Справа №265/4563/18
Провадження №2-о/265/600/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Гноєвого С. С.,

за участю секретаря судового засідання Мамаєвої С.В.,

розглянувши в залі судових засідань без участі заявника та представника заінтересованої особи цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу,

заінтересована особа Лівобережне обєднане управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області, -

В С Т А Н О В И В:

25 травня 2018 року заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з даною заявою, якою просить встановити факт того, що диплом № 539830, виданий Середнім професійно-технічним училищем № 117 міста Донецька № 117 05 липня 1985 року за реєстраційним номером 1886, належить їй, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування заявлених вимог заявник ОСОБА_1 посилається на те, що у звязку з досягненням віку, з якого вона має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, вона звернулась до Лівобережного управління ПФУ м. Маріуполя з заявою про призначення пенсії. Проте рішенням Лівобережного обєднаного УПФУ м. Маріуполя № 24 від 13 березня 2018 року їй було відмовлено у призначенні пенсії із зазначенням про не зарахування до загального стажу періоду навчання у Середньому професійно-технічному училищі № 117 м. Донецька у звязку з наявною помилкою, допущеною при написанні її прізвища у дипломі № 539830 від 05 липня 1985 року. А саме у вказаному дипломі зазначено прізвище «Траколюк» замість вірного «Тракалюк». Через наведені суперечності вона позбавлена можливості оформити пенсію та за захистом свої прав звертається до суду з даною заявою.

Заявник ОСОБА_1 до судового засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі .

Представник заінтересованої особи Лівобережного обєднаного УПФУ міфсчта Маріуполя також надав заяву про розгляд справи без його участі, просить вирішити порушене заявницею питання на розсуд суду.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.

У ст. 46 Конституції України, закріплене право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 6 ч. 1; ч. 2ст. 315 ЦПК України,суд може встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Крім того, згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно дост. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Так, за даними паспорту громадянина України, серія ВС № 862011, виданого Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 20 лютого 2001 року, ОСОБА_1 народилась 30 червня 1961 року, місце народження: місто Донецьк Донецької області.

Як вбачається з диплому № 539830, виданого Середнім професійно-технічним училищем № 17 міста Донецька 05 липня 1985 року за реєстраційним номером 1886, про закінчення повного курсу середнього професійно-технічного училища на базі середньої освіти за професією палітурника та присвоєння кваліфікації палітурника третього розряду, він був виданий на імя «Траколюк» ОСОБА_2.

Проте згідно довідки № 13 від 02 квітня 2018 року, виданої ТОВ «Поліграфічний будинок «Донеччина», ОСОБА_1 була зарахована у Видавництво «Радянська Донеччина» з 16 липня 1985 року у палітурний цех палітурником 3 розряду відрядно з нормальними умовами праці. З 05 березня 1987 року була звільнена за власним бажанням по догляду з дитиною дошкільного віку.

Водночас, профспілковий квиток був виданий профкомом видавництва «Радянська Донеччина» 26 липня 1985 року на імя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Отже проаналізувавши сукупність зібраних у справі доказів, суд дійшов висновку, що вони в достатній мірі підтверджують факт, що диплом № 539830, виданий Середнім професійно-технічним училищем № 17 міста Донецька 05 липня 1985 року за реєстраційним номером 1886, про закінчення повного курсу середнього професійно-технічного училища на базі середньої освіти за професією палітурника та присвоєння кваліфікації палітурника третього розряду на імя «Траколюк» ОСОБА_2, дійсно належить заявнику ОСОБА_1, про що свідчить відповідність у наданих документах. При цьому наявність помилки при написанні імені заявника у зазначеному дипломі позбавляє її можливості реалізувати своє право на пенсійне забезпечення; виправити помилку на даний час неможливо.

Наведене дає підстави вважати заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

При цьому, в даному випадку рішення суду не змінює собою документа, який виданий навчальним закладом, у якому навчалася заявник, а лише підтверджує належність такого документу заявнику, що у подальшому забезпечить виникнення, зміну та припинення охоронюваних законом прав, свобод та інтересів, а також здійснення особистих майнових чи немайнових прав, які належать громадянину відповідно до положеньст. 46 Конституції України.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 76, 80, 89, 141, 263, 265, 268, ч. 2 п. 5 ст. 293, ч. 2 ст. 315, 319 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу, - задовольнити.

Встановити факт того, що диплом № 539830, виданий Середнім професійно-технічним училищем № 17 міста Донецька 05 липня 1985 року за реєстраційним номером 1886, про закінчення повного курсу середнього професійно-технічного училища на базі середньої освіти за професією палітурника та присвоєння кваліфікації палітурника третього розряду на імя «Траколюк» ОСОБА_2, дійсно належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, паспорт серії ВС № 862011, виданий Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 20 лютого 2001 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України від 15 грудня 2017 року апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 23 червня 2018 року.

Суддя _________________ Гноєвой С.С.