Справа № 646/6143/17
№ провадження 2/646/262/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.18 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харків у складі головуючого: судді Шелест І.М., за участю секретаря Волошко К.І., у присутності: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального провадження в залі суду міста Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, в обґрунтування позову зазначила, що у період з січня 2007 по серпень 2016 вона проживала однією сім'єю без офіційної реєстрації шлюбу із ОСОБА_5, Від стосунків народилися діти: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, які в даний час проживають із позивачем та перебувають на утриманні позивача. Своє батьківство ОСОБА_5 не заперечує та ніколи не заперечував, доказом чого є свідоцтва про народження дітей. У серпні 2016 року ОСОБА_5 вирішив припинити із позивачем будь-які стосунки, в результаті чого разом з дітьми фактично вигнав на вулицю, позбавивши житла, а також відмовившись від утримання у будь-який спосіб спільних дітей. Фактично перебуваючи у шлюбних стосунках із ОСОБА_5, восени 2012 року позивач та відповідач придбали приватний будинок, площею 60 кв.м., розташований за адресою: м. Харків, вул. Жєлєзнякова (нині ОСОБА_8), 36А, в якому після серпня 2016 року ОСОБА_5 проживає одноосібно. Право приватної власності на зазначене житло зареєстроване за відповідачем. ОСОБА_5 більш ніж 5 останніх років не має офіційного місця роботи, проте фактично є керівником бригади, яка займається виконанням будівельних та ремонтних робіт, зокрема будує приватні будинки. Протягом 2016 року (до серпня місяця включно) найменший заробіток за місяць, який ОСОБА_5 приніс у сім'ю, склав 25000грн., найбільший - понад 60000грн. за місяць. Практично відразу після того, як ОСОБА_5 у серпні 2016 року вигнав позивача з дітьми на вулицю та розпочав капітальний ремонт у будинку, глобально змінюючи його планування шляхом знесення старих та побудови нових стін, замінив систему опалення, провів системи каналізації та водопостачання, зробив нову підлогу, замінив вікна. Закінчивши ремонт всередині будинку, ОСОБА_5 розпочав роботи, повязані із повною заміною даху будинку, перекрив дах металочерепицею. Зазначені роботи тривають до цього часу. Виходячи із середньо ринкової ціни, яка склалася у м. Харкові на момент проведення згаданих робіт, витрати ОСОБА_5 лише на придбання будівельних матеріалів в кілька разів перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. І це не враховуючи вартість самих робіт, які здійснювалися із залученням найманих робітників. У повсякденному житті ОСОБА_5 користується автомобілем «ОСОБА_9 Гольф II». який перебуває на його повному утриманні. Водночас, після припинення у серпні 2016 року стосунків із ОСОБА_5 матеріальне становище спільних дітей погіршилося. Позивач не в змозі самостійно забезпечувати їм належне матеріальне утримання, необхідне та достатнє для гармонійного розвитку дітей. Від попереднього шлюбу ОСОБА_5 має доньку - І4.10.1994 року народження, яка в даний час мешкає окремо від нього разом зі своєю матірю у м. Дніпро. Після розлучення, ОСОБА_5 залишив на користь колишньої дружини та доньки квартиру у м. Дніпро, аліменти на утримання доньки не сплачує. ОСОБА_5 не отримує регулярного офіційного доходу у вигляді заробітної плати за трудовим договором або ж прибутку від здійснення господарської діяльності зареєстрованого субєкта господарювання (юридичної особи чи фізичної особи- підприємця), що не дає можливості визначити розмір частку від його заробітку, який можливо офіційно підтвердити, - що є тими істотними обставинами, які надають підстави суду, згідно ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України визначити аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі. Однак, ОСОБА_5, здійснюючи витрати, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, на придбання, ремонт, обслуговування нерухомого та рухомого майна, не в змозі довести джерело походження цих коштів, тобто можливо дійти цілком логічного висновку, що відповідач отримує дохід від 16 000 грн. на місяць. Позивач вважає, що ОСОБА_5 для забезпечення належного рівня житія двох дітей, необхідного для їх нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, повинен сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі загальним розміром 5333 грн. 33 коп. на місяць, що відповідає одній третині від його фактичного доходу у сумі 16 000грн (шістнадцять тисяч грн. 00 коп.), у т.ч. на утримання: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 - 2962 грн. 96 коп. на місяць; ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 - 2370 грн. 37 коп. Які позивач просила стягнути з відповідача щомісячно, починаючи з 04 вересня 2017 року та до досягнення дітьми повноліття.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 у судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити, надали суду відповідь на відзив.

Відповідач ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що з 2007 року він з позивачем жив у батьків позивача, потім продав спадковий будинок і купив свій житловий будинок. З моменту «розлучення» 6 місяців ОСОБА_1 перешкоджала спілкуванню з дітьми. Відповідач з дітьми підтримує стосунки, надає матеріальну та моральну допомогу. Всі канікули старший син жив разом з батьком. ОСОБА_10 привозив верхній одяг одному сину і на даний час відповідач несе витрати на одяг обох дітей. За спеціальністю відповідач є модельєр-чоботар, але за спеціальністю не працює за станом здоровя. У будинку разом із відповідачем проживають два знайомі чоловіки, які за право проживати у будинку допомагають його ремонтувати. У дійсності відповідач працював підсобником, свої доходи не декларував. Ремонт у своєму будинку розпочав з вересня 2016 року. На матеріали для ремонту витратив приблизно 7 000 грн., заміна вікон обійшлася у 5 000 грн., купував 10 мішків цементу, замінив систему опалення; штраф водоканалу сплатив частинами у сумі 1500 грн. Зазначив, що має мінливий дохід: іноді 5-6 тисяч гривень на місяць, іноді нічого.

Відповідач та його представник ОСОБА_4 проти задоволення позову заперечували частково. Просили ухвалити рішення та стягнути з нього аліменти у розмірі, встановленому законом, надали відзив на позов, в якому позов ОСОБА_5 визнав частково і зазначив, що дійсно має двох спільних дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Твердження позивача про те, що він вигнав позивача на вулицю із дітьми та відмовився від утримання спільних дітей ОСОБА_5 вважає такою, що не відповідає дійсності, оскільки позивач сама пішла, забравши дітей, припинила будь-які стосунки. При цьому мотивувала це тим, що її не влаштовує матеріальний стан чоловіка.

У даний час позивач обмежує спілкування відповідача з дітьми. Щодо працевлаштування та розміру доходів, відповідач зазначив, що за станом здоровя, за загальним важким становищем економіки в Україні, він не працевлаштований кілька років назад він підробляв на будівництві, виконуючи некваліфіковані роботи. Для того, щоб бути керівником бригади, як стверджує позивач, відповідач не має ні відповідного фаху, ні досвіду. У 2017 році відповідач спробував знайти собі роботу у ОСОБА_10, виконуючи обовязки некваліфікованого працівника за 2 000 польських злотих (що складає 600 доларів США або 16000 грн.). За станом здоровя у 2018 році працедавець трудовий договір не поновив і на даний час відповідач не має постійного джерела доходів. Щодо наявного автомобіля ОСОБА_9 відповідач наголосив, що дане авто є 1989 року випуску, який залишився від батька і на даний час «не на ходу». Щодо ремонту у будинку, відповідач зазначає, що ніяких глобальних змін в домі не здійснював, увесь ремонт здійснює самостійно і максимальне, що зробив це замінив батареї за допомогою знайомого зварювальника. При оцінці судом розміру аліментів, відповідач просив врахувати, що стан його здоровя погіршується. У 2012 році в результаті важкого захворювання йому була видалена частина легеня. У звязку з бюрократичною тяганиною відповідач не зміг отримати відповідний ступінь інвалідності. На підставі вищевикладеного відповідач просив задовольнити позов частково і стягувати з нього аліменти у твердій грошовій сумі щомісячно на утримання ОСОБА_6 950, 00 грн. та ОСОБА_7 746, 00 грн.

05.03.2018 через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив в якому представник позивача зазначив неправдиві твердження ОСОБА_5: дійсною причиною припинення фактичних шлюбних стосунків між позивачем та відповідачем слугувала неналежна поведінка ОСОБА_5, повязана із тривалим та надмірним зловживанням алкоголем. Матеріальний стан ОСОБА_5 не є причиною розлучення, оскільки він був та залишається на доволі високому рівні, достатньому для повноцінного утримання сім'ї із чотирьох осіб. Кодування ОСОБА_5 у 2016 році від вживання алкоголю до позитивних наслідків не призвело, оскільки він став ще більш сварливим, агресивним, почав дозволяти собі застосування до ОСОБА_1 фізичної сили, безпідставно ревнуючи її до інших чоловіків. Саме через неадекватну поведінку ОСОБА_5, спровоковану тривалим зловживанням алкоголем, влітку 2016 року позивач вирішила припинити з ним будь-які стосунки, забрала дітей та пішла жити до своїх батьків. Жодної матеріальної складової у прийнятті рішення про припинення шлюбних стосунків між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не було.

Також неправдивими є твердження відповідача щодо обмеження ОСОБА_1 його спілкування з дітьми. ОСОБА_5 проявляє вибіркову симпатію до синів, спілкуючись зі старшим сином ОСОБА_11 та майже повністю ігноруючи існування молодшого сина ОСОБА_12, чим завдає великих душевних страждань дитині. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин по теперішній час ОСОБА_5 самоусунувся від виконання своїх батьківських обовязків, не надає жодної допомоги на утримання дітей. Що стосується доказів отримання відповідачем доходу від 16000 грн. на місяць, то звертає увагу суду на наступне. ОСОБА_5 не має офіційного джерела доходів. Приблизно у 2011 році в якості спадщини від своїх батьків ОСОБА_5 отримав приватний будинок та однокімнатну квартиру, розташовані у м. Первомайський Харківської області. Від продажу зазначених обєктів нерухомості відповідач отримав грошові кошти на загальну суму 18000$ (вісімнадцять тисяч доларів США). Через рік, у жовтні 2012 року, офіційно безробітний ОСОБА_5 не маючи до цього заощаджень у необхідному розмірі, придбав за 40000$ (сорок тисяч доларів США) приватний житловий будинок, розташований за адресою: м. Харків, вул. Жєлєзнякова, 36- А, в якому він зареєстрований та мешкає по даний час. Таким чином, ОСОБА_5, перебуваючи на той час у шлюбних відносинах із ОСОБА_1, офіційно ніде не працюючий, майже за рік отримав прихований від декларування дохід у сумі понад 22000$ (двадцять тисяч доларів США), тобто його мінімальний середньомісячний заробіток складав понад 1800$ (одна тисяча вісімсот доларів США). Далі, вигнавши у серпні 2016 року із названого будинку ОСОБА_1 та своїх дітей, ОСОБА_5 розпочав його капітальний ремонт, систему опалення, батареї, частково утеплив будинок, провів централізоване водопостачання тощо. Позивач вважає, що аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у твердій загальній сумі 5333 грн. 33 коп. є справедливими, економічно обґрунтованими та не стануть надмірним фінансовим тягарем для ОСОБА_5,

Після цього відповідач ОСОБА_5 надав суду 15.03.2018 заперечення, в яких зазначив, що саме з ініціативи позивача було припинено подружні стосунки, яка забрала дітей та пішла жити до своїх батьків, тобто позивач вказувала неправду, що сама і підтвердила. Щодо доводів позивача про дохід у розмірі 1 800 доларів США в місяць є надуманими, оскільки купуючи будинок відповідач витратив на його придбання як гроші, що отримав від продажу спадщини, так і готівкові кошти, що залишив йому батько, крім того всі свої заощадження, що накопичував протягом всього свого життя (ще до того, як почав стосунки з позивачем. Ствердження позивача, що відповідач, працюючи у ОСОБА_10, визнав, що має дохід 16 000, 00 грн. в місяць є надуманим, оскільки відповідач працював там лише один місяць (що підтверджується відмітками в закордонному паспорті відповідача) і 2000 злотих (16000 грн) є доходом за рік.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_13 дала свідчення про те, що ОСОБА_14 є її дочкою і на даний час із дітьми проживає разом з ними у будинку № 8 по вулиці Лібкнехта, у м. Харків. Тягар утримання дітей несе дочка ОСОБА_1, а ОСОБА_5 інколи купує дітям соки та щось незначне (банани, овочі), іноді по 40 грн. ОСОБА_6 сплачує за уроки англійського раз на тиждень. На початку сімейного життя дочка з ОСОБА_5 проживали у їх будинку. У 2012 році разом придбали житловий будинок по вулиці Железнякова, 36а, де і стали проживати. ОСОБА_5 працював на будівництві і у доларах отримував заробітну плату. Два роки тому ОСОБА_5 вигнав дочку з дітьми, розпочав ремонт у будинку. Бачила, що ОСОБА_5 зірвав поли, перекрив кришу металочерепицею, повністю поміняв усі вікна. З ОСОБА_5 2 роки не спілкувалась, яка зарплата на даний час не знає.

Свідок ОСОБА_15 пояснила суду, що є подругою з дитинства ОСОБА_1 і хрещеною матірю молодшої дитини сторін ОСОБА_7. ОСОБА_1 та ОСОБА_5 стали проживати однією сімєю близько 12 років тому, під час спільного проживання у них народилися сини ОСОБА_11 та ОСОБА_12. Десь 2 роки тому ОСОБА_14 пішла від чоловіка і з того часу проживає з батьками. ОСОБА_5, наскільки їй відомо, працював на будівництві прорабом і його заробітна плата, на її погляд, складала 2000 доларів. Такий висновок зробила виходячи з рівня життя. Приблизно рік тому ОСОБА_5 розпочав ремонт будинку, перекрив кришу, проводить інші роботи. З ОСОБА_5 останні 2 роки не спілкується. Їй відомо, що у 2012 році відповідачу зробили операцію і він перебував на реабілітації. Виходячи з обєму ремонтних робіт у ОСОБА_5 значні статки.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні дала свідчення про те, що з ОСОБА_1 дружить зі школи і вона є хрещеною матірю ОСОБА_6. Спочатку вони жили у батьків ОСОБА_1, ОСОБА_5 їздив на заробітки і його коштів вистачало на утримання сімї. Приблизно 4 роки тому ОСОБА_5 продав у м. Лозова свою квартиру у вони разом придбали житловий будинок № 36а по вул. Железнякова, де стали проживати з дітьми. Два роки тому, ОСОБА_1 переїхала після сварки до своїх батьків. Після того, як ОСОБА_1 пішла, ОСОБА_5 перекрив дах, замінив на металочерепицю. У період останніх двох років утримання дітей лежить на плечах ОСОБА_1 ОСОБА_5 участі в утриманні не приймає, якщо брав до себе, то тільки старшого сина. Під час спільного проживання ОСОБА_5 працював на будівництві, виїжджав до ОСОБА_10.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши надані докази і матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено і не заперечувалося сторонами, що сторони проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу, від громадянського шлюбу народилося двоє синів: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти проживають разом із позивачем та знаходяться на її утриманні.

Судом встановлено і не заперечувалося сторонами та підтверджується даними свідоцтва про народження, що батьками ОСОБА_6, який народився 20.10.2007 року та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, є ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (а.с. 5,6).

Сторони мешкають окремо. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, у звязку з чим необхідно стягнути аліменти в судовому порядку.

Відповідач офіційно не працевлаштований.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідачу ОСОБА_5 належить на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: м. Харків, вул. Желєзнякова, 36-А (а.с. 22).

На запит суду Регіональний сервісний центр в Харківській області повідомило, що на імя ОСОБА_5 зареєстровано легковий автомобіль ОСОБА_9, 1989 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 на підставі договору купівлі-продажу№ 6341/2016/268328 укладеному 28.12.2016 року в ТСЦ № НОМЕР_2 МВС в Харківській області (а.с. 47).

Крім того, Головне управління ДФС у Харківській області на виконання ухвали суду надало суду інформацію з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про реєстраційні дані, джерела та суми доходів за період з 01.01.2016 по 30.09.2017 ОСОБА_5 отримував доходи з таких джерел: ГК «Фініш» - за 4 квартал 2016 року нарахована заробітна плата 2522,73 грн. та 1 квартал 2017 рок виплачено заробітну плату 1600, 00 грн. Інформація про доходи за інші періоди відсутня (а.с. 44-45).

Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При цьому, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 року № 2246-VIII, прожитковий мінімум, установлений у 2018 році, для дітей віком від 6 до 18 років з січня 2018 року 1860 грн.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку

Відповідно до доказів, наданих відповідачем, ОСОБА_5 проведено операцію на легені 24.12.12. (а.с. 56); має згідно виписки стаціонарного хворого № 687 за перебування у стаціонарі з 30.01.2014 по 17.02.2014 діагноз: бронхіальна астма 2 го ступеню, загострення 2 ступеню. Стан після видалення нижньої частини легеня з приводу бронхоекстазів (2012 рік). Хронічний рефлюксний езофагіт, гастродуоденіт, загострення. Гепатоз 2 ст., середнього ступеню активності. Дисбактеріоз кишківника. Хронічний панкреатит, загострення. (а.с.55).

Відповідно до наданих відповідачем фотокарток автомобіля ОСОБА_9, реєстраційний номер НОМЕР_1, вбачається, що автомобіль знаходиться у стані ремонту (відсутні задні фари, автомобіль підготовлено до ґрунтування та покраски) (а.с. 59-62).

ОСОБА_10 наданих відповідачем ОСОБА_5 фотокарток будинку вбачається, що дійсно всередині будинку йдуть ремонтні роботи (а.с. 63-67).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки сторони добровільно не домовилися про утримання синів, то кошти на їх утримання (аліменти) присуджує суд.

При визначенні розміру аліментів судом враховано стан здоров'я і матеріальне становище сторін та їх дітей, наявність у відповідача захворювання легенів, розмір прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, а також наявність у відповідача рухомого та нерухомого майна.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Суд, вивчивши надані докази, вважає, що відповідач ОСОБА_17 має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання синів до їх повноліття, з урахуванням стану його здоровя та мінливого доходу, виходячи з принципу справедливості та розумності з урахуванням потреб дітей, суд присуджує аліменти у твердій грошовій сумі.

Зважаючи на те, що відповідач не надав доказів того, що він є інвалідом та не довів, що на даний час працювати не може, тому суд вважає, що відповідач є працездатною особою. Також враховуючи ту обставину, що відповідач не має стабільного заробітку, виходячи із обсягів ремонтних робіт проведених у домоволодінні, суд вважає правильним стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей аліменти в розмірі 3000, 00 грн.

Твердження позивача, що відповідач має високий щомісячний дохід, свого письмового підтвердження не знайшло (відомості про доходи а.с. 45).

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, підлягає індексації відповідно до закону.

Також, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави на підставі ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 430 ЦПК України, ст.ст. 84, 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України, суд ,-

ухвалив :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідн. НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідн. НОМЕР_4 аліменти на утримання неповнолітніх синів: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 у твердій грошовій сумі по 1 500 (одна тисяча пятсот гривень) 00 коп. на кожного щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з обліком індексації згідно закону, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову, тобто з 04 вересня 2017 року та до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідн. НОМЕР_3 на користь держави судовий збір у сумі 640 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано 05.06.2018

Суддя: І.М. Шелест