Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1116/16-ц

11 червня 2018 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді Флоряк Д.В.,

секретаря Буратчук О.В.,

з уч.представника позивача адвоката ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2 РДА - ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_2 районної ради - ОСОБА_4,

відповідача ОСОБА_5,

її представника адвоката ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Надвірна справу за позовом ОСОБА_7 до Івано-Франківської крайової організації ФСТ "Україна", ОСОБА_2 районної державної адміністрації, ОСОБА_2 районної ради, голови ліквідаційної комісії ОСОБА_2 ДЮСШ ОСОБА_5, третя особа на стороні відповідача: відділ освіти ОСОБА_2 РДА, про виправлення запису в трудовій книжці, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_7 звернулася в суд з позовом до Івано-Франківської крайової організації ФСТ "Україна", ОСОБА_2 районної державної адміністрації, ОСОБА_2 районної ради, третя особа на стороні відповідача: відділ освіти ОСОБА_2 РДА, про виправлення запису в трудовій книжці та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Ухвалою ОСОБА_2 районного від 18.07.2016 року до участі розгляді даної справи залучено в якості співвідповідача голову ліквідаційної комісії ОСОБА_2 ДЮСШ ОСОБА_5

Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона у період з 16.10.2001 року по 31.12.2015 року працювала на посаді тренера-викладача з лижних гонок ОСОБА_2 ДЮСШ крайової організації ФСТ «Україна». 31.12.2015 року в її трудовій книжці директором школи ОСОБА_8 зроблений запис за № 3 про звільнення її з посади тренера-викладача ОСОБА_2 ДЮСШ крайової організації ФСТ «Україна» «за згодою сторін» (ч. 1 ст. 36 КЗпП). Цього ж дня, тобто 31.12.2015 року в трудовій книжці за № 4 внесено запис про те, що «запис № 3 є недійсний, поновлена на роботі», на підставі наказу 07-К від 31.12.2015 року. Запис № 4 в подальшому був анульований головою ліквідаційної комісії ОСОБА_5, а отже запис № 3 про її звільнення із займаної посади на підставі ч. 1 ст. 36 КзпП України (за угодою сторін) залишився чинним.

Однак, своє звільнення з посади тренера - викладача ОСОБА_2 ДЮСШ крайової організації ФСТ «Україна» за згодою сторін вважає незаконним, так як їй не видано належним чином оформлену трудову книжку та не проведено виплату належних при звільненні коштів, будь-яких домовленостей про припинення трудового договору роботодавця і працівника не було, вона не писала заяви про звільнення за згодою сторін.

Окрім того, 06 січня 2016 року в ОСОБА_2 РДА відбулась нарада щодо ліквідації ОСОБА_2 ДЮСШ ФСТ «Україна», в ході якої її та всіх працівників школи повідомили про те, що на підставі Рішення ОСОБА_2 РДА школа з 01.01.2016 р. ліквідовується, та в присутності начальника ОСОБА_2 районного центру зайнятості дали вказівку стати на облік. Однак її не було попереджено про наступне вивільнення не пізніше ніж за два місяця, як це передбачено ст. 49-2 КЗпПУ.

22.02.2016 року нею були направлені листи про порушення трудового законодавства до Департаменту захисту економіки в Івано-Франківській області, Інспекції держпраці в Івано-Франківській області, Фінансової інспекції в Івано-Франківській області. За результатами перевірки Інспекцією держпраці, проведеної в ОСОБА_2 ДЮСШ ФСТ «Україна» складено акт, голові ліквідаційної комісії ОСОБА_5 внесено припис про усунення порушень вимог законодавства про працю. За допущені порушення вимог трудового законодавства на ОСОБА_5 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.41 КУпАП для притягнення її до відповідальності. Постановою Надвірнянського районного суду від 26.04.2016 р. голову ліквідаційної комісії ДЮСШ ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП, адміністративну справу закрито за малозначністю вчиненого.

В подальшому, 17.03.2016 року нею (позивачем) направлялись листи ОСОБА_2 РДА, ОСОБА_2 районної ради та відділу освіти ОСОБА_2 РДА з вимогою змінити запис про звільнення за згодою сторін та внести до трудової книжки запис про звільнення за пунктом 1 статті 40 КЗпП України (з зв'язку з ліквідацією), а також здійснити нарахування та виплатити належні їй грошові кошти за час вимушеного прогулу з 01.01.2016 р. до завершення ліквідації спортивної школи Крайовій організації ФСТ Україна (бенефіціарний власник ліквідованої ОСОБА_2 ДЮСШ).

20.03.2016 від імені Крайової спортивної організації ФСТ «Україна» поштою на її домашню адресу надійшла її трудова книжка, в якій головою ліквідаційної комісії ОСОБА_5 внесено запис (без проставлення дати та підстави) про те, що запис директора школи ОСОБА_8 № 4 в трудовій книжці про поновлення її на роботі «зроблений неповноважною особою».

Оскільки на даний час трудовий договір між нею та ОСОБА_2 ДЮСШ ФСТ Україна не припинений, а в трудовій книжці, яка надійшла від Крайової організації ФСТ Україна поштовим відправленням 20.03.2016, відсутній запис про звільнення, то згідно з вимогами чинного законодавства України відповідач зобов'язаний виплатити їй заробітну плату за весь час вимушеного прогулу починаючи з 01.01.2016 р. до 04.04.2016 року.

З врахуванням того, що з кінця березня 2016 року по червень місяць 2016 року вона вживала заходи досудового вирішення спору шляхом подання відповідних заяв та скарг в державні контролюючі органи, тому вважає поважною причину пропуску місячного строку звернення до суду за захистом свого права. Просить суд поновити строк звернення до суду за вирішенням трудового спору, який був пропущений з поважних причин; змінити запис у трудовій книжці №3 від 31.12.2015 року про звільнення її з посади тренера-викладача за згодою сторін (ч. 1 ст. 36 КЗпП України), та внести запис про її звільнення з 04.04.2016 року за пунктом 1 ст. 40 КЗпП України (в зв"язку з ліквідацією), а також стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.01.2016 року до 04.04.2016 року.

В судовому засіданні представник позивача-адвокат ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги ОСОБА_7 підтримав в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві та просив позов задоволити, змінити у трудовій книжці, виданій на ім."я ОСОБА_7, запис №3 від 31.12.2015 року про звільнення її з посади тренера-викладача за згодою сторін (ч.1 ст.36 КЗпП) та внести запис про її звільнення з 04.04.2016 року на підставі п.1 ст.40 КЗпП України (в зв"ячзку з ліквідацією), а також стягнути на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 01.01.2016 року по 04.04.2016 року.

Представник відповідача ОСОБА_2 РДА ОСОБА_3 в судовому засіданні просив відмовити у повному обсязі в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 до ОСОБА_2 РДА у зв"язку з тим, що ОСОБА_2 РДА не є засновником, не проводила кадрову роботу (прийняття та звільнення працівників), а також не є правонаступником ОСОБА_2 ДЮСШ Івано-Франківської крайової організації ФСТ «Україна» після її ліквідації. Так, на виконання рішення ОСОБА_2 районної ради від 18.02.2016 "Про надання згоди на прийняття у спільну власність територіаотнимх громад сіл, селищ, міст району майна ДЮСШ ФСТ "Україна" було прийнято спільне розпорядження голоів ОСОБА_2 РДА та ОСОБА_2 районної ради від 09.03.2016 "Про створення комісії по передачі майна ДЮСШ ФСТ "Україна". Згідно акту приймання-передачі від 24.03.2016 року майно иНадвірнянської ДЮСШ ФСТ "Україна" - міська зона відпочинку ім. Н.Яремчука (гора Городище) передано на баланс ОСОБА_2 відділу освіти РДА.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 районної ради ОСОБА_4 заперечив обставини, на які посилається позивач, піжтримав подані ними письмові заперечення, також просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 до ОСОБА_2 районної ради у повному обсязі. По своєму змісту дав пояснення аналогічні поясненням представника ОСОБА_2 РДА, зазначившми, що ОСОБА_2 районна рада також не є засновником та правонаступником ОСОБА_2 ДЮСШ Івано-Франківської крайової організації ФСТ «Україна» після її ліквідації, а тому позов пред"явлений до неналежного відповідача.

Представник відповідача - Івано-Франківської крайової організації ФСТ "Україна" в судове засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності та заперечення на позовну заяву, в якому просить відмовити повністю у позовних вимогах ОСОБА_7 до Івано-Франківської крайової організації ФСТ «України» з наступних підстав. Позивачем пропущено місячний строк звернення до суду з моменту, коли вона дізналася про своє пропущене право. Також зазначає, що Івано-Франківська крайова організації ФСТ "Україна" не несе відповідальності за зобов"язаннями ОСОБА_2 ДЮСШ, тому що вона є окремою юридичною особою. Крім того, вони не є правонаступником ОСОБА_2 ДЮСШ, тому що жодного майна та грошових коштів не отримували після її ліквідації і немає на те жодних підтверджуючих документів.

Представник третьої особи на стороні відповідача - Відділу освіти ОСОБА_2 РДА в судове засідання подав клопотання про розгляд справи у його відсутності та письмові пояснення, в яких зазначив, що Відділ освіти ОСОБА_2 РДА не є правонаступником ОСОБА_2 ДЮСШ Івано-Франківської крайової організації ФСТ «Україна», відповідно не має повноважень щодо ведення трудових книжок та проведення розрахунку при звільненні працівників ОСОБА_2 ДЮСШ. Згідно постанови президії Івано-Франківської крайової організації ФСТ «Україна» від 30.12.2015 року № 4/1-1 «Про ліквідацію ОСОБА_2 ДЮСШ ФСТ «Україна»» вирішено ліквідувати школу з 04.01.2016 року та призначено голову ліквідаційної комісії, який мав відповідно до чинного законодавства звільнити працівників та провести з ними розрахунок. Керуючись рішенням ОСОБА_2 районної ради від 18.02.2016 року № 154-4/2016 майно колишньої ОСОБА_2 ДЮСШ ФСТ «Україна» прийнято у спільну власність територіальних громад, сіл, селищ, міст району. Згідно акту приймання передачі від 29.04.2016 року, майно ОСОБА_2 ДЮСШ передано на баланс відділу освіти ОСОБА_2 РДА. Також зазначає, що на нараді щодо ліквідації ОСОБА_2 ДЮСШ за участю начальника відділу освіти ОСОБА_9 та під головуванням заступника голови ОСОБА_2 РДА ОСОБА_10, тренерам-викладачам та сторожам було запропоновано відповідні посади тренерів-викладачів, сторожів у ОСОБА_2 ДЮСШ ОСОБА_2 РДА. На даний час працівники, які надали згоду працевлаштовані. Заяви щодо працевлаштування від ОСОБА_7 не надходило.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні позов ОСОБА_7 не визнала, заперечила обставини на які посилається позивач та просить відмовити в задоволенні позову стосовної неї. Суду пояснила, що вона працювала на посаді старшого бухгалтера ОСОБА_2 ДЮСШ КО ФСТ «Україна». 30.12.2015 року постановою президії КО ФСТ «Україна» її призначено головою ліквідаційної комісії, хоча вона на це згоди не давала, а ОСОБА_2 ДЮСШ КО ФСТ «Україна» вирішено ліквідувати з 04.01.2016 року. Накази про звільнення працівників та наказ про анулювання наказів щодо звільнення працівників видавав 31.12.2015 року директор школи ОСОБА_11, який 30.12.2015 року був звільнений головою КО ФСТ «Україна» ОСОБА_12 з 31.12.2015 року на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України (за згодою сторін). Вирішити всі питання щодо проведення повного розрахунку з працівниками мав директор школи у день звільнення. Вважає засновника ліквідатором дитячої школи, а вона тільки виконувала роботу ліквідатора на прохання голови ФСТ ОСОБА_12 Окрім постанови про ліквідацію ОСОБА_2 ДЮСШ ФСТ «Україна», вона не отримувала будь-яких письмових документів чи інструкцій, що визначали б її діяльність, як голови ліквідаційної комісії. Зазначила також, що вона не вправі самовільно здійснювати будь-які нарахування заробітної плати, розрахунки по заробітній платі, інші перерахунки та фінансові операції, без наказів вищестоящої організації - КО ФСТ «Україна». Разом з тим, стверджує, що за 2015 рік працівникам спортивної школи заробітна плата була виплачена повністю. Вважає, що будь-яких порушень при ліквідації школи нею не зроблено. Документи школи нею в зв'язку з відсутністю коштів були передані за попереднім погодженням з головою ФСТ ОСОБА_12 вищестоящій організації - Івано-Франківській крайовій організації ФСТ «Україна». Чому даний факт представником ФСТ заперечується їй не відомо.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6, підтримав позицію ОСОБА_5 та просив в задоволенні позову ОСОБА_7 до неї відмовити у повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.81 ЦПК України і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та з'ясувавши фактичні обставини справи приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Ч. 1 ст. 19 ЦПК України зазначає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 з 16.10.2001 р. працювала на посаді тренера-викладача з лижних гонок ОСОБА_2 ДЮСШ Крайової організації ФСТ «Україна», що підтверджується копією трудової книжки на її ім"я ( т.1, а.с. 5).

31 грудня 2015 року в трудовій книжці директором школи ОСОБА_8 зроблений запис за № 3 про звільнення ОСОБА_7 з посади тренера - викладача ОСОБА_2 ДЮСШ крайової організації ФСТ «Україна» «за згодою сторін» (ч. 1 ст. 36 КЗпП) (т.1 ас. 5).

Цього ж дня, 31.12.2015 року в трудовій книжці за № 4 внесено запис про те, що «запис № 3 є недійсний, поновлена на роботі», на підставі Наказу 07-К від 31.12.2015 (т.1 а.с. 6).

Також з наявних матеріалів справи вбачається, що запис № 4 в подальшому був анульований головою ліквідаційно'ї комісії ОСОБА_5, а отже запис № 3 про звільнення з займаної посади на підставі ч.1 ст. 36 КзпП України (за згодою сторін) залишився чинним.

Судом також встановлено, що 06.01.2016 в ОСОБА_2 РДА відбулася нарада з приводу ліквідації ОСОБА_2 ДЮСШ ФСТ «Україна», в ході якої всіх працівників школи повідомили про те, що на підставі рішення ОСОБА_2 РДА ОСОБА_2 ДЮСШ ФСТ «Україна» з 01.01.2016 р. ліквідовується, що згідно останньої редакції статуту ОСОБА_2 ДЮСШ ФСТ «Україна», затвердженої у вересні місяці 2015 року, рішення щодо ліквідації ОСОБА_2 ДЮСШ ФСТ «Україна» уповноважені приймати органи місцевого самоврядування та засновник школи - крайова організація ФСТ «Україна».

Таким чином Івано-Франківська крайова організація ФСТ «Україна» являлась засновником ОСОБА_2 ДЮСШ згідно копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15.04.2016 р. (т.1, а.с. 27).

Президія Крайової організації ФСТ «Україна» 30.12.2015 винесла постанову № 4/1-1 «Про ліквідацію ОСОБА_2 ДЮСШ ФСТ «Україна»». В даній постанові затверджено склад ліквідаційної комісії та встановлена дата ліквідації ОСОБА_2 ДЮСШ КО ФСТ «Україна», а саме з 04.01.2016 року. Вказаною Постановою призначено головою ліквідаційної комісії ОСОБА_5 (т. 1,а.с. 216).

Юридична особа - ОСОБА_2 дитячо-юнацька спортивна школа Івано-Франківської крайової організації фізкультурно-спортивного товариства «Україна» припинена, дата запису 05.04.2016 року, номер запису - 6000115, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15.04.2016 р. про припинення ОСОБА_2 ДЮСШ (т.1 а.с.25-33).

В судовому засіданні встановлено, що 22.02.2016 року позивачем направлені листи про порушення трудового законодавства до Департаменту захисту економіки в Івано-Франківській області, Інспекції держпраці в Івано-Франківській області,Фінансовій інспекції в Івано-Франківській області. За результатами перевірки Інспекцією держпраці, проведеної в ОСОБА_2 ДЮСШ ФСТ «Україна» складено акт № 09-14-0029/71, голові ліквідаційної комісії ОСОБА_5 внесено припис про усунення порушень вимог законодавства про працю. За допущені порушення вимог трудового законодавства на ОСОБА_5 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 41 КУпАП для притягнення її до відповідальності (т.1, а.с. 13).

Постановою Надвірнянського районного суду від 26.04.2016 р. голову ліквідаційної комісії ДЮСШ ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП, адміністративну справу закрито за малозначністю вчиненого (т.1 а.с. 15-17).

На виконання рішення ОСОБА_2 районної ради від 18.02.2016 №154-4/2016 «Про надання згоди на прийняття у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст району майна ДЮСШ ФСТ «Україна» прийнято спільне розпорядження голів ОСОБА_2 районної державної адміністрації та ОСОБА_2 районної ради за 09.03.2016 за № 65/20-р «Про створення комісії по передачі майна ДЮСШ ФСТ «Україна»» ( т.1 ас. 58).

Актом приймання-передачі від 24.03.2016 колишнє майно ОСОБА_2 ДЮСШ ФСТ «Україна», що знаходиться за адресою: міська зона відпочинку ім. Н.Яремчука (гора Городище) передано на баланс ОСОБА_2 ДЮСШ відділу освіти районної державної адміністрації (т. 1 а.с. 59).

Крім того, 17.03.2016 р. позивачем направлялися листи з вимогою змінити запис про звільнення за угодою сторін та внести до трудової книжки запис про звільнення за пунктом 1 статті 40 КЗпП України (у зв'язку з ліквідацією), а також здійснити нарахування та виплатити належні їй грошові кошти за час вимушеного прогулу, з 01.01.2016 до завершення ліквідації ОСОБА_2 ДЮСШ крайової організації ФСТ «Україна» (власнику ліквідованої ОСОБА_2 ДЮСШ), ОСОБА_2 РДА та ОСОБА_2 районній раді і відділу освіти ОСОБА_2 РДА, як правонаступникам власникам майна ліквідованої ОСОБА_2 ДЮСШ ФСТ Україна.

Згідно копії довідки начальника Архівного відділу ОСОБА_2 РДА від 15.03.2016 відповідно до заяви голови ліквідаційної комісії ОСОБА_2 ДЮСШ ОСОБА_5 від 15.03.2016 р. та постанови від 30.12.2015 року № 4-1-1 про ліквідацію ОСОБА_2 ДЮСШ ФСТ «Україна», вищезгадана установа, документів з особового складу (кадрових питань) строк зберігання яких 75 років, для передачі на зберігання до архівного відділу ОСОБА_2 РДА немає, оскільки документи передаються в вищестоящу організацію «Крайова організація ФСТ Україна» м. Івано-Франківськ (т.1 а.с. 220).

З відповіді начальника Архівного відділу ОСОБА_2 РДА від 25.07.2016 відповідно до Заяви голови ліквідаційної комісії ОСОБА_2 ДЮСШ ОСОБА_5 від 15.03.2016 слідує, що документи ОСОБА_2 ДЮСШ крайової ФСТ України передаються на зберігання у вищестоящу організацію (т.1, а.с. 120).

Документи ОСОБА_2 ОСОБА_13 Україна на зберігання до архіву не надходили, місце знаходження документів не відоме (т.1, а.с. 119).

Як встановлено в судовому засіданні, трудова книжка була отримана ОСОБА_7 20.03.2016, про що позивач зазначає також і в позовній заяві (т.1 а.с. 2).

Слід зазначити, що запис у трудовій книжці позивача здійснено неправильно, оскільки фактично її звільнення відбулось на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з ліквідацією ОСОБА_2 ДЮСШ. З урахуванням того, що ліквідована школа входила в ФСТ «Україна», тому обов'язок внести виправлення в трудовій книжці лежить на ФСТ «Україна» і відповідає п. 2.8. Інструкції про порядок ведення трудових книжок та приписам ст. 235 КЗпП України. Крім того, обов'язок по виплаті заробітної плати позивачеві лежить на ОСОБА_2 районній раді, оскільки майно ліквідованої ДЮСШ передано в комунальну власність.

Стосовно застосування строку давності до спірний правовідносин суд зазначає наступне.

Згідно вимого ч.ч.1, 2 ст.233 КЗпП України строки звернення до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду за вирішенням трудових спорів, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Ст. 47 КЗпП України вказує, що роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 4-рп/2012 від 22.02.2012 р. звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався.

ОСОБА_7 отримала трудову книжку 20.03.2016 р., а звернувся до суду з позовом про виправлення запису в трудовій книжці та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу 21.06.2016 року, відтак строк для звернення до суду з даним позовом в 1 день позивачем пропущено з поважних причин у зв"язку із вжиттям нею заходів досудового врегулювання спору, шляхом подання відповідних заяв та скарг уповноваженим органам, а тому за вказаних підстав даний строк слід поновити.

Щодо формулювання звільнення позивача слід зазначити, що згідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ч. 1 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають за два місяці. Одночасно із попередженням про звільнення власник або уповноважений ним орган має запропонувати працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі організації. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника.

Однак всупереч вказаним нормам про заплановане вивільнення позивача по справі не було повідомлено (т.1 а.с. 11).

Відповідно до положень ст. 235 КЗпП України у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов'язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону.

Також, згідно ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

У відповідності до п. 18 постанови Пленуму ВСУ № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» суд не в праві визнати звільнення правильним, виходячи з обставин, з якими власник або уповноважений ним орган не пов'язували звільнення. Якщо обставинам, які стали підставою звільнення, в наказі (розпорядженні) дана неправильна юридична кваліфікація, суд може змінити формулювання причин звільнення і привести його у відповідність з чинним законодавством про працю.

У випадку, коли працівника звільнено без законних підстав або з порушенням встановленого порядку, але поновити його на роботі неможливо внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, суд визнає звільнення неправильним і зобов'язує ліквідаційну комісію або власника (орган, уповноважений управляти майном ліквідованого підприємства, установи, організації, а у відповідних випадках-правонаступника) виплатити цьому працівникові заробітну плату за час вимушеного прогулу (ч. 2 ст. 235 КЗпП України). Одночасно суд визнає працівника звільненим за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з ліквідацією підприємства, установи, організації (абзац третій пункту 18 із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму ВСУ № 18 від 26.10.1995 року).

Судом встановлено, що повноваження голови ліквідаційної комісії ОСОБА_5 закінчились 05.04.2016 р. , у день ліквідації ОСОБА_2 ДЮСШ, печатки та документи нею не передавались до архіву, місце знаходження документів ДЮСШ не встановлено. Разом з тим, п. 2.8. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників передбачено, що у разі відсутності правонаступників ліквідованого підприємства, яке зробило неправильний запис у трудовій книжці, відповідний запис робиться вищестоячою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а уразі його відсутності облархівом чи держархівом.

З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про покладення обов'язку стосовно внесення запису в трудовій книжці ОСОБА_7 про її звільнення з 04.04.2016 року за п.1 ст.40 КЗпП України на засновника - Івано-Франківську крайову організація ФСТ «Україна».

Крім того, розмір заборгованості заробітної плати, яка підлягає стягненню в користь позивача по справі ОСОБА_7 згідно проведеного судом розрахунку становить 11998,11 грн. і дана сума не оспорюється позивачем по справі.

Враховуючи, що рішенням ОСОБА_2 районної ради від 18.02.2016 р. № 154-4/2016 «Про надання згоди на прийняття спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст району майна ДЮСШ ФСТ «Україна»» майно ліквідованої ОСОБА_2 ДЮСШ ФСТ «Україна», передано у комунальну власність, в особі ОСОБА_2 районної ради, то обов'язок по виплаті заробітної плати за час вимушеного прогулу слід покласти на ОСОБА_2 районну раду.

Тому, оцінюючи здобуті та досліджені докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_7 є підставними і підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, ст.ст. 36, 40, 47, 49-2, 233, 235 КЗпП України, ст.ст. 96, 104, 110 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 19, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_7 - задоволити частково, поновивши їй строк звернення з позовом до суду, як пропущений з поважних причин.

Зобов"язати Івано-Франківську крайову організацію ФСТ "Україна" внести в трудову книжку на ім"я ОСОБА_7 запис про її звільнення з 04.04.2016 року за п.1 ст.40 КЗпП України.

Стягнути з ОСОБА_2 районної ради Івано-Франківської області на користь ОСОБА_7 11998,11 грн. заробітної плати за час затримки розрахунку з відрахуванням обов"язкових платежів та внесків.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

Суддя Флоряк Д.В.

Повний текст рішення виготовлено 20.06.2018 року