АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1795/18 Справа № 194/644/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Ткаченко І.Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2018 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Каратаєвої Л.О., Пищиди М.М.

за участю секретаря Кравцової Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_2

на рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

30 травня 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості, в якій зазначає, що відповідно до укладеного договору б/н від 22.01.2009 року, відповідач 22.01.2009 року отримала кредит у розмірі 7100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ «Приватбанк» є правонаступником прав та обовязків ЗАТ «ПриватБанк», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009р. змінено найменування з ЗАТ «Приватбанк» на ПАТ «Приватбанк». 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним і Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.03.2016 року має заборгованість 11717,98 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 6876,29 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 3945,60 грн., заборгованість за пенею та комісією 100 грн., штраф (фіксована частина) 250 грн., штраф (процентна складова) 546,09 грн. У звязку з викладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 11717,98 грн. за кредитним договором б/н від 22.01.2009 року та судові витрати у розмірі 1378 грн. (а.с.9-10).

Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2017 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволенні.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на р/р 3111, МФО 305299, , заборгованість за кредитним договором б/н від 22.01.2009 року станом на 31.03.2016 року в розмірі 11717 (одинадцять тисяч сімсот сімнадцять) грн. 98коп., з яких: заборгованість за кредитом 6876,29 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 3945,60 грн., заборгованість за пенею та комісією 100 грн., штраф (фіксована частина) 250 грн., штраф (процентна складова) 546,09 грн.

Також вирішено питання щодо судових витрат (а.с.165-169).

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні даних позовних вимог (а.с. 178-179).

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 22.01.2009 року, який складається з Заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем, відповідач ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 7100 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.14-20).

З довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» за договором № б/н від 22.01.2009 року відповідачу було надано кредитні картки: № 184234 дата відкриття 22.01.2009 року з терміном дії 12/11; № 456026 дата відкриття 28.03.2011 року з терміном дії 03/15; № 043769 дата відкриття 06.01.2012 року з терміном дії 07/15; № 319772 дата відкриття 27.06.2015 року з терміном дії 06/19; № 319772 дата відкриття 25.01.2016 року з терміном дії 06/19 (а.с. 58).

Після кожного перевипуску кредитної картки відповідач ОСОБА_2 неодноразово здійснювала операції як по зняттю грошових коштів так і по погашенню заборгованості (зняття з коштів з картки 09.01.2014 р. - 621,43 грн., 18.05.2015 р. - 2000,00 грн.. 02.06.2015 р. - 400,00 грн., 31.08.2015 р. - 300,00 грн., останні погашення 11.03.2016 р. - 300 грн. та 27.01.2017 р. - 17,47 грн.), про що свідчить виписка ПАТ КБ «ПриватБанк» за картковим рахунком та розрахунок заборгованості за кредитним договором № б/н від 22.01.2009 року (а.с. 13, 60, 133-138).

Відповідач ОСОБА_2 приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви від 25.01.2016 року, тобто в момент відкриття картки № 319772 від 25.01.2016 року терміном дії 06/19, про що свідчить анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанке (а.с. 58, 63).

Повідомлення про підвищення процентної ставки відповідачу було направлено 15.08.2014 року та 15.03.2015 року на номер телефону, який було зазначено відповідачем у заяві від 22.01.2009 року, про що свідчать виписки (а.с. 14, 138-139), після кожного підвищення відповідач користувалася карткою (як знімала кошти з картки так і робила операції з поповнення рахунку картки).

У звязку із порушеннями зобовязань за кредитним договором, станом на 31.03.2016 року відповідачка має заборгованість 11717,98 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 6876,29 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 3945,60 грн., заборгованість за пенею та комісією 100 грн., штраф (фіксована частина) 250 грн., штраф (процентна складова) 546,09 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 11-13).

Задовольняючи позовні вимоги суд 1 інстанції виходив з того, що відповідач належним чином не виконував умови договору, у звязку з чим виникла заборгованість, яка підлягає стягненню з боржника.

Однак із вказаними висновками суду 1 інстанції колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст. ст. 526, 530, 610 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

З матеріалів справи вбачається, що 22.01.2009 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» правонаступником якого є позивач та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № б/н на суму 500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

При цьому, як вказав позивач у позовній заяві, відповідач ОСОБА_2 отримала кредитні кошти в розмірі 7100,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, розмір яких було збільшено: з 01.09.2014 року до 34,8%, з 01.04.2015 року до 43,2%.

У звязку з неналежним виконанням умов кредитного договору № б/н від 22.09.2009 року станом на 31.03.2016 року існує заборгованість у розмірі 11717,98 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 6876,29 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 3945,60 грн., заборгованість за пенею та комісією 100 грн., штраф (фіксована частина) 250 грн., штраф (процентна складова) 546,09 грн.

Апелянт посилається на те, що місцевим судом не в повному обсязі встановлені фактичні обставини справи щодо суми заборгованості по кредитному договору.

Враховуючи заперечення відповідача, для зясування суми заборгованості, яка, на думку позивача, існує, ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2018 року у ПАТ КБ «ПриватБанк» було витребувано належним чином завірені докази, а саме, оригінал кредитного договору № б/н від 22 січня 2009 року та його читабельну копію; детальний щомісячний розрахунок заборгованості по кредитному договору № б/н від 22 січня 2009 року, укладеному між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 (із зазначенням періоду та сум нарахованої заборгованості по кожній її складовій окремо, та сум, внесених на виконання договору з зазначенням відомостей щодо зарахування конкретних сум на погашення конкретних платежів); витяг з рахунку щодо руху коштів по кредитному договору № б/н від 22 січня 2009 року, укладеному між ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_2; належним чином затвердженні умови та правила надання банківських послуг, які діяли на час укладення договору № б/н від 22 січня 2009 року, та які б були підписані відповідачем по справі; відомості щодо строку дії картки, отриманої за кредитним договором № б/н від 22 січня 2009 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2, та інформацію щодо її перевипуску і фактичне її отримання ОСОБА_2. (а.с.206).

Позивачем зазначену ухвалу не виконано, витребувані докази суду ані не направлено, ані представником позивача в судовому засіданні не надано, а отже апеляційний суд позбавлений можливості перевірити правові підстави звернення до суду з позовом та відповідність й узгодженість нарахованої суми заборгованості матеріалам справи і вимогам закону.

Отже, позивач не скористався наданими йому правами, не спростував доводи апеляційної скарги, та не обґрунтував свої позовні вимоги, не надав суду доказів на їх підтвердження, оскільки згідно із ч. 1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ч. 3 ст. 12, ч., ч. 1, 5, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд позбавлений можливості перевірити правові підстави звернення до суду позивача з даним позовом та обґрунтованість і відповідність нарахованої заборгованості умовам договору, її розмір, складові частини та період за який вона нарахована.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, про необхідність скасування рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2017 року та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, з вищезазначених підстав.

Керуючись ст. ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С ТА Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2017 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: