Справа № 509/1485/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Козирського Є.С.,

при секретарі Сірман Г.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1;

представника третьої особи: ОСОБА_2,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, який проживає за адресою: Одеська обл.., Овідіопольський район, смт. Овідіополь, вул. Т.Шевченко, 182/3, до ОСОБА_3, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, третя особа - Орган опіки та піклування Овідіопольської РДА, про визначення місця проживання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

25 квітня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив суд, встановити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з законним представником батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою: 67801, Одеська область, Овідіопольський район, смт. Овідіополь, вул. Тараса Шевченко, буд. 182/3. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що 15 лютого 2011 року між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб. В період шлюбу 30 червня 2011 року у них народилася спільна дитина ОСОБА_4. 05 березня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано відповідно до рішення Овідіопольського районного суду Одеської області. На підставі даного рішення суду, спільну дитину ОСОБА_4 залишили на виховання матері ОСОБА_3. На протязі останнього часу спільні дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає разом із позивачем. Відповідачка належним чином не виконує свої обовязки як мати, не займається вихованням та утриманням дитни, офіційно не працевлаштована та проживає окремо від малолітньої дитини ОСОБА_4 та займається своїм особистим життям. Дитина перебуває повністю на забезпеченні батька.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позов визнала.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування в особі Овідіопольської районної державної адміністрації, надала до суду висновок про доцільність визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з батьком ОСОБА_1.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийнявши до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що з 15.02.2011 року між позивачем та відповідачем бів зареєстрований шлюб. В період шлюбу у сторін народилася спільна дитина ОСОБА_4. Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.03.2013 року шлюб між сторонами було розірвано, дитину залишено на виховання матері. Напротязі останнього часу дитина проживає разом із позивачем та саме він займається вихованням та розвитком малолітньої дитини. Відповідачка належним чином не виконує свої обовязки як мати, не займається вихованням та утриманням дитини та проживає окремо від малолітньої дитини.

Відповідно до Висновку органу опіки та піклування в особі Овідіопольської районної державної адміністрації № 01/01-25/1586 від 12.06.2018 року про розгляд питання щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4, 30.06.2011р.н. разом з батьком ОСОБА_1, існує доцільність визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4, 30.06.2011р.н. разом із батьком ОСОБА_1. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 26.03.2018 року складеного депутатом Овідіопольської селищної ради ОСОБА_1 мешкає за адресою: Одеська область, Овідопольський район, смт. Овідіополь, вул.. Т. Шевченка, буд. 182/3 в трьохкімнатній квартирі з малолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 Квартира знаходиться у новобудові, де встановлені металопластикові вікна. Квартира газифікована, всі зручності знаходяться в помешканні. Є окрема кімната для дитини, в якій є нові зручні меблі та іграшки для дитини.

З метою зясування думки матері, до служби у справах дітей Овідіопольської РДА була запрошена відповідачка, яка 01.06.2018р. прибула до служби у справах дітей та власноручно написала заяву в якій зазначила, що повністю підтримує позовну заяву свого колишнього чоловіка та просить розглядати дане питання без її присутності.

Малолітня дитина ОСОБА_4 перебуває повністю на забезпеченні батька, кожного дня він водить сина до Овідіопольського дошкільного навчального закладу №1 «Ромашка», тричі на тиждень приводить сина на заняття на спортивну секцію з дзюдо, що підтверджується довідкою завідувача Овідіопольського дошкільного навчального закладу № 1 «Ромашка». Спиртними напоями та наркотичними засобами позивач не зловживає.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 4 ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Згідно ч.5 ст.19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до ст.52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.

Як зазначено у ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до положень ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно ч.2 та ч.3 ст.157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до положень ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення.

Згідно із ст. 160СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України передбачає, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

При вирішенні спору щодо місця проживання дітей, суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, вік дітей, майновий стан батьків, що мають істотне значення, але насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв'язки, місце навчання, психологічний стан тощо.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оцінивши зібрані у справі докази, прийнявши до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає необхідним визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з батьком - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст.141, 160, 161 СК України,-

ВИРІШИВ:

Вимоги за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Орган опіки та піклування Овідіопольської РДА, про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Встановити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з батьком - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою: 67801, Одеська область, смт. Овідіополь, вул.Тараса Шевчанка, буд.182/3.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 27 червня 2018 р.

Суддя: ОСОБА_5