Справа № 2-4640/11
Провадження № 2/520/2921/18
Київський районний суд м. Одеси в складі:
судді Пучкової І.М.
за участю секретаря судового засідання Бродецької Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ПАТ «Банк «ОСОБА_1 та Кредит» в особі Філії «Одеське РУ» АТ «Банк «ОСОБА_1 та Кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:
11.03.2009 року ПАТ «Банк «ОСОБА_1 та Кредит» в особі Філії «Одеське РУ» АТ «Банк «ОСОБА_1 та Кредит» звернулося до суду з позовною заявою про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором за к-2639 від 04 квітня 2008 року у розмірі 126273,00 грн. та за договором кредитної лінії № к-2639/а від 04 квітня 2008 року у розмірі 1634,05 грн, посилаючись на невиконання відповідачами умов кредитного договору.
Відповідачі в судове засідання не зявились, повідомлені належним чином, відзив на позовну заяву не надали.
Згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України, розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням вказаного, суд дійшов висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення за наявними у справі доказами.
Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 04 квітня 2008 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № к-2639, відповідно до якого позивач надав ОСОБА_2 кредит у сумі 1678 доларів США, а ОСОБА_2 зобовязалась повернути ці грошові кошти у строк до 03 квітня 2015 року.
04 квітня 2008 року між ВАТ «ОСОБА_1 та Кредит» та ОСОБА_2 був укладений договір про відкриття кредитної лінії № к-2639/а, з усіма змінами та доповненнями до нього, згідно з яким позивач відкрив ОСОБА_2 відновлювальну кредитну лінію з кредитним лімітом у розмірі 9 617 гривень, ОСОБА_2 зобовязалась повернути ці грошові кошти у строк до 03 квітня 2015 року відповідно до п. 2.1. та п. 3.1. договору кредитної лінії.
В якості забезпечення повернення кредитних коштів за кредитним договором та договором кредитної лінії, 04 квітня 2008 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір застави автотранспорту, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за № 1731, згідно з яким ОСОБА_2 передала в заставу позивачеві автомобіль марки «HYUNDAI COUPE», тип - легковий купе, 2008 року випуску, колір червоний, шасі (кузов, рама, коляска) №KMHHN61DP8U277503, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області.
Крім цього, в якості забезпечення повернення кредитних коштів за кредитним договором та договором кредитної лінії, 04 квітня 2008 року між позивачем та ОСОБА_3 був укладений договір поруки № 635/08, за яким вона виступила поручителем за зобовязаннями ОСОБА_2 перед позивачем.
Також, в якості забезпечення повернення кредитних коштів за кредитним договором та договором кредитної лінії, 04 квітня 2008 року між позивачем та ОСОБА_4 був укладений договір поруки № 636/08, за яким ОСОБА_4 виступила поручителем за зобовязаннями ОСОБА_2 перед позивачем.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Банк виконав свої зобовязання щодо надання позичальникові кредитних коштів, однак ОСОБА_6 свої зобовязання з повернення кредиту не виконує, внаслідок чого, станом на 01.11.2011 року у неї виникла заборгованість за договором кредиту № к-2639, у загальній сумі 126 273,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 14 626,42 дол. США (еквівалент 116 718,83 грн. за курсом НБУ 7,98 грн. за 1 дол. США станом на 01.11.2011 р.), пеня за несвоєчасну сплату щомісячних платежів за основним боргом 4 830,77 грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту - 3 777,09 грн., пеня за несвоєчасну сплату щомісячних комісій - 946,31 грн. та заборгованість за договором кредитної лінії № к-2639/а у загальній сумі 1634,05 грн., з яких: пеня за несвоєчасну сплату щомісячних платежів за кредитом - 1 550,26 гривень, пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту - 83,79 гривень.
Згідно з ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу.
Згідно з ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 , ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості,такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно зі ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя.
Вказані суми підлягають стягненню з відповідачів солідарно.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Стягненню з відповідачів на користь позивача підлягають у рівних частках судові витрати у розмірі по 576 грн. 67 коп. з кожного.
Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України , ст. 526, 553, 610, 611, 612, 624, 625, 1054 ЦК України,-
Позовну заяву ПАТ «Банк «ОСОБА_1 та Кредит» в особі Філії «Одеське РУ» АТ «Банк «ОСОБА_1 та Кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Дане заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя