Провадження №: 2/755/2471/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді Астахової О.О.,

при секретарях: Седик Д.А., Неділько Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу в Київській області Дерун Каріна Анатоліївна про усунення від права на спадкування,-

в с т а н о в и в :

Представник позивача ОСОБА_4 звернулась з позовом до суду у якому просить усунути ОСОБА_2 від права на спадкування, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5.

Мотивуючи вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла сестра позивача - ОСОБА_5 (надалі спадкодавець), що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1. Заповіту на випадок своєї смерті спадкодавець не складала.

Спадкоємцями за законом є рідна сестра - позивач ОСОБА_1 та в порядку представлення після смерті іншої рідної сестри ОСОБА_6 - племінник померлої відповідач ОСОБА_2

Місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 є будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач вважає, що відповідач не має права на спадкування, оскільки він та його сім'я не цікавились долею померлої. Ні він, ні його померла мати відповідача ОСОБА_6 не проявляли турботи про спадкодавицю, не цікавились її життям. Відповідач знаючи, що він буде претендувати на спадщину після тітки, жодного разу не відвідав ОСОБА_5, в той час як вона потребувала допомоги, через похилий вік та ішемічну хворобу серця.

Посилаючись на ч. 5 ст. 1224 ЦК України позивач просить задовольнити позов, оскільки вважає, що відповідач ухилявся від надання допомоги спадкодавеці, яка через похилий вік, тяжку хворобу була у безпорадному стані.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали у повному обсязі, з підстав якими обґрунтовується позовна заява просила позов задовольнити.

Пояснила, що всю необхідну допомогу спадкодавцю з 2010 року надавала позивач та її родина, які брали участь у будівництві будинку, обробляли город, допомагали вести домашнє господарство, привозили необхідні ліки, продукти харчування.

Позивач вважає, що ОСОБА_2 був зобов'язаний допомагати своїй тітці, якщо він розраховував отримати спадщину, тим більше, що будучи співвласником і керівником комерційної організації - ТОВ «Укрдормаш» мав можливість надавати допомогу.

ОСОБА_5 померла у віці 80 років від за своїм станом здоров'я потребувала сторонньої допомоги по господарству та матеріальної підтримки у лікуванні.

На думку позивача, відповідач фактично ухилився від виконання свого обов'язку, як племінник, щодо утримання спадкодавця та надання їй допомоги, а тому на підставі ч. 5 ст. 1224 ЦК України не має права на спадкування за законом.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні проти позову заперечував у повному обсязі, про що надав письмові заперечення. (а.с. 45-49).

Також, відповідач суду пояснив, що ОСОБА_5 за станом свого здоров'я не перебувала у безпорадному стані не зважаючи на її вік. Вона самостійна обслуговувала себе, вела домашнє господарство. У разі необхідності залучала третіх осіб для допомоги. Фінансової допомоги не потребувала.

Повідомив, що за життя його мати, - сестра ОСОБА_5 приїздила до останньої, провідувала її та допомогала. ОСОБА_5 за життя мала з ним гарні стосунки. Після смерті матері, він не приїзжав до тітки, оскільки вона не потребувала допомоги та не просила про неї. Випадків, щоб спадкодавиця зверталась до нього, а він відмовив їй у наданні будь-якої допомоги ніколи не було. Не дивлячись на хворобу ніг, тітка могла самостійно пересуватись за допомогою милиць. Допомогу по господарству їй в більшості випадків надавали сусіди безкоштовно або за грошову винагороду.

А тому вважає, що правових підстав для усунення його від права на спадкування після смерті тітки не має.

Вважає, що позивачем не доведено належними та допустимим доказами його ухилення від надання допомоги померлій ОСОБА_5 та її перебування у безпорадному стані.

З огляду на означене у задоволенні позову просить відмовити.

Третя особа у судове засідання не з'явилась, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло.

Суд, заслухавши пояснення сторін, представника позивача, допитавши свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_5 являються сестрами, що підтверджується даними свідоцтв про народження позивача та ОСОБА_5, експертним висновком Українського бюро лінгвістичних експертиз від 01.02.2017 року. (а.с. 69, 70, 71, 75).

Також рідними сестрами є ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Відповідач ОСОБА_2 являється племінником ОСОБА_5, що підтверджується його свідоцтвом про народження, свідоцтвом про народження його матері ОСОБА_6 та свідоцтвом про одруження ОСОБА_15 та ОСОБА_6 (а.с. 79, 80, 81).

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_6 - мати відповідача та рідна сестра ОСОБА_5.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим 11 жовтня 2016 року Виконавчим комітетом Малоантонівської сільської ради Білоцерківського району Київської області (а.с. 6).

Як убачається із матеріалів спадкової справи, померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 на випадок своєї смерті заповіту не склала.

А відтак, спадкування здійснюється за законом.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, яка складається із будинку АДРЕСА_1, в якому спадкодавець була зареєстрована по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується довідкою Малоантонівської сільської ради Білоцерківського району Київської області від 02 листопада 2016 року №310 (а.с. 64).

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємців першої черги ОСОБА_5 не має.

Згідно із ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України, племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

У визначений ст. 1270 ЦК України строк до Приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу в Київській області Дерун К.А. звернулись позивач та відповідач із заявами про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 21 червня 2017 року задоволено заяву ОСОБА_2, заінтересована особа приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу в Київській області Дерун Каріна Анатоліївна про встановлення факту родинних відносин.

Встановлено юридичний факт, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка села Антонівка Узинського району Київської області, громадянка України, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, є рідною тіткою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця міста Києва, громадянина України (а.с. 127-129).

Таким чином, сторони мають право на спадкування після смерті ОСОБА_5

Позивач вважає, що відповідач в силу ч. 5 ст. 1224 ЦК України підлягає усуненню від права на спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5

Згідно із ч. 5 ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту ст. 1224 ЦК України та з урахуванням роз'яснень, наданих у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини, лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

ОСОБА_5, відповідно до даних довідки про причини смерті №27, померла ІНФОРМАЦІЯ_4 від атеросклеротичного кардіосклерозу та ішемічної хвороби серця (а.с. 8).

Як пояснили під час судового розгляду відповідач та підтвердили допитані у суді свідки, померла 09.10.2016 року ОСОБА_5 за життя і до смерті не перебувала у безпорадному стані. Проживала сама, хворіла на ноги та пересувалась на милицях. За своїм станом здоров'я, не зважаючи на похилий вік, вона була здатна до самообслуговування, вела господарство по дому: прала, тримала худобу та обробляла город. У разі необхідності ОСОБА_5 зверталась за допомогою до сусідів і третіх осіб, які на платній або безоплатній основі надавали їй таку допомогу. Випадків того, щоб ОСОБА_5 за життя зверталась до відповідача із проханням надати допомогу, або мала намір такого звернення, а ОСОБА_2 ухилився від її надання у суді не встановлено.

Свідки підтвердили, що відносини між відповідачем і ОСОБА_5 за життя були доброзичливими. Проте, останні роки ОСОБА_2 не приїздив до тітки. Доки була жива його матір - ОСОБА_6 вона відвідувала сестру і надавала їй допомогу по господарству у разі потреби.

Дані обставини не заперечуються відповідачем і узгоджуються із наданими ним поясненнями.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_7, суду показали, що ОСОБА_5 проживала сама, хворіла на ноги та пересувалась на милицях, потребувала допомоги в обробленні городу, однак іншу роботу по господарству здійснювала самостійно та не перебувала в безпорадному стані. Відвідували померлу за її життя сестри, а відповідач відвідував тітку лише в дитинстві та приїжджав на похорони. Про факти звернення ОСОБА_5 до ОСОБА_2 з проханням надати допомогу та відмову у її наданні, допитаним свідкам не відомо.

В свою чергу свідки ОСОБА_13, ОСОБА_12, ОСОБА_11, повідомили, що вона останні роки допомагали померлій обробляти город, здійснювати поточний ремонт будинку, відвозили за необхідності до лікарні. Їм не було відомо випадків звернення ОСОБА_5 До своєї рідні з проханням допомогти померла не зверталась, так як обслуговувала себе самостійно та була забезпечена необхідними засобами для життя.

Таким чином, у судовому засіданні спростовано твердження позивача, що відповідач умисно ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві та те, що ОСОБА_5, через похилий вік чи тяжку хворобу або каліцтво була у безпорадному стані.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтями 76-80 ЦПК України визначено поняття доказів, засоби доказування, належність, допустимість, достовірність та достатність доказів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В порушення вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, позивач не довела перед судом належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами підстави визначені ч. 5 ст. 1224 ЦК України, на які вона посилається в обгрунтування заявлених нею вимог для усунення відповідача від права на спадкування, а саме: ухилення ОСОБА_2 від надання спадкодавцеві допомоги, перебування ОСОБА_5 в безпорадному стані, її потребу в наданні допомоги відповідачем.

А відтак, розглядаючи справу виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і повному з'ясуванні обставин справи, суд не убачає правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати по оплаті судового збору понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 4, 12-13, 141, 258-259, 265, 268, 280-281, 284, 289, 352-355 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 1220, 1224,1262,1266, ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу в Київській області Дерун Каріна Анатоліївна про усунення від права на спадкування - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Астахова