22.05.2018 Єдиний унікальний № 371/92/18
Провадження № 2/371/287/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Капшук Л.О.,

з секретарем Терновенко О.В.,

за участі :

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання,

У С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вимогами про стягнення з відповідача, який є батьком її дитини ОСОБА_3, матеріальної допомоги на її навчання. Позовні вимоги обґрунтувала тими обставинами, що в даний час дочка є студенткою Сумського державного університету, проживає у період навчання в гуртожитку, не має власного заробітку, навчання є платним, тому потребує матеріальної допомоги батька. Кошти необхідні для оплати навчання, проживання в гуртожитку, купівлі одягу та взуття, харчування дитини, інші необхідні витрати. Відповідач не надає допомогу добровільно, офіційно працевлаштований, має достатній заробіток, тому просила стягнути з нього аліменти на утримання їх дитини на період її навчання в розмірі 2750 гривень щомісячно.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позовні вимоги визнаєчастково, погоджується сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 1500 гривень. Вказав, що після розлучення з дружиною сплачував аліменти на утримання дитини в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до її повноліття, відповідно до виконавчого листа, виданого на підставі рішення суду, тобто виконував свій батьківський обовязок. Залишившись проживати в житловому будинку, де були відсутні повноцінні умови проживання, вимушений був накопичувати грошові кошти для облаштування житла. Лише нещодавно зміг розпочати ремонтні роботи. Має хвору матір, якій допомагає фінансово. Сплата коштів у вказаній позивачем сумі є для нього непосильною ношею. Стягнення аліментів у розмірі 2750 гривень кожного місяця поставить його у вкрай скрутне матеріальне становище. Крім того у відзиві вказав, що при прийнятті рішення про навчання дочки в Сумському державному університеті позивач з ним не радилася, не враховувала його думки та ставлення до такого рішення. Позивач працює і має достатній дохід. Підозрює, що у такий спосіб вона хоче перекласти на нього всі обовязки по утриманню повнолітньої дочки.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала.

Відповідач позовні вимоги визнав частково. Заперечуючи проти позову, послався на обставини, викладені у поданому до суду відзиві.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково.

Відповідно до частини 1 статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно частини 2 зазначеної статті право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року передбачено, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно приписів частини 1 статті 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач являється батьком ОСОБА_3. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження серії І-БК № 312734, виданим 16 лютого 2000 року Ємчиською сільською радою Миронівського району Київської області.

ОСОБА_3 досягла повноліття та є студенткою першого курсу медичного факультету денної форми навчання Сумського державного університету із 01.09.2017 по 30.06.2023, навчається на контрактній основі. Такі фактичні дані підтверджуються довідкою заступника директора з навчальної роботи університету № 3324 від 11 грудня 2017 року, договором про надання освітньої послуги з підготовки фахівця з вищою освітою № 237 від 14.08.2017.

Згідно частини 3 статті 199 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Обставини щодо проживання дитини з матірю зазначені позивачем та не спростовані відповідачем.

ОСОБА_3 у звязку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги батьків, оскільки власного доходу не має. Допомогу на навчання дитини надає мати.

Матеріальне становище повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання (компютера, спеціальних інструментів тощо), навчальних матеріалів, проїзду, проживання за місцем розташування навчального закладу тощо.

Згідно укладеного з навчальним закладом договору вартість освітньої послуги становить 172400 грн. :

за 2017/2018 навчальний рік 22000 грн. (11000 грн./навчальний семестр);

за 2018/2019 навчальний рік 23500 грн. (11750 грн./навчальний семестр);

за 2019/2020 навчальний рік 26100 грн. (13050 грн./навчальний семестр);

за 2020/2021 навчальний рік 29000 грн. (14500 грн./навчальний семестр);

за 2021/2022 навчальний рік 34400 грн. (16700 грн./навчальний семестр);

за 2022/2023 навчальний рік 38400 грн. (19200 грн./навчальний семестр).

Відповідно до наданих позивачем банківських квитанцій № 5 від 07.08.2017 та № 45 від 20.12.2017 нею сплачено кошти в загальній сумі 22 000 грн. за навчання дочки.

25.08.2017 між Сумським державним університетом та ОСОБА_3 укладено договір, відповідно до якого університетом останній надано ліжко-місце. Відповідно до п. 5.1 договору студент вносить плату за користування наданим в тимчасове користування житлом у розмірі 440 грн. на місяць.

Відповідно до банківської квитанції № 3 від 08.08.2017 ОСОБА_3 сплачено 5280 грн. за проживання в гуртожитку.

Допомога матері є недостатньою для утримання дочки в період її навчання. Дитині сторін бракує коштів, необхідних для підтримки нормальної життєдіяльності. Крім витрат на навчання та проживання в гуртожитку, вона несе витрати на проїзд до місця навчання та додому, їй необхідні кошти на придбання одягу, приладь, продуктів харчування.

Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, мали місце, наявні юридичні факти, що зобовязують відповідача до сплати матеріальної допомоги на навчання: досягнення дочкою віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження нею навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі.

При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню на користь позивача, суд враховує позицію відповідача та ті обставини, що він офіційно працевлаштований, має постійний дохід. Згідно довідки з місця роботи відповідача, наданої виробничим підрозділом локомотивного депо станції Козятин ПЗЗ, його заробіток за період з жовтня 2017 року по березень 2018 року склав 66456,91 грн., середній заробіток за останні два місяці склав 11843, 74 грн.

Стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі є можливим та не порушує інтереси сторін і дитини.

З урахуванням вказаних обставин суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень.

Відповідачем не доведено факту неспроможності сплати аліментів у вказаному розмірі.

За правилом частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Рішення в частині стягнення аліментів з відповідача в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. ст. ст. 13, 19, 95, 141, 200, 206, 258, 259, 263, 264, 268, 354, 355 ЦПК України, су

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, паспорт серії СК 966254, виданий Миронівським РВ ГУ МВС України в Київській області 05 лютого 1999 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_2, паспорт серії СК 510383, виданий Миронівським РВ ГУ МВС України в Київській області 26 березня 1997 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, про стягнення стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, який народився 23 серпня 1974 року, на користь ОСОБА_1аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку за умови її навчання в Сумському державному університеті.

Матеріальну допомогу стягувати з 22 січня 2018 року.

Рішення в частині стягнення матеріальної допомоги з ОСОБА_2 в межах суми платежу за один місяць в розмірі 2000 гривень за період з 22 січня 2018 року по 22 лютого 2018 року підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2на користь держави 704 гривні 80 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 1 Розділу ХШ «Перехідні положення» ЦПК України в новій редакції до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного тексту судового рішення 01 червня 2018 року.

Суддя підпис ОСОБА_4

Згідно з оригіналом

Суддя Л.О. Капшук