомірно звільнений з роботи у зв'язку з закінченням строку дії Контракту № 07 з педагогічним працівником Кременчуцького медичного коледжу від 30 серпня 2013 року.

Під час розгляду справи суд першої інстанції враховував та перевіряв доводи позивача, якими він обґрунтовував позов, зокрема, про підроблення контракту, невручення йому примірника цього контракту та відсутність наказу про введення його в дію.

Аналогічні доводи викладались позивачем в апеляційній і касаційній скаргах, які перевірялись судами відповідної інстанції.

У якості підстав для перегляду вказаного судового рішення місцевого суду позивач посилається на підроблення контракту, невручення йому примірника цього контракту та відсутність наказу про введення його в дію, вважаючи ці обставини нововиявленими.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК України 2004 року, який був чинним на момент розгляду апеляційним судом заяви про перегляд, підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК України 2004 року, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмету доказування у справі і можуть вплинути на висновки суду про права і обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, не є нововиявленими обставинами.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими в розумінні положень статті 361 ЦПК України 2004 року, оскільки позивач цими доводами обґрунтовував заявлений ним позов, ці обставини були предметом дослідження в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції під час вирішення спору по суті.

Доводи касаційної скарги позивача про віднесення обставин, на які він посилається до категорії нововиявлених є безпідставними та ґрунтуються на власному трактуванні і розумінні цих обставин, які, відповідно до змісту статті 361 ЦПК України 2004 року не є нововиявленими.

Доводи касаційної скарги зводяться до необхідності переоцінки доказів та встановлення обставин, які на думку заявника має істотне значення для вирішення справи, разом з тим, які були предметом перевірки і оцінки, як судом першої, так і судами апеляційної та касаційної інстанції.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при вирішенні питання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами судом першої інстанції, з яким правильно погодився апеляційний суд, не вбачається.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанції - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області

від 26 вересня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 23 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

В. В. Пророк

І. М. Фаловська