АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 213/3537/15-ц 22-ц/774/943/К/18А
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року м. Кривий Ріг

Справа № 213/3537/15-ц

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді - Бондар Я.М.,

Суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання - Чубіна А.В.

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Публічне акціонерне товариство « Комерційний банк» Приват Банк»»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 12 січня 2018 року про залишення позову без розгляду, постановлену суддею Соловйовою Л.Я. у місті Кривому Розі, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 12 січня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк» Приват Банк»» (надалі ПАТ «КБ Приват Банк») про визнання кредитного договору недійсним, визнання таким, що втратив чинність договір іпотеки та зобов'язання вчинити певні дії залишено без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивача у судове засідання.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду та направити цивільну справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Зокрема, зазначає, що в судове засідання, яке було призначено на 12.12.2017 року його представник ОСОБА_3 з'явилась, проте представник відповідача в судове засідання не з'явився, представник позивача - ОСОБА_3 надала до суду заяву про перенесення розгляду справи на іншу дату, вказавши необхідність витребування доказів від відповідача для повного дослідження обставин справи. Про наступне засідання призначене на 12.01.2018 року представник позивача - ОСОБА_3 не була повідомлена, в період направлення листа не перебувала за даною адресою.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський Апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Згідно пункту 3Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського Апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції керувався п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України й виходив з того, що представник позивача, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судові засідання, призначені на 12.12.2017 року та 12.01. 2018 року, не з'явилась

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду з огляду на наступне.

У відповідності до п. 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено і в ст. 129 Конституції України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Вищенаведені положення закону направлені на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших учасників справи.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв'язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи (п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України).

Неявка у судове засідання - це відсутність особи в залі судового засідання під час розгляду справи, незалежно від причин, або залишення залу судового засідання.

Аналізуючи вищевикладені норми міжнародного права та положення ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що підставою для залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивача в судове засідання є наявність у сукупності таких обставин: належне повідомлення позивача про час та місце розгляду справи та його повторна, тобто двічі поспіль, неявка у судове засідання у призначений для розгляду справи час.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач в судове засідання 12.12.2017 року та 12.01.2018 року не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомленний судом своєчасно та належним чином, за адресою, вказаною в позовній заяві (а.с.197,204,211).

Про причини неявки позивач суд не повідомив, заяв від останнього про розгляд справи без його участі або клопотань про відкладення розгляду справи призначеної на 12.12.2017 року та 12.01.2018 року - до суду не надходило.

Представник позивача ОСОБА_3 в судові засідання 12.12.2017 року та 12.01.2018 року не з'явилась. 12.12.2017 року представник позивача надала заяву , в якій просила перенести розгляд справи призначений на 12.12.2017 року у зв'язку із необхідністю витребування позивачем доказів від відповідача. (а.с. 206).

Клопотань про витребування доказів по даній справі до суду не надходило.

Про дату та час судового засідання призначеного на 12.01.2018 року представник позивача ОСОБА_3 була повідомлена судом своєчасно та належним чином. Про причини неявки остання суд не повідомила. Заяв та клопотань від представника позивача про відкладення розгляду справи, призначений на 12.01.2018 року до суду не надходило.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, ОСОБА_1 звернувшись до суду у вересні 2015 року із позовною заявою до ПАТ «КБ Приват Банк», протягом тривалого часу не виявив належної зацікавленості у розгляді цивільної справи, нехтуючи обов'язком за викликом суду приймати участь в судовому засіданні, що вказує на відсутність у позивача зацікавленості у вирішенні спору по суті.

Як видно з матеріалів справи через неявку позивача та його представника судовий розгляд неодноразово відкладався, що призвело до тривалого перебування справи на розгляді в суді більше двох років.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують висновків суду, ухвала постановлена із дотриманням вимог процесуального законодавства, тому підлягає, як законна та обґрунтована залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України Апеляційний суд Дніпропетровської області,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 12 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 21 червня 2018 року.

Головуючий:

Судді: