Провадження №: 2/755/954/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу № 755/14592/17 за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи: Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом про визнання права власності на спадкове майно, а саме на ? частини квартири АДРЕСА_1

Позовні вимоги мотивує тим, що 30.09.2016 року помер його батько ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач вказує, що його батьком 11.04.2016 року було складено заповіт, відповідно до якого він являється спадкоємцем всього майна, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося та всього того, що належить спадкодавцеві на день смерті.

Після смерті батька відкрилася спадщина на ? частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 яка належала його батьку на підставі договору купівлі-продажу від 21.10.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Степаненко В.Д. за № 6189.

Інших спадкоємців за заповітом не має, а спір між ним та матір'ю стосовно спадкового майна відсутній, спадщину він прийняв.

До закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини він звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

15 січня 2017 року він отримав листа з Десятої Київської державної нотаріальної контори про те, що його заява розглянута та заведена спадкова справа № 1239/2016.

08 вересня 2017 року державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори Домашенко В.В. було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, підставою для чого стала відсутність оригіналів документів підтверджуючих право власності померлого на ? частину квартиру АДРЕСА_2 при цьому рекомендовано звернуться до суду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 квітня 2018 року до участі у справі було залучено у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, співвласників спірної квартири ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 114, 115).

Позивач, представник відповідача, представник третьої особи Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки представника третьої особи та третіх осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3 суд не повідомлено.

Від позивача, представника відповідача та третьої особи ОСОБА_4 до суду надійшли заяви у яких просять провести розгляд справи у їх відсутності (а.с. 50, 51, 84, 126, 127). Позивач та третя особа ОСОБА_4 у поданих заявах зазначили, що позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Представник відповідача ОСОБА_8 у поданій заяві просить ухвалити рішення згідно норм чинного законодавства.

З урахуванням зазначеного суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (1218 ЦК України).

Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 р. (а.с. 26).

11 квітня 2016 року ОСОБА_5 було складено заповіт, відповідно до якого він заповів ОСОБА_1 все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право. Вказаний заповіт посвідчений приватним нотаріусом КМНО Алексашиною Ю.Б. та зареєстрований в реєстрі за № 166 (а.с. 77).

За клопотанням позивача ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.11.2017 року було витребувано із Десятої Київської державної нотаріальної контори копію спадкової справи щодо майна померлого ОСОБА_5 (а.с. 56, 57).

Як убачається із матеріалів спадкової справи № 1239/2016 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5, спадкова справа була відкрита Десятою Київською державною нотаріальною конторою 14.12.2016 року за заявою позивача ОСОБА_1 про прийняття спадщини від 14.12.2016 року (а.с. 64, 65-83).

Отже, заяву про прийняття спадщини позивач подав у визначений законом строк.

Відповідно до ст. 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

В матеріалах спадкової справи наявна заява ОСОБА_4 від 14.12.2016 року, у якій зазначено, що вона є дружиною спадкодавця ОСОБА_5, від права на обов'язкову частку у спадщині вона відмовляється (а.с. 66).

Будь які інші особи із заявами про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5 до нотаріальної контори не звертались.

Статтею 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивач з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину на ? частини квартири АДРЕСА_2 до Десятої Київської державної нотаріальної контори подавав заяву від 08.09.2017 року, на яку державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори Домашенко В.В. було винесено постанову від 08.09.2017 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку із відсутністю документу, що посвідчує право власності померлого на ? частку квартири АДРЕСА_2 (а.с. 81зв. - 82зв.).

З матеріалів справи убачається, що 21 жовтня 2004 року між ОСОБА_10, ОСОБА_11, як продавцями, та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, як покупцями, було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Степаненко В.Д., зареєстрований в реєстрі за № 6189, відповідно до умов якого зазначені покупці купили квартиру в рівних долях кожний (а.с. 39, 40).

Згідно відповіді Київського міського БТІ та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 13.01.2017 року, наданої на запит Київської державної нотаріальної контори № 14, квартира АДРЕСА_2 зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних долях на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Степаненко В.Д. від 21.10.2004 року за № 6189 (а.с. 79 зв.).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Відповідно до п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З урахуванням наявних у справі доказів судом встановлено, що позивач являється спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5, оригінал правовстановлюючого документу у позивача на спадкове майно відсутній.

Позивач звертався до Київського державного нотаріального архіву із заявою про видачу дублікату договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Степаненко В.Д. від 21.10.2004 року за реєстровим № 6189, проте листом від 21.08.2017 року ОСОБА_1 було відмовлено з посиланням на те, що наявні в архіві дублікати документів видаються за письмовою заявою фізичних та юридичних осіб щодо яких, або за дорученнями яких вчинялася нотаріальна дія (а.с. 81).

На лист нотаріуса від 14.04.2017 року до співвласників спірної квартири ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з пропозицією надати до матеріалів спадкової справи оригінал договору купівлі-продажу квартири від 21.10.2004 року на ім'я ОСОБА_5 (а.с. 80) правовстановлюючий документ надано не було.

За викладених обставин позов знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим підлягає задоволенню, тому за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно, яким є ? частина квартири АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_5

Керуючись ст. ст. 15, 355, 356, 1216, 1217, 1270, 1296, 1297 ЦК України, ст. 49 Закону України «Про нотаріат», постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595, ст. ст. 2, 4, 5, 12, 81, 141, 223, 229, 258, 259, 263-265, 273, 284, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи: Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/4 частину квартири АДРЕСА_3, загальна площа якої становить - 62,60 кв.м., житлова площа - 42,00 кв.м., після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1, місце проживання: 07450, АДРЕСА_4 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач - Київська міська рада, місце знаходження: 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36.

Третя особа - Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська, 4-В.

Третя особа - ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Третя особа - ОСОБА_3, місце проживання: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3.

Третя особа - ОСОБА_4, місце проживання: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4.

Повне судове рішення складене 15 червня 2018 року.

Суддя