Справа № 536/2234/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Клименко С.М.

за участю секретаря судового засідання Дяденко С.В.

позивача ОСОБА_1

представника третьої особи Органу опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області за довіреністю Дехтярьової Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 14 грудня 2017 року звернувся до суду з позовом, уточненим до початку розгляду справи, до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів посилаючись, що вони з відповідачем мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року, який проживає з ним та знаходиться на його утриманні і вихованні, він займається розвитком і здоров'ям дитини. Відповідач самоусунулася від виконання батьківських обов'язків, в червні місяці 2017 року залишила сина на нього, не спілкується з ним, не відвідує, не цікавиться його життям, здоров'ям, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Син має особливості у розвитку, потребує постійного догляду та додаткових витрат на лікування, кошти на яке він витратив протягом 2017 року в сумі 15000 грн. Вважає, що відповідач зобов'язана також приймати участь і в додаткових витратах пов'язаних з лікуванням сина в розмірі половини витрачених ним коштів в сумі 7500 грн.

Просив суд позбавити ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнути з неї на його користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частки її доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, половину вартості додаткових витрат на дитину в сумі 7500 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити, про підстави та обставини якого пояснив так, як це викладено в заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином на веб-сайті http://km.pl.court.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, з заявою про відкладення розгляду справи не зверталася, причини неявки не повідомила.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області за довіреністю Дехтярьова Ю.М. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, вважає доцільним позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

В відповідності до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, а також матеріально утримувати до досягнення нею повноліття.

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (ч.1 ст.164 СК України).

Судом встановлено, що сторони: ОСОБА_1 і ОСОБА_3 є батьками малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_3, виданого 22 червня 2017 року Виконавчим комітетом Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 12, який проживає з позивачем батьком ОСОБА_1 та знаходиться на його матеріальному утриманні і вихованні, дитині створені належні умови для фізичного та духовного розвитку.

Відповідач ОСОБА_3 з червня 2017 року з сім'єю не проживає, не спілкується з сином, не відвідує його, не цікавиться життям, здоров'ям, матеріально не утримує, виявляючи тим самим свою байдужість до його долі, участі у вихованні не приймає, що протирічить ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та вимогам ст.ст. 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства» та не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав у відношенні сина ОСОБА_4, що підтверджується заявою, посвідченою 18 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_5

Згідно висновку Органу опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації від 31 січня 2018 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З огляду на викладене, повно, всебічно та об'єктивно з'ясувавши всі обставини, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками та навмисно не виконує їх, що в відповідності до п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", є підставами для позбавлення її батьківських прав. Обставин, які перешкоджали б їй виконувати свої батьківські обов'язки не встановлено.

В відповідності до ч.2 ст.166 СК України особа позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини, передбаченого ст. 180 СК України.

Враховуючи положення статті 183 СК України, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом з урахуванням вимог ст. 182 СК України, що при призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення, суд стягує з відповідача ОСОБА_3 аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до довідки Кременчуцької міської дитячої лікарні від 02 серпня 2017 року за № 02-21/1238, висновку ультразвукового дослідження від 28 вересня 2017 року, висновку МРТ головного мозку від 10 липня 2017 року дитині ОСОБА_4 встановлено діагноз внутрішньоутробна інфекція неуточнена, гіпоксично-ішемічне ураження головного мозку, синдром рухових порушень, синдром підвищеної нервово-рефлекторної збудливості, мультикісточна енцефаломаляція, функціонуюче овальне вікно, вторинна кардіоміопатія НКо ст. та в період з 03 липня 2017 року по 01 серпня 2017 року він перебував на стаціонарному лікуванні у педіатричному відділенні молодшого віку, на що позивачем витрачені значні кошти, участі в яких відповідач не приймала.

Згідно зі ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що необхідно стягнути з відповідача половину понесених позивачем витрат враховуючи, що позивач отримує соціальну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до довідки Управлінні соціального захисту населення Кременчуцької районної державної адміністрації від 25 жовтня 2017 року № 03-1305, інших доходів немає, що не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат на дитину та те, що відповідач відомостей про своє матеріальне та сімейне становище суду не надала .

Відповідно до фіскальних чеків позивач за 2017 рік поніс додаткові витрати на дитину в сумі 15000 грн., 7500 грн. з яких повинні бути компенсовані за рахунок відповідача.

Висновок суду узгоджується з позицією висловленою Верховним Судом України у правовому висновку у справі № 6-1489цс17 від 13.09.2017 року, за частиною другою статті 185 СК України, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. та на користь держави судовий збір в сумі 1 280 грн.

Керуючись ст.ст.13, 81, 141,259, 263-265 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити частково.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 позбавити батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягувати аліменти з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки села Бербениці Лохвицького району Полтавської області, жительки АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 грудня 2017 року до його повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину в сумі 7 500 (сім тисяч п'ятсот) грн. та судові витрати в сумі 640 (шістсот сорок) грн., а всього 8 140 (вісім тисяч сто сорок) грн. та на користь держави судовий збір в сумі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) грн.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області.

У разі оголошення вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяС. М. Клименко