Справа № 309/3652/17
Провадження № 2/309/490/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2018 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Савицького С.А.

при секретарі судового засідання Росоха В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог Боронявська сільська рада про скасування державного акту на право власності на землю, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 покійному чоловіку позивачки належала земельна ділянка для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд площею 0, 157 га, яка розташована в АДРЕСА_1. Згідно довідки виконкому Боронявської сільської ради від 22.09.2002 року житловому будинку позивачки присвоєно поштову адресу АДРЕСА_3, а в державному акті про право власності на землю серії НОМЕР_2, виданим 26.06.2003 року на чоловіка позивачки, ОСОБА_3, помилково записана адреса АДРЕСА_3.

01 лютого 2006 року помер чоловік позивачки, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 03 лютого 2006 року. Після смерті чоловіка, відповідно до чинного законодавства України, ОСОБА_1 подала заяву для оформлення спадкового майна, яке складається з будинку та земельної ділянки для його обслуговування. На будинок позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину реєстровий № 348 від 13.02.2007 року. Однак при намаганні оформити спадщину на земельну ділянку ОСОБА_1 було роз'яснено, що вона змушена виготовити технічну документацію на дану земельну ділянку. Для належного оформлення вона звернулася до державного кадастрового реєстратора відділу у Хустському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області із заявою про внесення відомостей, тобто змін до них до Державного земельного кадастру позивачці було відмовлено рішенням № РВ-017 від 29.08.2017 року, згідно якого причиною відмови є перетин ділянки позивачки з ділянкою відповідача ОСОБА_2 під кадастровим номером НОМЕР_4 - площа співпадає на 0.9991%. з цього випливає, що позивачка ОСОБА_1 не має змоги виготовити документацію через накладку земельної ділянки громадянина ОСОБА_2 на земельну ділянку, яка належала померлому чоловіку позивачки.

За таких обставин існуючий державний акт виготовлений з суттєвою помилкою і є неналежним правовстановлюючим документом. На підставі наведеного позивач просить визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на землю, виданий 07.02.2014 року на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_4.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити в повному обсязі.

Відповідач - ОСОБА_2 позов не визнає, просить відмовити у задоволенні позову.

Представник Боронявської сільської ради - Лемко О.І., що діє на підставі довіреності в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову за його безпідставністю, посилаючись на те, що при виготовленні землевпорядної документації громадянином ОСОБА_2 сторони добровільно погодили між собою межу між своїми земельними ділянками.

Заслухавши пояснення сторін, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи та додані до неї докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України).

Згідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю.

Позивачка просить суд скасувати державний акт на право власності на землю. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 покійному чоловіку позивачки належала земельна ділянка для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд площею 0, 157 га, яка розташована в с.Бороняво, вул..Монастирська, 9, Хустського району Закарпатської області. Згідно довідки виконкому Боронявської сільської ради від 22.09.2002 року житловому будинку позивачки присвоєно поштову адресу АДРЕСА_2, а в державному акті про право власності на землю серії НОМЕР_2, виданим 26.06.2003 року на чоловіка позивачки, ОСОБА_3, помилково записана адреса АДРЕСА_2.

01 лютого 2006 року помер чоловік позивачки, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 03 лютого 2006 року. Після смерті чоловіка, відповідно до чинного законодавства України, ОСОБА_1 подала заяву для оформлення спадкового майна, яке складається з будинку та земельної ділянки для його обслуговування. На будинок позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину реєстровий № 348 від 13.02.2007 року. Однак при намаганні оформити спадщину на земельну ділянку ОСОБА_1 було роз'яснено, що вона змушена виготовити технічну документацію на дану земельну ділянку. Для належного оформлення вона звернулася до державного кадастрового реєстратора відділу у Хустському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області із заявою про внесення відомостей, тобто змін до них до Державного земельного кадастру позивачці було відмовлено рішенням № РВ-017 від 29.08.2017 року, згідно якого причиною відмови є перетин ділянки позивачки з ділянкою відповідача ОСОБА_2 під кадастровим номером НОМЕР_4 - площа співпадає на 0.9991%. з цього випливає, що позивачка ОСОБА_1 не має змоги виготовити документацію через накладку земельної ділянки громадянина ОСОБА_2 на земельну ділянку, яка належала померлому чоловіку позивачки.

За таких обставин існуючий державний акт виготовлений з суттєвою помилкою і є неналежним правовстановлюючим документом.

За таких підстав позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78,142, 206, 247, 258-268 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК, ст.152 ЗК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Державний акт про право приватної власності на земелю, виданий 07.02.2014 року на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_4, яка належить ОСОБА_2 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 області визнати недійсним та скасувати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хустського

районного суду: підпис Савицький С.А.

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду: Савицький С.А.