Справа № 146/273/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"15" червня 2018 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Пилипчука О.В.

з участю секретаря Бойко Т.Є.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в смт. Томашпіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вапнярської селищної ради Томашпільського району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

07 березня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті її матері ОСОБА_2, померлої 12 грудня 2015 року в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області.

Позов обґрунтовано наступним.

12 грудня 2015 року в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області помела ОСОБА_2, яка доовдилася позивачці матірю.

Після її смерті відкрилась спадщина, що складається із житлового будинку, який розташований по вул. Весняна (колишня Жовтнева),41 Томашпільського району Вінницької області та грошового вкладу, який зберігається в Вапнярській філії № 2935/01 Томашпільського відділення ощадбанку на рахунку № 29160 з належними відсотками та всіма видами компенсаційних виплат.

Позивач зазначає, що вона є спадкоємцем першої черги за законом та звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки нею пропущений встановлений законом шестимісячний строк подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, однак надала до суду заяву, в якій просить справу слухати без її участі, позов підтримує, просить його задовольнити.

Представник Вапнярської селищної ради в судове засідання не зявився, однак голова селищної ради подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності представника селищної ради, позовні вимоги визнають повністю, не заперечують проти їх задоволення.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося.

Суд, розглянувши заяви сторін у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов'язковість рішень суду.

Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно зі ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту.

Судом встановлено, що 12 грудня 2015 року в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області померла ОСОБА_2 (а.с.6).

Згідно довідки виконавчого комітету Вапнярської селищної ради № 142 від 23 лютого 2018 року, після смерті ОСОБА_2, померлої 12 грудня 2015 року, залишилося спадкове майно, що складається із житлового будинку з надвірниим будівлями, зо розташований в смт. Вапнярка вул. Весняна (Жовтнева), 41; не приватизованої земельної ділянки та коштів, які знаходяться в АТ Ощадбанк Вапнярка ТВБВ 10001/021 на рахунку № 0, № 00, № 28950, № 00. Спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 залишилася її донька ОСОБА_1, яка фактично спадщину прийняла (а.с.7).

Житловий будинок з господарчими будівлями, який знаходиться в смт. Вапнярка вул. Жовтнева, 41 Томашпільського району Вінніицької області та грошовий вклад з належними відсотками та всіма видами компенсаційних виплат, який зберігаєтьсяв Вапнярській філії № 2935/01 Томашпільського відділення ощадбанку на разунку № 29160 належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 21 серпня 2008 року, виданих державним нотаріусом Томашпільської державної нотаріальної контори (а.с. 10-11).

Родинні відносини між ОСОБА_2 та позивачкою ОСОБА_1 підтверджуються копією свідоцтва про народження позивачки, копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, копією свідоцтва про укладення шлюбу позивачки та копією свідоцтва про одруження ОСОБА_2 (а.с. 5, 8, 12).

Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ, судом перевіряється наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, зокрема відмови у видачі свідоцтва про спадщину.

Згідно відповіді державного нотаріуса Томашпільської державної нотаріальної контори на запит ОСОБА_1, останній відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, померлої 12 грудня 2015 року, в звязку з пропуском шестимісячного терміну для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 13).

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ, судом перевіряється наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини.

Як вбачається із відповіді державного нотаріуса Томашпільської державної нотаріальної контори № 94/0116 від 16 ьерезня 2018 року спадкова справа на майно померлої ОСОБА_2, 12 грудня 2015 року не заведена (а.с. 18).

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясовування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 2.Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 3.Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі застосуванні норми права до спірних прапвовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 5. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.6. Якщо одна із сторін визнала пред»явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторонни ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах, відповідачем визнано позовні вимоги ОСОБА_1, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, аналізуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, строк звернення до нотаріальної контори ОСОБА_1 пропущений з поважних причин, обставини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини сторонами не оспорюються, суд вважає визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини та вважає поновити ОСОБА_1 такий строк, відповідно, позовна заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи зміст наведених норм, суд вважає за необхідне повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, тобто 352 грн 40 коп сплаченого при поданні позову згідно квитанції № 2 від 21 лютого 2018 року.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 1272 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76, 78, 95, 163, 354 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Вапнярської селищної ради Томашпільського району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити повністю.

ОСОБА_1 визначити на три місяці з дня набрання рішенням законної сили строк для подання заяви про прийняття спадщини на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_2, яка померла 12 грудня 2015 року в смт.Вапнярка Томашпільського району Вінницької області.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н. НОМЕР_1, жительці смт. Вапнярка вул. Весняна, 24 Томашпільського району Вінницької області з державного бюджету 352,40 грн (триста пятдесят дві гривні 40 копійок), сплаченого нею судового збору згідно квитанції № 2 від 21 лютого 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: ОСОБА_3