Справа № 523/3858/18
Провадження №6/523/212/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2018 р.

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді - Середи І.В.,

за участю секретаря судових засідань - Щербан О.Д.,

головного державного виконавця - Теличко Н.Б., представника заінтересованої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 справу за поданням головного державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Теличко Наталії Борисівни про визначення частки майна боржника ОСОБА_4 у майні, яким вона володіє спільно з іншими особами, заінтересована особа - ОСОБА_5,

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Другого Суворовського відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області Теличко Н.Б. звернулася до суду з поданням про визначення, що боржнику ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, належить 1/2 частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, загальною площею 0,3869 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: НОМЕР_1, за адресою: АДРЕСА_1, державний акт НОМЕР_2 від 26.12.2012 року.

В обгрунтування подання виконавець вказувала на те, що боржник не виконує рішення суду, на виклики до виконавчої служби вона не з'являється, несплачена сума боргу складає 141783,81 грн., зареєстроване за нею нерухоме майно є предметом іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк». Вказана земельна ділянка, яка зареєстрована за її чоловіком, є спільним сумісним майном подружжя, тому на належну боржнику частину можливо звернути стягнення, оскільки іншого майна не має, наявність будь-яких доходів у ОСОБА_4 не виявлено.

В судовому засіданні головний державний виконавець Теличко Н.Б. підтримала подання та просила його задовольнити.

Представник заінтересованої особи - ОСОБА_2 також підтримав подання вказуючи на те, що вказане майно - єдина можливість для повернення боргу стягувачу.

ОСОБА_4 в засідання не з'явилася і з заявами про відкладення розгляду справи не зверталася.

Заслухавши учасників справи, дослідивши надані докази, суд прийшов до висновку, що подання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 23.09.2016 року державним виконавцем Суворовського відділу ДВС м.Одеси Бабіч В.І. відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №523/9370/15, виданого 08.08.2016 р. Суворовським районним судом м.Одеси про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 грошової суми у розмірі 141783,81 грн..

В ході проведеної перевірки державним виконавцем було виявлено, що боржник ОСОБА_4 знаходиться в шлюбі з ОСОБА_7, актовий запис про шлюб №627 від 11.09.1982 року, чоловік боржника є власником земельної ділянки загальною площею 0,3869 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: НОМЕР_1, за адресою: АДРЕСА_1, державний акт НОМЕР_2 від 26.12.2012 року.

Суд не погоджується з посиланням головного державного виконавця на те, що дане майно є спільним сумісним майном подружжя, тому в ньому може бути визначена належна боржнику частка, оскільки такий висновок не грунтується на нормах закону, які регулюють дані правовідносини.

Як видно з державного акту, його було видано 26.12.2012 року на підставі рішення Долинівської сільської ради Арцизського району Одеської області від 15.12.2010 р. №15-VІ.

Так, згідно з нормами п.б,в ч.1 ст.81 ЗК України в редакції станом на вказаний період , громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі : безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування.

За нормами п.а ч.2 ст.116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян. За частиною 3 безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

За нормами частини 4 вказаної статті передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України (далі - КпШС України) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю.

Аналогічна норма міститься в ст. 60 СК України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року.

Статтею 61 СК України (у редакції, чинній до внесення змін Законом № 2913-VI) було встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, у тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

9 лютого 2011 року набрав чинності Закон № 2913-VI , яким ст. 61 СК України доповнено частиною п'ятою такого змісту: об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду, та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації.

З 13.06.2012 року на підставі Закону України від 17.05.2012 р. вказана норма втратила свою дію.

Згідно зі ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Закон № 2913-VI не має зворотної дії в часі і не може бути застосований до спірних правовідносин і період його дії не охоплює часу набуття у власність земельної ділянки.

Аналізуючи вказані норми та період набуття у власність вказаної земельної ділянки, суд прийшов до висновку, що земельна ділянка, одержана ОСОБА_7 у період шлюбу в приватну власність для ведення особистого селянського господарства, є його власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку у земельному фонді.

Керуючись ст.ст.260,261, 443 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Подання головного державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Теличко Наталії Борисівни про визначення частки майна боржника ОСОБА_4 у майні, яким вона володіє спільно з іншими особами, заінтересована особа - ОСОБА_5, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд міста Одеси в 15 денний строк з дня складення повної ухвали.

Повна ухвала складена 11.06.2018 року.

Суддя: