Справа № 466/1375/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2018 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Свірідової В.В.

з участю секретаря с/з ОСОБА_1

справа № 466/1375/18

представника позивача ОСОБА_2- ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку загального провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4, з участю третіх осіб-Колдуби ОСОБА_5, приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання права власності в порядку спадкування та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

26.02.2018 року ОСОБА_2 звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування, в якому просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ОСОБА_2 право власності на 9/40 (дев"ять сорокових) частки нежитлового приміщення по вулиці Б.Хмельницького,10 у місті Львові, що становить 1/2 (одну другу) частки спадкового майна-нежитлового приміщення, позначеного в технічному паспорті літерою Х1 площею 15,9 кв.м. по вул. Б.Хмельницького,10 у м.Львові.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що позивач та відповідач являються спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_7.

Згідно свідоцтва про смерть, виданого Сихівським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_7 помер 30.09.2016 року.

29.11.2016 р. позивач та відповідач звернулися до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_8 із заявами про прийняття спадщини. Приватним нотаріусом ОСОБА_8 була зареєстрована спадкова справа № 11/2016.

14.11.2017 р. позивач та відповідач звернулися до приватного нотаріуса ОСОБА_8 із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на нежитлове приміщення ХІ, площею 16,1 кв. м за адресою: м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 10 (надалі нежитлове приміщення).

У відповідь на вказані заяви нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.11.2017 р., а також надано лист №114/02-14 від 14.11.2017 р., яким рекомендовано звернутись до суду з позовом про визнання право власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що видача свідоцтва про право на спадщину на нежитлове приміщення не може бути здійснена, так як існують розбіжності між правовстановлюючим документом та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме:

- згідно договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 13.09.2003 р. ОСОБА_7 купив нежитлове приміщення, яке позначене в плані під цифрою ХІ та становить 16,1 кв.м, що складає 9/20 частки нежитлового приміщення загальною площею 34,5 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 10.

- згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, від 08.12.2003 р., виданого ЛОДК БТІ та ЕО ОСОБА_7 являється власником 1/1 частки нежитлового приміщення ХІ, площею 16,1 кв. м за адресою: м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 10.

Таким чином, згідно договору купівлі-продажу нежитлове приміщення перебуває в режимі спільної часткової власності, а згідно Реєстру в режимі права приватної одноособової власності.

Спадкодавець за життя жодних договорів про виділ чи поділ частини нежитлового приміщення із співвласниками майна не укладав, а тому воно перебуває в режимі спільної часткової власності, а відомості, внесені до Реєстру прав власності на нерухоме майно - не відповідають дійсності, що підтверджується Довідкою №2/18638 від 01.06.2017 р. ЛОДК БТІ та ЕО.

Таким чином, приватним нотаріусом правомірно було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Оскільки позивач не набула права на спадкове майно нежитлове приміщення, вона не вправі вимагати від органу реєстрації виправити допущену помилку та вимушена звернутись за захистом своїх прав до суду.

10 травня 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, в якому просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) право власності на 9/40 (дев"ять сорокових) частки нежитлового приміщення по вулиці Б.Хмельницького, 10 у місті Львові, що становить 1/2 (одну другу) частки спадкового майна-нежитлового приміщення, позначеного в технічному паспорті літерою Х1 площею 15,9 кв.м. по вул.Б.Хмельницького,10 у м.Львові.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що позивач та ОСОБА_4 являються спадкоємцями за законом, дочкою та дружиною відповідно, після смерті ОСОБА_7.

Відповідно до свідоцтва про смерть (серія 1-СГ № 443365), виданого Сихівським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області, ОСОБА_7 помер 30.09.2016 року.

29.11.2016 р. вона та її дочка, ОСОБА_2, звернулися до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_8 із заявами про прийняття спадщини.

На підставі поданих заяв, приватним нотаріусом ОСОБА_8 була зареєстрована спадкова справа № 11/2016 (витяг надається).

14.11.2017 р. ОСОБА_4 та ОСОБА_2 звернулися до приватного нотаріуса ОСОБА_8 із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на нежитлове приміщення ХІ, площею 16,1 кв. м за адресою: м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 10.

Нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.11.2017 р., а також надано лист №114/02-14 від 14.11.2017 р., яким рекомендовано звернутись до суду з позовом про визнання право власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії 14.11.2017 р., вбачається, що видача свідоцтва про право на спадщину на нежитлове приміщення не може бути здійснена, так як існують розбіжності між правовстановлюючим документом та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, ОСКЛЬКИ:

- згідно договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 13.09.2003 р. ОСОБА_7 купив нежитлове приміщення, яке позначене в плані під цифрою ХІ та становить 16,1 кв.м, що складає 9/20 частки нежитлового приміщення загальною площею 34,5 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 10.

- згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, від 08.12.2003 р., виданого ЛОДК БТІ та ЕО ОСОБА_7 являється власником 1/1 частки нежитлового приміщення ХІ, площею 16,1 кв. м за адресою: м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 10.

Таким чином, згідно договору купівлі-продажу нежитлове приміщення перебуває в режимі спільної часткової власності, а згідно Реєстру в режимі права приватної (одноосібної) власності.

Спадкодавець за життя жодних договорів про виділ чи поділ частини нежитлового приміщення із співвласниками майна не укладав, а тому воно перебуває в режимі спільної часткової власності, а відомості, внесені до Реєстру прав власності на нерухоме майно - не відповідають дійсності, що підтверджується Довідкою №2/18638 від 01.06.2017 р. ЛОДК БТІ та ЕО.

Таким чином, приватним нотаріусом правомірно було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Оскільки позивач не набула права на спадкове майно нежитлове приміщення, вона не вправі вимагати від органу реєстрації виправити допущену помилку та вимушена звернутись за захистом своїх прав до суду.

Представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_9 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Просить первісний позов задовольнити в повному обсязі. Зустрічний позов не заперечив.

Відповідача ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, надіслала письмове клопотання, в якому первісний позов не заперечує, зустрічні позовні вимоги підтримує повністю та просить продовжити розгляд справи у її відсутності.

Треті особи приватний нотаріус ОСОБА_6 та ОСОБА_10 в судове засідання не зявилися, надіслали письмові клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що первісний та зустрічний позови підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами наступне.

З свідоцтва про смерть серії І-СГ №443365, виданого 30 вересня 2016 року Сихівським районним у м. Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області вбачається, що ОСОБА_7, який був батьком позивача та чоловіком відповідача помер 30 вересня 2016 року (а.с. 5).

Відповідно до договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 18.09.2003 р., ОСОБА_7 купив нежитлове приміщення, яке позначене в плані під цифрою ХІ та становить 16,1 кв.м, що складає 9/20 частки нежитлового приміщення загальною площею 34,5 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 10 (а.с.8-9).

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08.12.2003 р., виданого ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», ОСОБА_7 являється власником 1/1 частки нежитлового приміщення ХІ, площею 16,1 кв. м. за адресою: м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 10 (а.с.10).

Таким чином, нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 10, згідно договору купівлі-продажу перебуває в спільній частковій власності, а згідно витягу про реєстрацію права власності належить на праві приватної власності.

Згідно ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Так, в судовому засіданні встановлено, що спадкодавець ОСОБА_7 за життя жодних договорів про виділ чи поділ частини нежитлового приміщення із співвласниками майна не укладав, а тому воно перебуває на праві спільної часткової власності, а відомості, внесені до Реєстру прав власності на нерухоме майно не відповідають дійсності, що підтверджується Довідкою ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» №2/18638 від 01.06.2017 р.

Відповідно до вищевказаної довідки ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» №2/18638 від 01.06.2017 р., нежитлове приміщення ХІ площею 16,1 кв.м, що складає 9/20 частки нежитлового приміщення загальною площею 34,5 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 10 зареєстроване на праві власності за ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 18.09.2003 р. за р№3111, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_11 (а.с. 17).

Судом також встановлено, що 29.11.2016 р. позивач та відповідач звернулися до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_8 із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7, оскільки являються спадкоємцями за законом. Приватним нотаріусом ОСОБА_8 була зареєстрована спадкова справа № 11/2016.

14.11.2017 р. позивач та відповідач звернулися до приватного нотаріуса ОСОБА_8 із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на нежитлове приміщення ХІ, площею 16,1 кв. м за адресою: м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 10.

Проте, у відповідь на вказані заяви нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.11.2017 р., а також надано лист №114/02-14 від 14.11.2017 р., з чого вбачається, що видача свідоцтва про право на спадщину на нежитлове приміщення не може бути здійснена, так як існують розбіжності між правовстановлюючим документом та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.19-20).

Так, як вбачається із спадкової справи після смерті спадкодавця ОСОБА_7, спадкоємцями за законом на майно померлого є позивач ОСОБА_2 донька померлого та відповідач ОСОБА_4 - дружина померлого.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла до інших осіб-спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття, право на спадкування за законом, як зазначено у ст. 1223 ЦК України, одержують спадкоємці з першої по пяту чергу.

Статтею 1258 ЦК України, передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

За змістом ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що первісний позов ОСОБА_2 є підставний та підлягає до задоволення в повному обсязі.

Що стосується зустрічного позову ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування, то такий, на думку суду, також підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідач по зустрічному позову ОСОБА_2 визнала позов ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування.

Крім того, первісні позовні вимоги, які судом задоволено є взаємоповязаними з зустрічними позовними вимогами, а тому позов ОСОБА_4 також підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. Оскільки позивач ОСОБА_2 при подачі позову звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», а тому із відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно гуртуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і лише на підставі поданих ними доказів, суд приходить до висновку, що первісні та зустрічні позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. В матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували даний висновок суду.

Керуючись ст.ст.13,76,81,82,83,89,95,141, 263-265,268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4, з участю третіх осіб-Колдуби ОСОБА_5, приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2) право власності на 9/40 (дев"ять сорокових) частки нежитлового приміщення по вулиці Б.Хмельницького,10 у місті Львові, що становить 1/2 (одну другу) частки спадкового майна-нежитлового приміщення, позначеного в технічному паспорті літерою Х1 площею 15,9 кв.м. по вул. Б.Хмельницького,10 у м.Львові.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) в доход держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.(сімсот чотири гривні 80 коп.).

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) право власності на 9/40 (дев"ять сорокових) частки нежитлового приміщення по вулиці Б.Хмельницького, 10 у місті Львові, що становить 1/2 (одну другу) частки спадкового майна-нежитлового приміщення, позначеного в технічному паспорті літерою Х1 площею 15,9 кв.м. по вул.Б.Хмельницького,10 у м.Львові.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_12