_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 2-1693/10
Провадження № 2-зз/520/21/18
УХВАЛА

14.06.2018 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Єгоровій Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 03 лютого 2010 року по цивільній справі №2-1693/10 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу,

ВСТАНОВИВ:

26 квітня 2017 року ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» звернулось до Київського районного суду міста Одеси з заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 03 лютого 2010 року по цивільній справі №2-1693/10 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу.

В обґрунтування вказаної заяви, представник ТОВ «Кей-Колект» посилається на те, що в провадженні Київського районного суду міста Одеси перебувала на розгляді цивільна справа №2-1693/10 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу.

В рамках розгляду цивільної справи №2-1693/10, Київським районним судом міста Одеси 03 лютого 2010 року було постановлено ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову, якою накладено арешт: на транспортні засоби марки «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_1; марки «CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер ВН0142BP, які зареєстровані за ОСОБА_4; на квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2; на квартиру АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_3.

Представник заявника зазначив, що на підставі договору факторингу №1 від 12 грудня 2011 року, укладеного з АКІБ «УкрСиббанк», ТОВ «Кей-Колект» набуло право вимоги за кредитним договором №0 від 21 лютого 2007 року та договором іпотеки від 21.02.2007 року, укладеними з ОСОБА_3.

На підставі укладеного договору, ТОВ «Кей-Колект» зазначив, що він є іпотекодержателем нерухомого майна квартири АДРЕСА_3, на яке в свою чергу накладено арешт на підставі ухвали Київського районного суду міста Одеси від 03 лютого 2010 року по цивільній справі №2-1693/10.

На підставі вищевикладеного ТОВ «Кей-Колект» вважає, що оскільки він є іпотекодержателем майна на яке Київським районним судом м. Одеси у справі № 2-1693/10 було накладено арешт з порушенням норм чинного законодавства, він має достатньо правових підстав для звернення з відповідною заявою для його скасування.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу справу за вказаною заявою розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 27 квітня 2017 прийнято справу за вказаною заявою до свого провадження та призначено дату, час і місце проведення судового засідання.

У судове засідання представник заявника ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» не зявився, про дату, час і місце проведення якого повідомлявся належним чином, однак 14 червня 2018 року на електронну скриньку суду надійшла заява від представника ТОВ «Кей-Колект» в якій представник заяву підтримав, просить суд задовольнити, розгляд справи просить суд провести за його відсутності.

Інші сторони по справі у судове засідання не зявились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Цивільний процесуальний кодекс України не встановлює обмежень щодо неможливості розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову за відсутності сторін по справі.

У звязку з чим, судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі.

Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд вважає заяву не підлягаючою задоволенню, з наступних підстав.

В судовому засіданні судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду міста Одеси перебувала на розгляді цивільна справа №2-1693/10 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу.

В рамках розгляду цивільної справи №2-1693/10, Київським районним судом міста Одеси 03 лютого 2010 року було постановлено ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову, яка залишена без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 14 вересня 2010 року, якою накладено арешт: на транспортні засоби марки «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_1; марки «CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер ВН0142BP, які зареєстровані за ОСОБА_4; на квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2; на квартиру АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_3.

За наслідком розгляду вказаної справи, 18 жовтня 2010 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за договором про надання споживчого кредиту - задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 25 лютого 2008 року у розмірі 75930 гривень 74 копійки. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судові витрати у розмірі 759 гривень 30 копійок та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судового процесу у розмірі 120,00 грн.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 05 квітня 2011 року рішення Київського районного суду міста Одеси від 18 жовтня 2010 року по цивільній справі №2-1693/10 залишено без змін.

Рішення Київського районного суду міста Одеси від 18 жовтня 2010 року по цивільній справі №2-1693/10 набрало законної сили 05 квітня 2011 року.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 06 листопада 2012 року заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі № 2-1693/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставі транспортного засобу - задоволено. Замінено сторону виконавчого провадження - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» по справі № 2-1693/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставі транспортного засобу - на ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс».

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 21 жовтня 2014 року ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 06 листопада 2012 року залишено без змін.

З наданих представником заявника ТОВ «Кей-Колект» до суду документів, судом також встановлено, що 12 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк», яке є правонаступником АКІБ «УкрСиббанк», та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір факторингу №1.

Представником ТОВ «Кей-Колект» до вказаного договору факторингу №1 від 12.12.2011 року, надано витяг з додатку №1, з якого вбачається, що від АКІБ «УкрСиббанк» до ТОВ «Кей-Колект» перейшло вимоги за кредитним договором №0, укладеним з ОСОБА_3.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 512 та ст. 514 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісною кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Між тим згідно зі ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторів; своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Отже факторинг передбачає наявність одночасно трьох умов:

- первинний кредитор поступається новому кредиторові грошовою вимогою в цілях здобуття фінансування:

- новий кредитор сплачує первинному кредитору як компенсацію певну грошову суму (фінансування);

- новий кредитор отримує плату за користування грошовими коштами, наданими первинному кредиторові. Способи визначення доходу новою кредитора можуть бути самими різними - знижка з вартості боргу, відсотки, комісійні, їх поєднання.

Факторинг є двостороннім зобов'язанням сторін (з однієї сторони - надання грошових коштів у розпорядження, а з другої сторони - відступлення права грошової вимоги та здійснення оплати). У той же час, правова конструкція заміни кредитора у зобов'язанні (цесії), наявності будь-якого зустрічного зобов'язання, як то надання грошових коштів, сплати винагороди за відступлення права вимоги тощо, не передбачає.

Представником ТОВ «Кей-Колект» жодним доказом не підтверджено, що на підставі вказаного договору факторингу №1 від 12.12.2011 року, до ТОВ «Кей-Колект» перейшло від ПАТ «УкрСиббанк» право вимоги за кредитним договором № 0 від 25 лютого 2008 року, саме у відношенні якого був наявний спір в рамках розгляду цивільної справи №2-1693/10.

Крім того, суд зазначає, що правонаступником ПАТ «УкрСиббанк» у справі №2-1693/10 є ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс».

Отже на підставі вказаних документів, судом достеменно встановлено, що ТОВ «Кей-Колект» не набуло право вимоги за кредитним договором № 0 від 25 лютого 2008 року, у відношенні якого був наявний спір в рамках розгляду цивільної справи №2-1693/10, а набуло право вимоги за кредитним договором №0, відносно якого судом не здійснювався розгляд спору в рамках цивільної справи №2-1693/10, а від так ТОВ «Кей-Колект» не є правонаступником ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» у справі №2-1693/10.

Згідно положень ч. 1, 2 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Таким чином, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до абз. 4 п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (ч. 3 ст. 154 ЦПК України). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (ч. 4 ст. 154 ЦПК України). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження).

Суд розяснює заявнику, що у відповідності до ч.1 ст. 42 ЦПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (ч.1 ст.48 ЦПК України).

Суд звертає увагу, що сторонами в цивільній справі №2-1693/10 були: позивач Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», правонаступником якого є ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс», відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Отже, заявник ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» не був учасником цивільної справи №2-1693/10, оскільки не приймав участі під час розгляду вказаної справи ні в якості позивача, відповідача та третьої особи, а також не набув право вимоги за спірним кредитним договором №0 від 25 лютого 2008 року, у відношенні якого був наявний спір в рамках розгляду цивільної справи №2-1693/10.

Враховуючи, що заявник ТОВ «Кей-Колект» не був стороною, третьою особою, що заявили самостійні вимоги щодо предмета спору, у справі №2-1693/10 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, суд вважає, що ТОВ «Кей-Колект» не є належною стороною на звернення до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову в порядку ст. 158 ЦПК України.

У такому разі ТОВ «Кей-Колект» не позбавлений права пред'явити відповідний позов про звільнення майна з-під арешту, якщо вважає, що вжитим заходом забезпечення позову порушуються його права, у тому числі як іпотекодержателя.

Також заявник ТОВ «Кей-Колект» у заяві зазначив, що він вважає, що ухвала постановлена 03 лютого 2010 року Київським районним судом міста Одеси про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі №2-1693/10, з порушенням норм чинного законодавства України, однак суд вважає вказані посилання заявника необґрунтованими та безпідставними з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заявником у підтвердження посилань щодо порушення судом норм чинного законодавства України під час постановлення 03 лютого 2010 року ухвали про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі №2-1693/10, не надано жодного доказу та не зроблено жодного посилання в чому полягає порушення судом норм чинного законодавства України.

Крім того, суд звертає увагу заявника, що ухвала постановлена Київським районним судом міста Одеси 03 лютого 2010 року про вжиття заходів забезпечення позову, залишена без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 14 вересня 2010 року.

Заявником не зазначено доводів на спростування висновків суду апеляційної інстанції, які були підставою для залишення без змін ухвали Київського районного суду міста Одеси від 03 лютого 2010 року.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 03 лютого 2010 року по цивільній справі №2-1693/10 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу є безпідставною, необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 158 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 03 лютого 2010 року по цивільній справі №2-1693/10 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пятнадцяти днів з дня її складення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 14 червня 2018 року.

Головуючий Калініченко Л. В.