Постанова

Іменем України

27 червня 2018 року

м. Київ

справа № 766/12234/17

провадження № 61-11673св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є. (суддя - доповідач),

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Гаврилова Д. В. та постанову апеляційного суду Херсонської області у складі колегії: Ігнатенко П. Я., Вейтас І. В., Воронцової Л. П. від 11 січня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання інформації недостовірною та її спростування.

Позов мотивовано тим, що відповідач в мережі Інтернет у відеозаписі «ІНФОРМАЦІЯ_1» поширив відносно нього недостовірну інформацію з посиланням на факти вчинення ним незаконних дій, що справді не мали місця, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію, порушує особисті немайнові права, дискредитує в очах суспільства, у зв'язку з чим просив суд визнати недостовірними відомості поширені у відеозаписі, зокрема: «ОСОБА_1 роздає депутатам комунальне майно, землі, ресурси»;

«ОСОБА_1 став головою обласної ради шляхом політичної корупції»;

«ОСОБА_1 нікому не відомий держатель казино, пивних палаток та напівкримінальних бізнесів»;

«ОСОБА_1 вирішив зайнятися найуспішнішим бізнесом в Україні тих часів - державною службою. За допомогою свого друга та покровителя ОСОБА_3 він знайомиться з іншим впливовим «регіоналом» ОСОБА_4, а той у свою чергу із сином ОСОБА_5 - ОСОБА_6»;

«Без допомоги ОСОБА_1 діяльність конвертаційних центрів була б неможливою»;

«Крім покровительства над конвертами ОСОБА_1 з генералом ОСОБА_7 зачищають конкурентів»;

«За короткий час силовики зачистили ринок, а монополісти ОСОБА_1 та ОСОБА_7 спокійно збирали мільйонні виручки, переводячи у готівку бізнесменам не обліковані прибутки»;

«Наприклад, точно відомо про переведення у готівку 60 мільйонів доларів при підтримці київських колег»;

«Цей актив потрапив у власність ОСОБА_1 незаконно»;

«10 травня 2017 року Господарський суд Херсонської області приймає рішення, із якого стає зрозумілим, що ОСОБА_1 з компаньйонами обманули продавця та не заплатили тому ні копійки.»;

«Майбутній голова обласної ради повинен був до вересня 2016 року сплатити борг у розмірі майже 2 мільйонів доларів»;

«Підприємство ОСОБА_1 ухилилося від податків на суму 800 тисяч гривень.» «На момент махінації з терміналом ОСОБА_1 очолював державну інспекцію сільського господарства»;

«На цій посаді він не один раз ставав фігурантом кримінальних справ»;

«Попрацював менше місяця на новій посаді в Одесі ОСОБА_1 відразу став фігурантом кримінальної справи і був повинен ходити на допити. Керівництво сільгоспінспекції фіктивно працевлаштувало співробітницю, що призвело до розтрати бюджетних коштів»;

«Шляхом фальсифікації документів ОСОБА_1 незаконно звільняв своїх підлеглих та вчиняв інші протиправні дії»;

«Але сумне життя дрібного вимагателя набридло нашому герою»;

«ОСОБА_1 в результаті політичної корупції вдалося зібрати голоси та стати головою обласної ради. Когось купили грошима, когось посадою, а когось - у кращих традиціях 90-х - залякали».

Також просив суд зобов'язати відповідача спростувати поширені у відеозаписі відомості та стягнути 1 грн в рахунок відшкодування моральноъ шкоди.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області 15 серпня 2017 року позов задоволено. Вирішено визнати недостовірними наступні відомості, поширені ОСОБА_2 у відеозаписі «ІНФОРМАЦІЯ_1»: «ОСОБА_1 роздає депутатам комунальне майно, землі, ресурси»;

«ОСОБА_1 став головою обласної ради шляхом політичної корупції»;

«ОСОБА_1 нікому не відомий держатель казино, пивних палаток та напівкримінальних бізнесів»;

«ОСОБА_1 вирішив зайнятися найуспішнішим бізнесом в Україні тих часів - державною службою. За допомогою свого друга та покровителя ОСОБА_3 він знайомиться з іншим впливовим «регіоналом» ОСОБА_4, а той у свою чергу із сином ОСОБА_5 - ОСОБА_6»;

«Без допомоги ОСОБА_1 діяльність конвертаційних центрів була б неможливою»;

«Крім покровительства над конвертами ОСОБА_1 з генералом ОСОБА_7 зачищають конкурентів»;

«За короткий час силовики зачистили ринок, а монополісти ОСОБА_1 та ОСОБА_7 спокійно збирали мільйонні виручки, переводячи у готівку бізнесменам не обліковані прибутки»;

«Наприклад, точно відомо про переведення у готівку 60 мільйонів доларів при підтримці київських колег»;

«Цей актив потрапив у власність ОСОБА_1 незаконно»;

«10 травня 2017 року Господарський суд Херсонської області приймає рішення, із якого стає зрозумілим, що ОСОБА_1 з компаньйонами обманули продавця та не заплатили тому ні копійки.»;

«Майбутній голова обласної ради повинен був до вересня 2016 року сплатити борг у розмірі майже 2 мільйонів доларів»;

«Підприємство ОСОБА_1 ухилилося від податків на суму 800 тисяч гривень.» «На момент махінації з терміналом ОСОБА_1 очолював державну інспекцію сільського господарства»;

«На цій посаді він не один раз ставав фігурантом кримінальних справ»;

«Попрацював менше місяця на новій посаді в Одесі ОСОБА_1 відразу став фігурантом кримінальної справи і був повинен ходити на допити. Керівництво сільгоспінспекції фіктивно працевлаштувало співробітницю, що призвело до розтрати бюджетних коштів»;

«Шляхом фальсифікації документів ОСОБА_1 незаконно звільняв своїх підлеглих та вчиняв інші протиправні дії»;

«Але сумне життя дрібного вимагателя набридло нашому герою»;

«ОСОБА_1 в результаті політичної корупції вдалося зібрати голоси та стати головою обласної ради. Когось купили грошима, когось посадою, а когось - у кращих традиціях 90-х - залякали».

Зобов'язано ОСОБА_2 спростувати поширені ним недостовірні відомості шляхом зачитування ним спростування та оприлюднення його на відео-каналі сайту YouTube, на якому було поширене відео «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що зазначена відповідачем інформація щодо фактів та обставин, викладених у статті, подана у формі фактичних тверджень (даних), однак не підтверджена належними та допустимими доказами, а тому не може кваліфікуватись як оціночні судження.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19 вересня 2017 року позов в частині вимог про стягнення моральної шкоди залишено без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 207 ЦПК України 2004 року.

Ухвалою Херсонський міський суд Херсонської області від 03 листопада 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо змісту спростування та його строку відмовлено.

Постановою апеляційного суду Херсонської області від 11 січня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 03 листопада 2017 року задоволено частково. Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 03 листопада 2017 року про відмову в ухваленні додаткового рішення скасовано. Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 15 серпня 2017 року змінено, доповнено його резолютивну частину щодо змісту (способу) спростування недостовірної інформації та зобов'язати відповідача - ОСОБА_2 спростувати поширені ним недостовірні відомості шляхом відеозапису зачитування ОСОБА_2 тексту рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 15 серпня 2017 року у справі № 766/12234/17 та оприлюднення зазначеного вище відеозапису на веб-сайті www.youtube.com у публічному доступі в 15-денний строк з моменту набрання рішення законної сили.

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції про те, що поширена відповідачем інформації не є оціночними судженнями, апеляційний суд, крім того, зазначив, що критика діяльності позивача фактично зводиться до обвинувачень його у вчиненні протиправних дій, які мають ознаки кримінальних злочинів без жодного на те підґрунтя, а тому з урахуванням роз'яснень, викладених у пункті 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», дійшов висновку про зміну рішення суду першої інстанції щодо змісту (способу) спростування інформації та строків виконання.

У березні 2018 року ОСОБА_2 подав касаційну скаргу до Верховного Суду, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 15 серпня 2017 року та постанову апеляційного суду Херсонської області від 11 січня 2018 року і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій не взято до уваги положення статті 30 Закону України «Про інформацію» та статті 277 ЦК України, за змістом яких ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Не враховано рекомендації, що містяться у резолюції № 1165 (1998) Парламентської асамблеї Ради Європи про право на недоторканість особистого життя, а також рішення Конституційного Суду України від 10 квітня 2003 року № 8рп/2003, в якому суд підкреслює, що межі допустимої інформації щодо посадових та службових осіб можуть бути ширшими порівняно з межами такої ж інформації щодо звичайних громадян. Викладене призвело до неповного з'ясування обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно грунтоваться на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення не відповідають.

Суди установили, що позивач займає посаду голови Херсонської обласної ради і представляє регіональний орган місцевого самоврядування на державному рівні.

ІНФОРМАЦІЯ_3 на YouTube-каналі відповідач опубліковав відеозапис під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1» (https:ІНФОРМАЦІЯ_2), посилання на який розміщено на ряді сайтів. У вказаному відеозаписі, серед іншого, зазначається про корупційні дії позивача, про його участь у незаконних схемах по відмиванню грошових коштів, про фігурування в різних кримінальних справах, про політичну корупцію.

Відповідно до статті 32 Конституції України, кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї.

Згідно зі статтею 34 Конституції України кожному гарантується також і право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (далі - Постанова) судам роз'яснено, що статтею 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Беручи до уваги зазначені конституційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки та слова, правом на вільне вираження своїх поглядів і переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте й сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

Вирішуючи спір, суди виходили з того, що інформація, розповсюджена відповідачем, стосується обвинувачень позивача у вчиненні протиправних дій, які мають ознаки кримінальних злочинів, тобто у статті містяться певні фактичні дані, достовірність яких відповідач не довів. Апеляційний суд вважав, що поширена відповідачами інформація щодо позивача є недостовірною, оскільки достовірність її відповідачем не доведена, а тому підлягає спростуванню.

У пункті 19 Постанови роз'яснено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

При поширенні недостовірної інформації стосовно приватного життя публічних осіб вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації має свої особливості (пункт 21 Постанови). Суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації (далі - Декларація), схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів Ради Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканість приватного життя.

Зокрема, у названій Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі).

У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися &q?он;виставити&q?жн; себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами.

У зв'язку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Таким чином, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді голови Херсонської обласної ради, є публічною особою, а тому свідомо відкритий для прискіпливого контролю за його особою, як з боку активістів так і пересічних громадян. Інформація, поширена відповідачем стосується виключно професійної діяльності, а не його приватного життя. Крім того, враховуючи публічний статус позивача та те, що поширена інформація стосувалася його публічної діяльності та мала суспільний інтерес, позивач повинен бути терпимим до публічної критики, межа якої є ширшою від критики пересічних осіб.

Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій викладеного не врахували та помилково вважали, що поширена відповідачем інформація викладена у формі подачі істинних фактів, у зв'язку з чим дійшли до необґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Частинами 1, 3 статті 412 ЦПК України встановлено, що підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухваленням нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Оскільки судами встановлено фактичні обставин справи, однак неправильно застосовано до спірних правовідносин закон, який підлягав застосуванню, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду з постановленням нової про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 400, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 15 серпня 2017 року та постанову апеляційного суду Херсонської області від 11 січня 2018 року скасувати та постановити нову.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання інформації недостовірною та її спростування відмовити.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасовані судові рішення втрачають законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:Н. О. Антоненко
В. І. Журавель
В. М. Коротун
В. П. Курило