Справа № 289/733/18
Номер провадження 2/289/566/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2018 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Невмержицького І.М.,

при секретарі - Шуба В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Потіївської обєднаної територіальної громади, Радомишльського району, Житомирської області, при третіх особах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті батька позивачки, залишилось спадкове майно, яке з поміж всього іншого складається з:

- земельної ділянки площею 3,3022 га (кадастровий номер :07:000:0098), цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Потіївська сільська рада, і яка належала померлому батьку згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 173058 від 20 жовтня 2003 року, що виданий на його імя на підставі розпорядження голови Радомишльської райдержадміністрації № 141 від 15.05.2003 року;

- земельної ділянки площею 0,2351 га (кадастровий номер :04:000:0337), цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Потіївська сільська рада, і яка належала померлому батьку згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 173057 від 20 жовтня 2003 року, що виданий на його імя на підставі розпорядження голови Радомишльської райдержадміністрації № 141 від 15.05.2003 року, інших спадкоємців, які б мали право та претендували на зазначене майно немає, а тому просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно.

В судовому засіданні позивач не з»явилася, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, надіслала заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву, просив розгляд справи проводити без його участі, з позовними вимогами погодився просив позов задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Виходячи зі змісту ст.4 ЦПК України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, народилась 23.07.1987 року в смт. Соснове, Березнівського р-ну Рівненської області, на даний час зареєстрована та проживає ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до свідоцтва про народження позивачки серії ІІ-ГЮ № 470826 від 09.08.1987 року, її батьками є: батько, ОСОБА_5, українець та мати, ОСОБА_2, українка.

23 грудня 2005 року помер батько позивачки, ОСОБА_5, у віці 51 рік в с. Потіївка, Радомишльського району Житомирської області даний факт підтверджує свідоцтво про смерть серії 1-ТП № 024549, видане виконкомом Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області 23.12.2005 року.

Спадщину після смерті батька позивачки, у відповідності до ст. 1261 ЦК України, як спадкоємці 1-ї черги прийняли: його дочка - ОСОБА_1, мати позивачки - ОСОБА_2, брат позивачки - ОСОБА_3 та сестра позивачки - ОСОБА_4, шляхом подачі заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори, де державним нотаріусом ОСОБА_6 було заведено спадкову справу під № 40/2007.

До складу спадкового майна, що залишилося після смерті ОСОБА_5, зокрема всього іншого, входять дві земельні ділянки, а саме:

- земельна ділянка площею 3,3022 га (кадастровий номер :07:000:0098), цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, і яка належала померлому батьку згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 173058 від 20 жовтня 2003 року, що виданий на підставі розпорядження голови Радомишльської райдержадміністрації № 141 від 15.05.2003 року;

- земельна ділянка площею 0,2351 га (кадастровий номер :04:000:0337), цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, і яка належала померлому батьку згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 173057 від 20 жовтня 2003 року, що виданий на підставі розпорядження голови Радомишльської райдержадміністрації № 141 від 15.05.2003 року.

Проте, мати позивачки, брат та сестра, тобто інші спадкоємці 1-ї черги відмовились від належних їм часток зазначених вище спадкових земельних ділянок, про що написали відповідні Заяви (відмови) за № 3 від 04.01.2018 року, № 11 від 26.02.2018 року та № 18 від 13.02.2018 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкодавців за законом незалежно від черги.

Згідно ч. 2 ст. 1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну.

У відповідності до п. 216 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 3 березня 2004 року за № 20/5 та згідно до Глави 10 п. 4.15 та п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання належним чином оформлених правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та його державної реєстрації, передбачених законодавством України та за умови отримання витягу з ДЗК.

Однак, набути вищезазначене майно в порядку передбаченому ст. 1298 ЦК України, шляхом отримання свідоцтв про право на спадщину на земельні ділянки позивачка, як спадкоємиця за законом (ст. 1261 ЦК України) не має можливості через те, що у неї відсутні оригінали вищезгаданих державних актів, що в свою чергу, згідно ЗУ «Про нотаріат», є перешкодою для вчинення необхідних нотаріальних дій, а саме видачі свідоцтв про право на спадщину.

Згідно вимог п.4.12 та п.4.18 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України за № 296/5 від 22.02.2012 року: «Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі відповідного свідоцтва документів, нотаріус розяснює йому процедуру вирішення даного питання в судовому порядку».

Відповідно до ст. 1216 та ст. 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно до ст. 131 Земельного кодексу України, громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування.

У відповідності до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Теж саме зазначає п. 10) Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування».

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 16 Цивільного кодексу України, кожен має право на звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересу.

У відповідності до ч. 1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом та за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відмерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Керуючись ст. 55 Конституції України, ст.ст. 15-16, 328, 1216-1218, 1261, 1277 ЦК України, ст. 131 ЗК України та керуючись ст.ст. 4-5, 19, 23, 27, 81, 95, 174-177 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Потіївської обєднаної територіальної громади, Радомишльського району, Житомирської області, при третіх особах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_5, який помер 23.12.2005 року в с. Потіївка, Радомишльського району Житомирської області право власності на спадкове майно, а саме:

- земельну ділянку площею 3,3022 га (кадастровий номер :07:000:0098), цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Потіївська сільська рада, і яка належала померлому батьку згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 173058 від 20 жовтня 2003 року, що виданий на його імя на підставі розпорядження голови Радомишльської райдержадміністрації № 141 від 15.05.2003 року;

- земельну ділянку площею 0,2351 га (кадастровий номер :04:000:0337), цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Потіївська сільська рада, і яка належала померлому батьку згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 173057 від 20 жовтня 2003 року, що виданий на його імя на підставі розпорядження голови Радомишльської райдержадміністрації № 141 від 15.05.2003 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом тридцяти днів, починаючи з дня його проголошення.

Суддя І. М. Невмержицький