"18" червня 2018 р. Справа № 363/1396/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2018 року Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді - Баличевої М.Б., при секретарі Кашоїди М.Ю., розглянувши у судовому засіданні у залі суду м. Вишгород скаргу ОСОБА_1 (01033, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 44, оф. 52), представник скаржника ОСОБА_2 (01033, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 44, оф. 52), особа, дії якої оскаржуються приватний виконавець Виконавчого округу м. Києва ОСОБА_3 (02002, м. Київ, вул. Сверстюка Євгена, 17, оф. 910, 910/1), зацікавлена особа - Публічне акціонернене товариство «Укрсоцбанк» на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва,-

в с т а н о в и в:

В квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва, в якій просить скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 56038657 від 22.03.2018 року, яка була винесена приватним виконавцем ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за Договором кредиту № 40.29-48/515 від 23.10.2007 року у розмірі 4 341947, 39 грн.

Скарга мотивована тим, що 05.12.2016 року Вишгородським районним судом Київської області було постановлено рішення по цивільній справі № 363/169/16-ц за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за договором кредиту. Даним рішенням було задоволено позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» та зазначено про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за Договором кредиту № 40.29-48/515 від 23.10.2007 року у розмірі 4341947, 39 грн., а також стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 65129, 21 грн. Як стало відомо представнику ОСОБА_1 з інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на рухоме майно за № 119169795 від 30.03.2018 року, приватним виконавцем ОСОБА_3 було винесено постанову про арешт нерухомого майна від 22.03.2018 року по виконавчому провадженню № 56038657 ОСОБА_1 11.04.2018 року представник ОСОБА_1 ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження № 56038657 дізнався, що 22.03.2018 року представник ПАТ «Укрсоцбанк» подав заяву про відкриття виконавчого провадження до приватного виконавця ОСОБА_3 разом з додатками: виконавчий лист виданий 06.02.2018 року Вишгородським районним судом Київської області від 02.08.2017 року по справі № 363/169/16-ц, платіжне доручення, копія довіреності представника та інше. 22.03.2018 року приватний виконавець ОСОБА_3 виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 56038657 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором № 40.29-48/515 від 23.10.2007 року у розмірі 4341947, 39 грн. Довіреність № 02-36/133 від 21.12.2017 року, яка видана Банком надає певний перелік повноважень та можливість представляти в певних органах інтереси ПАТ «Укрсоцбанк» в особі ОСОБА_5 Цією довіреністю не передбачено та не надано право представляти інтереси перед приватними виконавцями та подавати до них відповідні документи. Приватний виконавець не пересвідчився у повному обсязі законних повноважень та правах, які надані ОСОБА_5 для представлення інтересів від імені ПАТ «Укрсоцбанк», що передбачені в Довіреності № 02-36/133 від 21.12.2017 року, а тому вважає вказану довіреність № 02-36/133 від 21.12.2017 року як таку, що не передбачала представництво інтересів ПАТ «Укрсоцбанк» в особі ОСОБА_5 перед приватними виконавцями, оскільки в ній зазначено, тільки представлення інтересів в органах Державної виконавчої служби з правами, які надані законодавством сторонам виконавчого провадження.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 у судовому засіданні просив скаргу задовольнити на підставі наведених в скарзі доводів, скаргу повністю підтримав.

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в судове засіданні не зявилися.

Приватний виконавець ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заперечення на скаргу в яких просив залишити без розгляду та повернути заявнику скаргу, оскільки посилання представника скаржника на відсутність у представника стягувача права представляти інтереси перед приватними виконавцями та оскаржувати дії приватного виконавця не маючи на це повноважень є безпідставними. Крім того, представник скаржника ввів суд в оману стосовно строків ознайомлення за матеріалами виконавчого провадження, зазначене підтверджується матеріалами виконавчого провадження № 56038657, відповідно до яких представник ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами вказаного виконавчого провадження 05.04.2018 року, тобто десятиденний строк для оскарження дій розпочався 06.04.2018 року, а закінчився 16.04.20178 року.

Представник зацікавленої особи ПАТ «Укрсоцбанк» в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, надала письмовий відзив на скаргу та пояснила, що довіреність подана представником ПАТ «Укрсоцбанк» до приватного виконавця № 02-36/133 від 21.12.2017 року, видана ОСОБА_5, передбачає представлення інтересів Довірителя, як в органах Державної виконавчої служби, так і перед приватними виконавцями. Вважає звернення боржника до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_3 з надуманих підстав є нічим іншим, ніж ухилення від виконання рішення суду. Просила відмовити в задоволенні скарги у повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги з наступних підстав.

Заочним рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 05 грудня 2016 року було у цивільній справі № 363/169/16-ц позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за договором кредиту задоволені та солідарно стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором та витрати по сплаті судового збору.

06.02.2018 року на підставі вказаного рішення суду Публічне акціонерне товариство ««Укрсоцбанк» отримало виконавчий лист.

21.03.2018 року Публічне акціонерне товариство ««Укрсоцбанк» звернулось до приватного виконавця ОСОБА_3 із заявою про відкриття виконавчого провадження, за якою постановою приватного виконавця ОСОБА_3 було відкрито виконавче провадження № 56038657 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" приватним виконавцем може бути громадянин України, уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, встановленому законом.

Частиною 3 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що приватний виконавець має право повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання:

1) якщо на момент подачі стягувачем заяви про примусове виконання рішення кількість виконавчих документів за рішеннями про стягнення періодичних платежів, заробітної плати, заборгованості фізичних осіб з оплати житлово-комунальних послуг, поновлення на роботі перевищує 20 відсотків загальної кількості виконавчих документів, що перебувають на виконанні у приватного виконавця;

2) в інших випадках, передбачених законом.

При поверненні виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією частиною, приватний виконавець зобовязаний письмово зазначити підстави повернення, право стягувача оскаржити рішення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, а також право стягувача подати виконавчий документ на виконання іншого приватного виконавця або до органу державної виконавчої служби.

Згідно ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк предявлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обовязковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ предявлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Судом встановлено, що приватним виконавцем дотримано всіх вимог закону при перевірці відповідності довіреності представника ПАТ «Укрсоцбанк» № 02-36/133 від 21.12.2017 року та щодо наділення Довірителем ПАТ «Укрсоцбанк» правами ОСОБА_5 на представлення інтересів ПАТ «Укрсоцбанк» цим представником, зокрема в органах Державної виконавчої служби з правами, які надані законодавством сторонам виконавчого провадження.

Крім того, суд звертає увагу, що представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 було подано вищевказану скаргу на дії приватного виконавця ОСОБА_3 з порушенням строку на її подання, оскільки під час розгляду справи письмовими матеріалами справи та поясненнями сторін, судом було зясовано коли саме представник ОСОБА_1 був ознайомлений з матеріалами виконавчого провадження, а саме 05.04.2018 року, що підтверджується копією заяви про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, тобто десятиденний строк для оскарження дій розпочався 06.04.2018 року, а закінчився 16.04.20178 року.

Суд приходить до висновку, що приватний виконавець прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження, виконавши всі вимоги передбачені Законом України «Про виконавче провадження», перевіривши та зясувавши всі необхідні дані для виконання рішення суду.

Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 259, 447-453 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали через Вишгородський районний суд Київської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 22 червня 2018 року.

Головуючий М.Б. Баличева