Справа № 214/3153/18
2/214/2021/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
21 червня 2018 року м. Кривий Ріг
Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Євтушенка О.І.,
секретар судового засідання Бєлікова О.А.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 214/3153/18
за позовною заявою ОСОБА_1
до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою 22.05.2018 року, в якій просила суд визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: вул. ОСОБА_4 (дійсна назва Калінінградська) 5/7, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.
Предявлені вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 на праві особистої приватної власності належить квартира АДРЕСА_1. Окрім неї в житловому приміщенні значиться зареєстрованим місце проживання 5 осіб, у тому числі її колишнього чоловіка ОСОБА_2 та сина ОСОБА_3, які фактично в квартирі не проживають тривалий час. Так, після припинення шлюбних стосунків з ОСОБА_2 в 2010 році, він переїхав проживати за іншою адресою, остаточно забравши свої речі наприкінці 2012 року. Тоді ж до нього переїхав проживати й син ОСОБА_3 З того часу будь-яких стосунків з ними вона не підтримує, звязку не має. Перешкод у користуванні житловим приміщеннями вона їм не чинила, будь-яких заяв щодо збереження за ними житла у звязку з відсутністю з поважних причин ніхто з них не подавав. Оскільки зняти з реєстраційного обліку місце проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в досудовому порядку вона не має можливості, в той час як реєстрація відповідачів обмежує її права як одноособового власника житлового приміщення та змушує нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг за них, що створює для неї відповідні незручності та з огляду на діючі тарифи є для неї непомірним, тому за захистом своїх прав та інтересів позивач звернулась до суду.
Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні.
Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідачів, їх неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи.
Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.
Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд,-
ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 (дійсна назва ОСОБА_4) в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, яка належить їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу серії АВА №419579 від 01.06.1999 року. Право власності за нею зареєстровано в КП «Криворізьке БТІ» в реєстровій книзі № 14ПВБ стор.30, запис №30 (а.с.6).
Дійсність її прав на вказане житлове приміщення як одноособового власника також встановлена рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.01.2013 року №435/5088/12, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.05.2013 року, що в силу ст.81 ЦПК України не потребує окремого доказування (а.с.79).
Як вказувала позивач, що підтверджується довідкою №34 від 17.05.2018 року КОМ ДІС «НОВА-КОМ» (а.с.10), в зазначеному житловому приміщенні значиться зареєстрованим місце проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, колишнього чоловіка та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Відповідно до акту від 17.05.2018 року, засвідченого ТОВ «Житлосервіс-КР» (а.с.11), з 2012 року й станом на момент ухвалення судом рішення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не проживають в житловому приміщенні, розташованому за адресою: вул. Байди Вишневецького 5/7, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.
Визначаючи характер спірних правовідносин, з урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що вони склались між власником житла та членами її сімї (родичами прямої та непрямої лінії споріднення) сином ОСОБА_3 та колишнім чоловіком ОСОБА_2, у звязку з чим регулюються ст.405 ЦК України.
Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
З аналізу положень ст.ст.391, 396 ЦК України слідує, що позов про усунення порушень права, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння, на чому також акцентує увагу Вищий спеціалізований суд України з розгляду кримінальних і цивільних справ в п.п.33,34 Постанови №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».
Згідно з ч.1 ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла в силу наявності особистого сервітуту мають право користування цим житлом відповідно до закону. Натомість, як слідує з положень ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Оскільки відповідачі в належному позивачеві житловому приміщенні не проживають з 2012 року, добровільно обравши собі інше постійне місце проживання, перешкод в користуванні квартирою їм ніхто не чинив, в той час як реєстрація місця проживання відповідачів створює позивачеві перешкоди в користуванні належною їй власністю, обмежуючи майнові права ОСОБА_1, яка вимушена сплачувати за відповідачів додатково комунальні послуги, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість предявлених нею вимог негаторного позову та необхідність їх задоволення із визнанням ОСОБА_3, ОСОБА_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: вул. ОСОБА_4 (Калінінградська) 5/7 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України, п.35 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів, кожного окремо в рівних частках, на користь ОСОБА_1 по 352,40 грн. в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору.
Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 273, 279, 280-284, 287, 354, 355, п.15 Перехідних положень ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: вул. ОСОБА_4 (колишня назва Калінінградська) буд.5 кв.7, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: вул. ОСОБА_4 (колишня назва Калінінградська) буд.5 кв.7, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, кожного окремо в рівних частках, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, по 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Рішення є підставою для зняття ОСОБА_2, ОСОБА_3 з реєстраційного обліку місця проживання.

Після набрання рішенням суду законної сили видати виконавчі листи для предявлення на виконання у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» в частині стягнення судових витрат.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його ухвалення не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідачів, оформленою згідно ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачами в загальному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його підписання.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідач-1: ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідач-2: ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Заочне рішення складено та підписано 21.06.2018 року.

Суддя О.І. Євтушенко