Провадження № 6/760/436/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2018 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючої - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак Г.М.

державного виконавця - Цапенко С.М.

представника стягувача - ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві подання Головного державного виконавця Солом»янського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Цапенко С.М. про обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3, суд

В С Т А Н О В И В :

Головний державний виконавець Солом»янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Цапенко С.М. звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України ОСОБА_3 без вилучення паспортного документу до виконання зобов'язань.

Посилається на те, що на виконанні у відділі знаходиться зведене виконавче провадження № 55524898 з примусового виконання:

-виконавчого листа №2-3391/14 виданого 21 липня 2015 року Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості в розмірі 1 963 949, 04 гр.;

-виконавчого листа №2 -168/14 виданого 03 липня 2014 року Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості в розмірі 1 776 918, 71 гр.

Зазначає, що станом на 02 квітня 2018 року рішення не виконано, боржник ухиляється від його виконання на виклики державного виконавця не зявляється.

Виходячи з цього, просить задовольнити подання.

Державний виконавець в судовому засіданні подання підтримав та просив його задовольнити.

Представник стягувача ПАТ «УкрСиббанк» в судовому засіданні також підтримала подання та просила його задовольнити.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

У зв'язку з цим, інші сторони в судове засідання не викликались.

Заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення подання, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Примусове виконання рішень в Україні покладено на Державну виконавчу службу, а порядок виконання визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі знаходиться зведене виконавче провадження № 55524898 з примусового виконання:

-виконавчого листа №2-3391/14 виданого 21 липня 2015 року Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості в розмірі 1 963 949, 04 гр.;

-виконавчого листа №2 -168/14 виданого 03 липня 2014 року Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості в розмірі 1 776 918, 71 гр.

/а.с. 5; 6-7; 8; 10; 11; 12; 14/

Судом встановлено та не спростовано сторонами, рішення суду боржником у добровільному порядку не виконано.

При цьому суд зважає на те, що рішення судом ухвалені тривалий час тому назад, вступили в законну силу, боржник володіє інформацією про свій обов»язок перед стягувачем, однак рішення суду не виконує, з державним виконавцем контактів не підтримує і зацікавленості в виконанні рішення суду не проявляє.

Відповідно до ч. 3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Згідно з даною нормою закону та ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України» одним із заходів забезпечення виконання рішення може бути тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого, причому таке обмеження можливо на підставі судового рішення за поданням державного виконавця лише у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

З даної норми закону випливає, що таке обмеження може мати місце лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем були направлені запити до Державної фіскальної служби, Пенсійного фонду України, Регіонального сервісного центру, Головного управління Державної міграційної служби України та УДАІ.

/а.с. 17; 18; 20; 21; 22; 29-38; 39-44; 53; 57-60; 63-66/

З відповідей на зазначені запити державним виконавцем встановлено, що:

-за боржником транспортні засоби не зареєстровано;

-згідно відповіді Пенсійного фонду України про осіб - боржників, які отримують пенсії, інформації щодо боржника не знайдено;

-згідно відповіді ДФС, інформація про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками - юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями не надходила;

-з відповіді ДМС України встановлено, що боржник документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії ЕС №854651 виданим 15 грудня 2006 року.

/а.с. 54; 57-60; 63-66/

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №44248851 від 22 вересня 2015 року за боржником зареєстровано квартиру АДРЕСА_3, квартиру АДРЕСА_1, квартиру АДРЕСА_2.

Постановою державного виконавця від 12 січня 2018 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до актів державного виконавця від 10 листопада 2017 року виходом за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 двері квартири ніхто не відчинив.

/а.с. 13; 23 - 28; 51 - 52 /

На вимоги з'явитись до державного виконавця божник не реагує.

Законом України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України» передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність самого факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

В розумінні вимог даного закону ухиленням від виконання зобов»язання, покладеного на боржника рішенням суду, є такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків.

Сам по собі факт невиконання рішення суду не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

З приведеного вище вбачається, що дії боржника в виконавчому провадженні свідчать про те, що він ухиляється від виконання рішення суду і такі дії є свідомими.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад, як обов'язковості виконання рішень та розумності строків виконавчого провадження.

За змістом ч. 3 ст. 2 ЦПК України принципом цивільного судочинства є виконуваність рішення суду та рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Крім того, виконання рішення суду - є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З точки зору ст. 2 ЦПК України та рішення Конституційного Суду України №16-рп/2009 від 30 червня 2009 року обов»язковість рішення суду є однією з основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя.

На це ж посилається і Європейський Суд з прав людини в рішеннях «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, «Піалопулос та інші проти Греції» від 15 березня 2001 року та «Іммобільяре Саффі проти Італії».

Суд також вважає, що норми Конституції України та гарантії, встановлені нею, на свободу пересування не можуть прийматися до уваги і не можуть свідчити про обмеження прав боржника, оскільки як він, так і стягувач є рівними перед законом і мають рівні права, гарантовані Конституцією України та іншими нормативними актами, на захист своїх інтересів державою.

Керуючись ст. ст. 441 ЦПК України, ст.ст.18 Закону України « Про виконавче провадження», ст. ст.6 - 8 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, суд

У Х В А Л И В :

Подання задовольнити.

Тимчасово обмежити в праві виїзду за кордон без вилучення паспорта для виїзду за кордон боржника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1, до виконання боргових зобов?язань у зведеному виконавчому провадженні ВП № 55524898 про стягнення грошових коштів на користь:

-Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» у розмірі 1 963 949, 04 гр;

-Публічного акціонерного товариства»ОТП Банк» у розмірі1 776 918, 71 гр.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 13 червня 2018 року.

Суддя: Л.А.Шереметьєва