Справа № 686/8194/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2018 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Мазурок О. В. при секретарі Конопко А. П.

за участі позивача ОСОБА_1

представників відповідачів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Хмельницькій області, прокуратури Хмельницької області, Головного управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області про відшкодування шкоди, завданої особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління національної поліції в Хмельницькій області, прокуратури Хмельницької області, Головного управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області про відшкодування шкоди, завданої особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади та просив стягнути з державного бюджету України на його користь сто тисяч гривень моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, стягнути з державного бюджету України на його користь вісімдесят тисяч п`ятдесят гривень 00 копійок, завданої особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень та покласти на відповідачів судові витрати.

На обґрунтування своїх вимог вказав, що в провадженні слідчих Хмельницького відділення національної поліції Головного управління національної поліції в Хмельницькій області знаходиться кримінальне провадження №0004180, яке порушено за його заявою з приводу викрадення бронзової зірки з меморіалу Вічний вогонь в м. Хмельницький. 09.11.2017 року вчергове було скасовано постанову слідчого СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області Бондарука Р.В., який не виконав минулих ухвал слідчих суддів та прийняв незаконне рішення у вигляді постанови про закриття кримінального провадження 13.05.2017 року, чим спричинив йому майнову та моральну шкоду. Група наглядових прокурорів підтримала цю незаконну постанову.

Моральна шкода полягає у марнуванні його часу, моральних стражданнях, які він переніс під впливом бездіяльності при неналежному розслідуванні, оскільки відповідачі створили атмосферу вседозволеності та безкарності, не притягували до відповідальності своїх працівників всупереч рішенням суду, створили атмосферу нехтування своїми службовими обов`язками, присвоїли йому ярлик «скаржника», постійно підтримували незаконними діям та бездіяльністю стан «хронічного стресу», що призвело до передчасного старіння, він змушений був докладати додаткових зусиль для організації свого життя і відновлювати ділову репутацію.

В обґрунтування майнової шкоди позивач зазначив, що фактично витрачений його час вісім годин, які він оцінює у вісімдесят тисяч гривень 00 копійок та тридцять дві гривні на проїзд у маршрутному таксі. Окрім цього він витрачав власний папір на електроенергію та фарбу картриджа лазерного принтера та вісімнадцять гривень 00 копійок на копіювання документів. Таким чином, майнова шкода складає 80 тис. 50 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно зі ст. 1173, 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача Головного управління національної поліції в Хмельницькій області в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. В письмовому відзиві на позов вказав, що ухвалою суду від 09.11.2017 року, або іншими рішеннями суду не визнано незаконними дії слідчого під час здійснення ним досудового розслідування. Підстави для відшкодування шкоди, передбачені ст. 1176 ЦК України відсутні. У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» відповідно до ст.440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Позивачем не надано до суду жодних доказів на підтвердження заподіяння йому відповідачем моральної шкоди у вигляді моральних чи фізичних страждань, погіршення стану здоров`я, порушення нормальних життєвих зв`язків та стосунків з оточуючими людьми, не зазначено, з яких саме міркувань моральна шкода визначена у сумі 100000 грн. Понесені витрати для написання скарги на постанову про закриття кримінального провадження, подачі скарги до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, участі в слуханні у слідчого судді не відносяться за змістом та характером у розумінні ст. ст. 22,1166, 1167 ЦК України до матеріальних збитків, матеріальної чи моральної шкоди. Крім того, позивач не надав жодних належних доказів понесення таких витрат. ОСОБА_1 не надав жодного доказу того, чи взагалі він є стороною кримінального провадження згідно п. 19, ч. 1 ст. 3 КПК України, а відтак вказане у його позовній заяві не може доводити того, що будь-які рішення, дії чи бездіяльність слідчого в даному кримінальному провадженні можуть впливати на його права та інтереси, а також не може доводити причинно-наслідкового зв`язку між начебто завданням ОСОБА_1 моральної та майнової шкоди діями слідчого. Позивачем не надано жодного належного доказу того, що дії відповідачів є неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та вина.

Представник відповідача прокуратури Хмельницької області в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. В письмовому відзиві на позов вказав, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004189 від 05.07.2016 року за ч. 1 ст. 185 КК України розпочато на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 21.06.2016 року, винесеної за заявою (скаргою) ОСОБА_1 . Досудове розслідування здійснювалось СВ Хмельницького ВП ГУ НП в Хмельницькій області, процесуальне керівництво прокурорами Хмельницької місцевої прокуратури. Згідно матеріалів кримінального провадження заявник ОСОБА_1 у заяві від 08.04.2016 року до Хмельницького ВП ГУ НП в області про вчинення кримінального правопорушення просив внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом викрадення невідомими особами бронзової зірки з меморіалу «Вічний вогонь», що по АДРЕСА_1 . В ході досудового розслідування встановлено, що бронзова п`ятикутна зірка з меморіалу «Вічний вогонь» перебуває на зберіганні в КП по зеленому будівництву і благоустрою міста та на підставі рішення п`ятої сесії Хмельницької міської ради від 16.03.2016 року №74 «Про встановлення графіку роботи меморіалу «Вічний вогонь» встановлюється лише на свята, визначені даним рішенням». В ході досудового розслідування не здобуто жодних доказів щодо можливого викрадення бронзової зірки з меморіалу «Вічний вогонь», слідчим 14.07.2016 року прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю події злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 ККУ. У зв`язку із неповнотою досудового розслідування, 15.11.2016 року слідчим суддею від 14.07.2016 року постанову про закриття кримінального провадження скасовано. 13.05.2017 року слідчим прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю події злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 ККУ. 09.11.2017 року слідчим суддею Хмельницького міськрайонного суду на підставі скарги ОСОБА_1 постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 13.05.2017 року скасовано. Ухвали, винесені слідчими суддями Хмельницького міськрайонного суду за результатами скарг позивача про скасування постанов органів досудового розслідування не тягнуть наслідків цивільно-правового характеру. Також вони не є доказом того, що дії та бездіяльність працівників правоохоронних органів порушували законні права та інтереси позивача. Ухвали виносились суддями в порядку вимог статті 303 КПК України, що свідчить про використання позивачем права на звернення до суду в порядку КПК України відносно бездіяльності органів досудового слідства. Позивачем до суду не надано жодних доказів на підтвердження заподіяння йому відповідачем моральної шкоди у вигляді моральних чи фізичних страждань, погіршення стану здоров`я та стосунків з оточуюючими тощо, а також не зазначено з яких саме міркувань моральна шкода визначена у сумі 100 000 грн. Процесуальні рішення, на які посилався позивач та розцінені ним як бездіяльність є предметом оскарження відповідно до правил ст. 303 КПК України, тобто є механізмом реалізації прав особи на контроль в порядку кримінального судочинства за діяльністю уповноважених осіб на здійснення функцій органу досудового розслідування. Реалізація позивачем свого процесуального права на оскарження рішень, дій та бездіяльності слідчого під час досудового розслідування в межах кримінальних проваджень не є підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки не є порушенням прав позивача. Вищевикладена позиція відображена в ухвалах колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.11.2017 року справа №751/10092/16-ц, від 01.11.2017 справа №464/172/16-ц. Також понесені витрати по оплаті паперу, ксерокопіюванню документів, проїзд до суду не відносяться за змістом та характером у розумінні ст. ст. 22,1166 ЦК України до матеріальних збитків або матеріальної шкоди. Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» безпосередньо регулюються підстави відшкодування моральної і матеріальної шкоди, завданої зазначеними органами.

Зокрема, відповідно до ст. 1 вищезазначеного Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. За ст. 2 вищезазначеного Закону право на відшкодування шкоди виникає у випадках постановлення виправдувального вироку суду, закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, закриття справи про адміністративне правопорушення. Жодних неправомірних дій відносно ОСОБА_1 відповідачами не вчинялось. Позивачем не надано жодного належного доказу того, що дії відповідачів є неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та вина.

Представник відповідача Головного управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. У письмовому відзиві на позов зазначено, що позивач не довів та не обґрунтував, яку саме шкоду, протиправні дії чи бездіяльність органи Казначейства завдали йому та у чому полягала протиправність діяння Головного управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області. Позивач помилково ототожнює державу Україну з державним органом Головним управлінням Державної казначейської служби України в Хмельницькій області, що є порушенням ч.2 ст. 176 ЦК України відповідно до якої, юридичні особи, створені державою, якою є і Казначейство, не відповідають за зобов`язаннями держави. Головне управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області не перебувало з позивачем у цивільно-правових відносинах, а тому не завдало і не могло завдати останньому шкоди. Державна казначейська служба України та її територіальні органи у порядку постанови КМУ №845 від 03.08.2011 року «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ» лише виконує рішення суду про стягнення коштів з Державного бюджету України, а не відповідає за зобов`язаннями Держави або державних органів.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року моральна шкода втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

При прийнятті рішення щодо відшкодування моральної шкоди необхідно дослідити, яких моральних втрат зазнав позивач, які нормальні життєві зв`язки порушено і які зусилля необхідно докласти для організації свого життя, які страждання заподіяні внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява задоволенню не підлягає. Судом об`єктивно встановлено, що 09.11.2017 року слідчим суддею Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області по справі №686/20556/17 задоволено скаргу ОСОБА_1 та скасовано постанову старшого слідчого СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області Бондарука Р.В. від 13.05.2017 року про закриття кримінального провадження №0004180 від 04.07.2016 року як таку, що є передчасною, необґрунтованою та не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Згідно статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Частиною другою статті 1167 ЦК України визначено перелік випадків відшкодування моральної шкоди органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, фізичною або юридичною особою, яка її завдала. Зазначений перелік не є вичерпним, оскільки пункт 3 частини 2 зазначеної статті передбачає наявність інших випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст.ст.1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Підставою для застосування цивільно-правової відповідальності відповідно до ст.1176 ЦК України є наявність в діях особи складу цивільно-правового правопорушення, елементами якого, з урахуванням особливостей, передбачених ст.1174 ЦК України, є заподіяна шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між ними.

Стаття 23 ЦК України передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди передбачено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправні діяння її заподіювача; наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При цьому суд з`ясовує факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, втрати немайнового характеру.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем до суду не надано доказу тому, що ухваленням слідчим Бондарчуком Р.В. постанови про закриття кримінального провадження №0004180 від 04.07.2016 року йому була заподіяна шкода.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з державного бюджету України на користь ОСОБА_1 100000 гривень моральної шкоди та 80050 гривень матеріальної шкоди.

Керуючись ст.ст.15, 23, 1166,1167, 1173,1174 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 81, 258, 354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Хмельницькій області, прокуратури Хмельницької області, Головного управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області про відшкодування шкоди, завданої особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30 денний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги .

Повний текст судового рішення складено 25 червня 2018 року.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає в АДРЕСА_2

Відповідач: Головне управління національної поліції в Хмельницькій області, знаходиться в м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 7, ;

Прокуратура Хмельницької області, знаходиться в м. Хмельницький пров. Військоматський , ;

Головне управління Державної казначейської служби України в Хмельницький області, знаходиться в м. Хмельницький вул.. Свободи, 70 .

Суддя: