П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2018 року м. Рівне

справа № 556/1139/17

провадження № 22-ц/787/881/2018

Апеляційний суд Рівненської області в складі колегії суддів: Бондаренко Н.В. (суддя-доповідач), ОСОБА_1, ОСОБА_2

секретар судового засідання: Москалик Т.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3

відповідач - ОСОБА_4

представник позивача адвокат ОСОБА_5

представник відповідача - адвокат ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 на рішення Володимирецького районного суду Рівненської області в складі судді Закревського Л.В. від 12 березня 2018 року, проголошеного в 10год.25хв. в смт. Володимирець, повний текст виготовлено 16 березня 2018 року,

в с т а н о в и в :

24 липня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 15.02.2017 року приблизно о 19 год. 25 хв. ОСОБА_4 на 345 км. автодороги М-07 «Київ-Ковель-Ягодин», керуючи автомобілем марки «ЗАЗ Таврія» д.н.292 50 ЕК, всупереч вимогам п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, повертаючи ліворуч, не надав переваги автомобілю НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, який рухався назустріч. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Винуватцем ДТП визнано відповідача.

Матеріальні збитки, завдані йому, як власнику автомобіля НОМЕР_1, який в результаті пошкодження при ДТП складає 148 203,78 грн., що підтверджується висновком проведеного автотоварознавчого дослідження. Страховою компанією відшкодовано 100 000 грн.

Решту заподіяної шкоди відповідач в добровільному порядку відшкодувати відмовляється. Просить суд стягнути з нього на свою користь майнову шкоду у сумі 48 203, 78 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн., витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження у сумі 3000 грн. та сплачений судовий збір в сумі 640 грн.

Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 12 березня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 майнову шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі - 48 203,78 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 понесенні судові витрати на експертне автотоварозновче дослідження в розмірі - 3000 грн., та сплачений судовий збір в розмірі 640 грн.

В решті заявлених вимог відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі представник відповідача зазначає, що висновок експерта ОСОБА_7, яким встановлено розмір збитків при ДТП є необєктивним, оскільки Державний реєстр атестованих судових експертів не містить відомостей щодо експерта «Семенюка Василя Миколайовича».

Також наголошує, що суд безпідставно не застосував положення статті 109 ЦПК України, у звязку з тим, що позивачем не було надано автомобіль на повторну експертизу, яка призначалася судом в ході розгляду справи.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити за недоведеністю.

Відзив на апеляційну скаргу позивачем не подавався.

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Рівненської області та утворено Рівненський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Рівненську область, з місцезнаходженням у місті Рівному.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Рівненської області.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як зазначено у ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Положеннями ст. 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З матеріалів справи вбачається та це встановлено судом, що 15.02.2017 року о 19 год. 25 хв. ОСОБА_4 на автодорозі М-07 «Київ-Ковель-Яготин» 345 км., керуючи автомобілем марки "ЗАЗ Таврія", державний номер НОМЕР_2, всупереч вимогам п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, повертаючи ліворуч, не надав переваги автомобілю НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3, який рухався назустріч.

В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Володимирецького районного суду Рівненської області від 28.03.2017 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні вищевказаної ДТП, у звязку з чим останній притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні ДТП не заперечується.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 на час вказаної дорожньо-транспортної пригоди була застрахована ОСОБА_8 «СК «ПРОВІДНА» і подія визнана страховим випадком.

Відповідно до звіту №14/17 про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу від 19.03.2017року, проведеного субєктом оціночної діяльності ОСОБА_9 на замовлення страхової компанії та наданого на вимогу апеляційного суду, ринкова вартість т/з до пошкодження становила 274 056,63грн., вартість його відновлювального ремонту з ПДВ становить 254 451,6грн., а без ПДВ-215 839,67грн.

Позивачу ОСОБА_8 «СК «Провідна» виплатила страхове відшкодування у сумі 100 000 грн.

З огляду на вищенаведені норми ЦК України та, з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Позивач доказує наявність шкоди та її розмір.

Обґрунтовуючи розмір збитків, ОСОБА_3 посилався на звіт експертного автотоварозновчого дослідження № 27 від 11.04.2017 року, складеного на його замовлення експертом ОСОБА_7, відповідно до якого, станом на 3.03.2017року ринкова вартість транспортного засобу до ДТП становить 336 224грн., вартість відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу становить 226 301,87грн., матеріальні збитки, завдані власнику автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП складають 148 203,78 грн.

Відповідач у суді першої інстанції не погодився із визначеним розміром збитків і заявив клопотання про призначення судової експертизи, яке ухвалою від 11.10.2017року задоволено, однак автотоварознавча експертиза проведена не була з причин ненадання позивачем автомобіля на огляд експерту.

У судовому засіданні апеляційного суду позивач та його представник ствердили, що автомобіль на момент проведення судової експертизи доставити на огляд експерта було не можливо, оскільки він був в неробочому стані, а на даний час він частково відремонтований.

Відповідно до п.8.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Фонду держмайна України №142/5/2092 від 24.11.2003року, якщо транспортний засіб на момент технічного огляду відремонтовано повністю або частково, то калькуляція відновлювального ремонту не складається, а надається повідомлення замовнику про неможливість проведення дослідження.

Враховуючи те, що на час розгляду справи в суді автомобіль частково відремонтований позивачем самостійно, апеляційний суд приходить до висновку, що провести відповідну експертизу не має можливості, а тому суд першої інстанції, застосувавши норми ч.2 ст.1192 ЦК України, прийшов до обґрунтованого висновку про стягнення різниці між розміром завданої шкоди, визначеної звітом експертного автотоварозновчого дослідження № 27 від 11.04.2017 року та виплаченою сумою страхового відшкодування.

Розмір матеріальної шкоди, який визначений зазначеним звітом і, яку просить відшкодувати позивач, не перевищує розміру вартості відновлювального ремонту, визначеного страховою компанією. Звіт експертного автотоварозновчого дослідження № 27 від 11.04.2017 року встановлює розмір збитків відповідно до реальної вартості втраченого майна, робіт, які необхідно провести в майбутньому, щоб полагодити пошкоджену річ.

Також, зауваження представника відповідача щодо акредитації експерта, який проводив автотоварозновче дослідження є необґрунтованими, з огляду на наступне.

Експертне дослідження №27 від 11 квітня 2017 року, яким встановлено розмір збитків завданих позивачу, проведене атестованим судовим експертом ОСОБА_7, свідоцтво №443, вид експертної спеціалізації: 12.2 визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу.

Дія вказаного свідоцтва продовжена до 28 жовтня 2019 року рішенням центральної експертно-кваліфікаційної комісії Міністерства юстиції України від 28 жовтня 2016 року.

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи та відомостями, які містяться в Державному реєстрі атестованих судових експертів.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.141 ЦПК України суд обґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрави по справі. Судові витрати понесені ОСОБА_4 при подачі апеляційної скарги слід віднести за його рахунок.

Суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував дійсні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам і постановив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1187, 1192 ЦК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 12 березня 2018 року залишити без змін.

Судові витрати понесені відповідачем слід віднести за рахунок ОСОБА_4.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення буде виготовлено 18 червня 2018року.

Судді: Бондаренко Н.В.

ОСОБА_1

ОСОБА_2