Справа № 535/649/18
Провадження № 2/535/280/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Якименко Т.О.,

при секретарі Балала Л.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні в смт Котельва Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини без згоди та супроводу батька, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - орган опіки і піклування Котелевської районної державної адміністрації Полтавської області,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України до Республіки Туреччина на період часу з 01.08.2018 року по 01.10.2018 року у супроводі матері ОСОБА_1, без згоди та супроводу батька Позивачка має намір та реальну можливість надати повноцінний відпочинок дитині за кордоном, не лише для покращення стану її здоров'я, а й для підвищення рівня світогляду дитини та забезпечення якомога кращого фізичного, духовного та морального розвитку. Вважає, що відмова відповідача про надання нотаріально посвідченої згоди на вивезення дитини за кордон для відпочинку та оздоровлення, є безпідставною, оскільки обмежує права та інтереси дитини щодо оздоровлення, відпочинку, дозвілля, культурного розвитку, розширення світогляду.

Особи, які беруть участь у справі у судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Позивачка ОСОБА_1 надала суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задоволити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просить справу розглянути без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги позивачки визнав в повному обсязі та просить розглянути справу у судовому засіданні без йог участі. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст. 206 ЦПК України, відповідачу відомі та зрозумілі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - орган опіки і піклування Котелевської районної державної адміністрації Полтавської області направив до суду письмову заяву про розгляд справи без участі її представника, проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечують.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Положеннями ст. 200 ЦПК Українивизначено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов слід задоволити у повному обсязі з наступних підстав.

З 22 лютого 2002 року позивачка ОСОБА_1, перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4, виданим відділом РАГС Котелевського районного управління юстиції Полтавської області 22.02.2002 року. В даний час подружжя проживає окремо.

Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5, виданим відділом РАГС Котелевського районного управління юстиції Полтавської області 17.10.2003 року.

Неповнолітня дочка сторін в даний час проживає з позивачкою у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1, про що свідчить довідка за № 2214, видана виконавчим комітетом Котелевської селищної ради Полтавської області 24.05.2018 року.

Позивачка має намір та реальну можливість надати повноцінний відпочинок доньці за кордоном для покращення стану її здоров'я, для підвищення рівня світогляду та забезпечення якомога кращого фізичного, духовного та морального розвитку.

У травні 2018 року позивачка звернулася до туристичного агентства, щоб організувати туристичний тур на відпочинок до Республіки Туреччина, що підтверджується договором № 12/07 на туристичне обслуговування від 24.05.2018 року.

Проте відповідач, як батько дитини не надав відповідачці дозвіл на виїзд їх неповнолітньої доньки за кордон.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з ст. 141 СК України визначена рівність обсягу прав і обов'язків батьків відносно дитини, незалежно від розірвання шлюбу чи проживання їх окремо від дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено. що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними, крім випадків, передбачених законом.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року №3857-ХІІ, постановою КМУ від 27.01.1995 року №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31.03.1995 року №231 (із змінами).

Правила перетинання державного кордону громадянами України, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57 із змінами та доповненнями, передбачають, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; 2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: якщо другий з батьків є іноземцем або особою без громадянства, що підтверджується записом про батька у свідоцтві про народження дитини, та який (яка) відсутній у пункті пропуску; якщо у паспорті громадянина України для виїзду за кордон, з яким перетинає державний кордон громадянин, який не досяг 16-річного віку, або проїзному документі дитини є запис про вибуття на постійне місце проживання за межі України чи відмітка про взяття на постійний консульський облік у дипломатичному представництві або консульській установі України за кордоном; у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: свідоцтва про смерть другого з батьків; рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків; рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім; рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним; рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (під час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері); виданої органом державної виконавчої служби довідки про наявність заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Таким чином, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Україною 27.02.1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки виїзд дитини за кордон відповідає її інтересам, за своєю метою має сприяти загальному розвитку дитини та її оздоровленню. При цьому суд вважає, що тимчасовий одноразовий виїзд за кордон на конкретний період з визначенням країни, його початку та закінчення у супроводі матері без згоди та супроводу батька не порушує рівність його прав та обов'язків відносно виховання дитини, та не призведе до позбавлення батька дитини передбаченої законодавством можливості брати участі у вихованні дитини та можливості спілкуватися з нею.

Визнання відповідачем пред'явленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч. 3, ч. 4 ст. 200, ч.4 ст.206 ЦПК України представнику відповідача відомі та зрозумілі.

Згідно з ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 89, ч. 3, ч. 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206, ст. 264 ЦПК України, ст. 313 ЦК України, ст. ст. 141, 150, 154 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини без згоди та супроводу батька, задоволити повністю.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, за межі України до Республіки Туреччина на період часу з 01.08.2018 року по 01.10.2018 року у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки смт Котельва Полтавської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця смт Котельва Полтавської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3.

Стягти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, жителя АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, жительки АДРЕСА_1, судові витрати в сумі 704,80 грн. (сімсот чотири грн. 80 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Полтавської області через Котелевський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя