233 № 233/484/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2018 року м. Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря судового засідання Франчук А.О., представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Служба єдиного замовника Костянтинівської міської ради» до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про таке:
1.Стислий виклад позиції позивача та відповідача, третьої особи.
1. 09 лютого 2018 року Комунальне підприємство «Служба єдиного замовника Костянтинівської міської ради» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 з підстав, передбачених ст.ст.71,72 ЖК України (а.с.19-20).
2. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в державній квартирі АДРЕСА_2 з 2004 року. Проте, з березня 2011 року відповідач фактично у спірному жилому приміщенні не проживає, його особисті речі у квартирі відсутні.
З 2017 року у спірному жилому приміщенні зареєстровані ОСОБА_3 та її дочка ОСОБА_4 Особовий рахунок відкритий на ОСОБА_3 у 2016 році на підставі рішення суду від 11.10.2016 року у справі № 233/3380/16-ц.
Оскільки відповідач тривалий час у спірному жилому приміщенні не мешкає з невідомих причин, то у відповідності до ст.ст. 71,72 ЖК України має бути визнаний таким, що втратив право користування спірним жилим приміщення.
3. Відповідач відзив на позовну заяву не надав.
4. Третя особа ОСОБА_3 надала суду заяву, в якій зазначила, що заперечень на позовну заяву КП «Служба єдиного замовника Костянтинівської міської ради» вона не має (а.с.35).
П. Пояснення учасників справи.
5. Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги КП «Служба єдиного замовника Костянтинівської міської ради» підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити.
ОСОБА_5 (клопотання) учасників справи.
6. У судове засідання третя особа ОСОБА_3 не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність.
1V. Інші процесуальні дії у справі.
7. Оскільки відповідач, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, повторно у судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, а позивач не заперечував проти заочного порядку розгляду справи, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи від 19.06.2018 року
V. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст правовідносин.
8. Судом встановлено, що спірне жиле приміщення, розташоване у квартирі АДРЕСА_3, яка належить до державного жилого фонду.
У спірному жилому приміщенні зареєстровані: з 18 серпня 2004 року ОСОБА_2, з 03 березня 2017 року наймач ОСОБА_3, з 19.05.2017 року малолітня дочка наймача ОСОБА_4 (а.с.8).
Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 жовтня 2016 року, яке набрало законної сили 22 жовтня 2016 року, за ОСОБА_3 визнано право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1. Зобовязано виконавчий комітет Костянтинівської міської ради укласти із ОСОБА_3 договір найму жилого приміщення за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.60).

Станом на 01 вересня 2017 року за адресою: АДРЕСА_1, рахується заборгованість з квартирної плати у розмірі 1173,24 грн. (а.с.5)

9. З актів з перевірки паспортного режиму від 30 травня 2017 року, 31 січня 2018 року вбачається, що відповідач не мешкає у спірному жилому приміщенні з січня 2011 року, його особисті речі у квартирі відсутні.

V1. Оцінка суду.

10. Частина 2 ст. 47 Конституції України гарантує, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

11. Відповідно до ч.4 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

12. Право на повагу до житла гарантує і ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

13. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців (ч.1).

Частиною 3 ст. 71 ЖК України передбачені випадки, коло жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сімї понад шість місяців. Зокрема, до таких випадків належить: призов на військову службу під час мобілізації, на особливий період; виїзд для лікування в лікувально-профілактичному закладі; взяття під варту або засудження до позбавлення волі, тощо.

Згідно із ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

14. Пленум ВСУ в п. 10 постанови № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування Житлового кодексу України» розяснив, що у справах про визнання наймача або члена його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно зясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сімї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

15. Відповідно до ст.ст. 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 76-77 ЦПК України).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом (ч.1). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.5). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6).

16. На підтвердження заявлених позовних вимог позивачем надані ОСОБА_4 з перевірки паспортного режиму від 30 травня 2017 року та від 31 січня 2018 року, з яких вбачається відсутність відповідача у спірному жилому приміщенні з січня 2011 року та відсутність його особистих речей у спірному жилому приміщенні (а.с.6-7). Проте, зазначені акти не містять опису фактів та обставин, які б підтверджували, що відповідач втратив інтерес до права користування спірним житлом, з яких причин та де перебуває та чи має вільний доступ до житлового приміщення, зокрема, ключі від квартири.

17. Інших доказів на підтвердження неповажності причин відсутності відповідача у спірному жилому приміщенні позивачем не надано, хоча судом під час підготовчого засідання розяснювалось, що входить до предмету доказування та обовязок подання доказів.

18. При цьому, суд вважає безпідставним посилання представника позивача на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 жовтня 2016 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до виконавчого комітету Костянтинівської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням та визначення наймачем житлового приміщення (а.с.60) та визнає такий доказ недопустимим, з огляду на те, що зазначеним рішенням ані факт відсутності відповідача, ані причини відсутності відповідача у спірному жилому приміщенні встановлені не були.

19. Суд також відхиляє посилання представника позивача на наявність за адресою: АДРЕСА_1 заборгованості з квартирної плати у розмірі 1173,24 грн. з огляду на те, що наявність заборгованості з квартирної плати не є законодавчо визначеною підставою для визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

20. Крім того, як в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, так і під час підготовчого провадження у справі представнику позивача розяснювався обовязок подання доказів, які спростовують положення ч.3 ст. 71 ЖК України, згідно з якою жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сімї понад шість місяців. Проте, таких доказів представником позивача суду не надано та про наявність таких доказів не зазначено.

21. За таких обставин, суд приходить до висновку, що факт відсутності відповідача ОСОБА_2 у спірному жилому приміщенні без поважних причин понад шість місяців є недоведеним, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 263-265, 282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

1.У задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Служба єдиного замовника Костянтинівської міської ради» (ідентифікаційний код 33980739, Донецька область, м. Костянтинівка, пр. Ломоносова, 101а) до ОСОБА_2 (зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1), третя особа ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням відмовити в повному обсязі.

2. Повний текст рішення складено 26 червня 2018 року.

3.Заочне рішення може бути переглянуто Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

4.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5.Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: О.В. Каліуш