Справа № 496/1142/15-ц
Провадження № 2/496/283/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Дранікова С.М.

за участі секретаря Камочкіній А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить суд визнати недійсним заповіт, посвідчений 25.11.2013 року приватним нотаріусом Біляївського районного нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований р реєстрі за №2097, яким ОСОБА_4 на випадок своєї смерті все своє майно заповів ОСОБА_2, як такий, що не відповідає вільному волевиявленню заповідача і не відповідає його волі.

У судове засідання позивач та його представник втрете не з'явилися.

У судовому засіданні представник відповідачки просить застосовати до представника ОСОБА_1 ОСОБА_5, заходи процесуального примусу у вигляді стягнення в дохід державного бюджету штрафу у сумі десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за зловживанням правами сторони по справі.

Відповідачка підтримала вказане клопотання та просила його задовольнити.

Розглянувши дане клопотання, заслухавши думку відповідачки та її представника, щодо заявленого клопотання, суд приходить до наступного.

Справа призначалась до слухання на 23.05.2018 року, 31.05.2018 року, 12.06.2018 року. Однак, належним чином повідомлений ОСОБА_1 та його представник заяви про слухання справи у їх відсутності не надали, до судових засідань не зявлялись, при цьому, кожного разу на адресу суду надходять заяви від представника позивача про перенесення слухання справи, які вмотивовані тим, що представник позивача ОСОБА_6 не має можливості прибути до судового засідання, оскільки приймає участь в інших провадженнях. Однак вказані обставини неяким чином не документально не підтвердженні.

Як зазначає в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватись належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Частиною 3 ст. 43 ЦПК України передбачено, що у випадку невиконання учасником справи його обов'язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Згідно з ст. 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов'язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст.144 ЦПК України одним із заходів процесуального примусу є штраф.

Згідно з п.3 ч. 1 ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2018 року становить 1762 гривні.

Відповідно до ч.3 ст. 148 ЦПК України, у випадку невиконання процесуальних обовязків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.

Отже, у звязку з зловживанням процесуальними правами ОСОБА_6 як сторони по справі, оскільки ОСОБА_1 діє виключно через свого представника, суд вважає за необхідне застосувати заходи процесуального примусу у вигляді штрафу в 0,5 розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 881 гривень.

У відповідності до ч. 6 ст. 148 ЦПК України, суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обовязків.

Керуючись ст.ст. 143, 144, 148, 260, 261, 353, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Застосувати відносно ОСОБА_6 - заходи процесуального примусу.

Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, штраф в розмірі 0,5 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 881 гривень в дохід державного бюджету ( номер рахунку 0111, код за ЄДРПОУ отримувача 37913781, отримувач УК у Біляїв.р-ні/Біляївс. р-н/21081100, банк ГУДКСУ в Одеській області МФО 828011).

Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України (01601, вул. Липська, 18/5, м. Київ, ).

Ухвала може бути скасована, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обовязків

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_7