У Х В А Л А

27 червня 2018 року

м. Київ

справа № 183/7765/15

провадження № 61-36601ск18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Олійник А. С. (суддя-доповідач), Кузнєцова В. О., Усика Г. І.,

розглянув касаційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2015 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Компанії «Емпекс Груп ЛТД» (Беліз), Компанії «Філіантра Комерс ЛТД» (Беліз), ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_8, про визнання правочинів недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ :

У грудні 2015 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до Компанії «Емпекс Груп ЛТД» (Беліз), Компанії «Філіантра Комерс ЛТД» (Беліз), ОСОБА_5 про визнання правочинів недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння. Надалі до участі у справі судом першої інстанції залучено відповідача - ОСОБА_5, та третіх осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_8

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2015 року відкрито провадження у зазначеній справі.

ОСОБА_4 оскаржив ухвалу суду першої інстанції до апеляційного суду.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської областівід 17 квітня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2015 року - без змін.

У травні 2018 року ОСОБА_4 та ОСОБА_9 звернулись до Верховного Суду із касаційними скаргами на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2015 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2018 року.

У касаційних скаргах заявники просять скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанції у частині вимог та направити справу в цій частині на новий розгляд до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, зокрема приписів частини першої статті 114 ЦПК України у редакції від 18 березня 2004 року №1618-IV (далі - ЦПК України 2004 року). Вказують, що позивач безпідставно об'єднав в одному провадженні вимоги до відповідачів, які володіють різними об'єктами нерухомості, що не пов'язані між собою, а тому відсутній єдиний спільний предмет позову. Справа в частині позовних вимог, що стосуються майна заявників має розглядатись Жовтневим районним суду м. Дніпропетровська.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з частиною п'ятою статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2015 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до Компанії «Емпекс Груп ЛТД» (Беліз), Компанії «Філіантра Комерс ЛТД» (Беліз), ОСОБА_5 про визнання правочинів недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Оскаржуючи ухвалу суду першої інстанції, ОСОБА_4 послався на те, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки судом не дотримано правил підсудності. Крім того, заявлені позивачем вимоги необхідно розглядати у самостійних провадженнях.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд встановив, що на час відкриття провадження судом першої інстанції ОСОБА_6 звернулась до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської з позовом до Компанії «Емпекс Груп ЛТД» (Беліз) та Компанії «Філіантра Комерс ЛТД» (Беліз), в якому просила: витребувати з незаконного володіння компанії «Філіантра Комерс ЛТД.» квартиру АДРЕСА_1 (ринкова вартість квартири - 2600200,24 грн); витребувати з незаконного володіння компанії «Емпекс Груп ЛТД» (Беліз) паркувальні місця НОМЕР_1 та НОМЕР_2, розташовані за адресою: АДРЕСА_2; витребувати з незаконного володіння компанії «Емпекс Груп ЛТД» (Беліз) нежиле приміщення - комплекс, розташований за адресою: АДРЕСА_3 (ринкова вартість 22 342 839,00 грн); визнати недійсним договір про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідченого 10 березня 2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Зайченко І.А., реєстр № 539; визнати недійсним договори про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідчених 31 березня 2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Зайченко І.А. реєстр № 903, №904 та №905.

Залишаючи без змін ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, що відповідно до частини першої статті 114 ЦПК України 2004 року позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Кваліфікація об'єктів як нерухомого майна здійснюється відповідно до статей 181, 190 та 191 ЦК. За місцезнаходженням нерухомого майна повинні пред'являтися також позови про визнання недійсними правочинів щодо нерухомого майна, яке буде створено в майбутньому (щодо інвестиційних договорів про будівництво нерухомого майна, договорів про участь у фонді фінансування будівництва тощо).

Апеляційний суд також урахував, що у разі, якщо пред'явлено позов про право власності на жилі приміщення (квартири), які розташовані у різних районах міста чи у різних містах, або позов про поділ спадкового майна, яке складається з кількох квартир (об'єктів нерухомості) у різних місцевостях, тобто наявні вимоги, для кожної з яких частиною першою статті 114 ЦПК встановлено виключну підсудність, то позов пред'являється до одного із судів за вибором позивача, але за місцезнаходженням основної частини нерухомого майна, яка за своєю вартістю перевищує ті, що знаходяться в інших районах чи місцевостях.

Перевіряючи законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, апеляційний суд встановив, що позов пред'явлено з приводу нерухомого майна, основна частина якого (нежитлове приміщення - комплекс, площею 1103,3 кв.м, ринковою вартістю 22 342 839,00 грн.) знаходиться по АДРЕСА_3. Тому суддя місцевого суду відкрив провадження у цій справі з дотриманням правил виключної підсудності.

Водночас апеляційний суд звернув увагу на те, що матеріали цивільної справи не містять доказів про вирішення у суді першої інстанції питання щодо роз'єднання позовних вимог.

З огляду на те, що правильне застосовування судами першої та апеляційної інстанцій норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені ОСОБА_4 та ОСОБА_9 доводи та аргументи свідчать, що заявники просять суд касаційної інстанції надати іншу оцінку доказам, які перевірені та відхилені апеляційним судом, доводи касаційних скарг не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини другої, пунктом 2 частини четвертої, частинами п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2015 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Компанії «ЕмпексГруп ЛТД» (Беліз), Компанії «Філіантра Комерс ЛТД» (Беліз), ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_8 про визнання правочинів недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття судом та оскарженню не підлягає.

Судді: А.С. Олійник

В.О. Кузнєцов

Г.І.Усик