07.06.2018 637/491/18
РІШЕННЯ

Іменем України

04 червня 2018 року с.м.т.Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - Тордія Е.Н. секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду Харківської області цивільну справу № 637/491/18 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 селищної ради Харківської області про поновлення строку за для звернення до суду та визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

участь у справі приймала: представник позивача ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 04 травня 2018 року звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області з позовною заявою про поновлення строку за для звернення до суду та визнання права власності в порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_5, померлої 07 травня 2014 року.

В судовому засіданні представник позивача, яка діє на підставі довіреності, просила позовні вимоги задовольнити. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 07 травня 2014 року померла мати позивача ОСОБА_5. Після її смерті відкрилася спадщина до якої входить квартиру №11 , розташована за адресою: с.м.т. Шевченкове Харківської області по вул.Мічуріна,25, яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло .Померла заповіту не залишила. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги.Так сталось, що позивач більше 30 років мешкає на Камчатці в Російській Федерації. На час смерті матері він спробував приїхати на її поховання але на кордоні йому повідомили, що у звязку зі міною умов перетинання кордону України йому необхідний закордонний паспорт та запрошення. Окрім того, враховуючи відстань та фінансові можливості ,у звязку з приїздом в подальшому він фізично не міг подати заяву до нотаріальної контори. Також, після смерті матері зясувалось відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відновлення документів зайняло певний час ,що привело до порушення строку звернення до суду за захистом права на спадщину. Про втрату оригіналу свідоцтва про право на квартиру надано оголошення в газету «Краєвид».

Звернувшись до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено в звязку с пропуском строку звернення та відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру, та рекомендовано звернутися до суду.

Тому позивач вимушений звернувся до суду та просить поновити строк за для звернення до суду та визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на вищевказану квартиру, яка залишилася після смерті матреі ОСОБА_5, померлої 07 травня 2014 року.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_3 селищної ради Харківської області не зявився, надавши до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи у своєї відсутності та проти задоволення позову ОСОБА_2 не заперечував.

Суд , заслухавши пояснення представника позивача, свідків, перевіривши матеріали справи, вважає що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Кожна особа згідно ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання .

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Свідоцтвом про народження (серія І-ВЛ № 500177, яке видане повторно ОСОБА_3 районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 08 грудня 2017 року ) засвідчено той факт, що 07 грудня 1962 року, народився ОСОБА_2, його батьками в свідоцтві зазначені відповідно: ОСОБА_6, ОСОБА_7.

Мати позивача змінювала своє прізвище (з Бичко на Деревянко, та на ОСОБА_5) в звязку з укладенням шлюбу, що підтверджується Витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 08 грудня 2017 року, прізвище залишила - ОСОБА_5 (а.с.13-14).

Відповідно до свідоцтва про смерть (серія І-ВЛ №606827, виданого повторно ОСОБА_3 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 08 грудня 2017 року), мати позивача ОСОБА_5, померла 07 травня 2014 року.

За життя ОСОБА_5 отримала право власності на житло на квартиру №11 , що розташована за адресою: Харківська область с.м.т.Шевченкове по вул Мічуріна, 25, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло №96 від 18 березня 1994 року та технічнним паспортом на обєкт нерухомого майна .

Згідно довідки №122 виконавчого комітету ОСОБА_3 селищної ради Харківської області від 29 січня 2018 року вбачається, що рішенням даної селищної ради № 409 від 19 грудня 1996 року будинок № 11-б по вул.Мічуріна в с.м.т.Шевченкове Харківської області перейменовано на будинок № 25 по вул.Мічуріна с.м.т.Шевченкове Харківської області.

Вищезазначений правовстановлюючий документ (свідоцтво про право власності на житло № 96 від 18 березня 1994 року) на квартиру, розташовану за адресою: Харківська область с.м.т.Шевченкове АДРЕСА_1 (будинок змінений на №25) виданий на імя ОСОБА_5 було втрачено про при невідомих обставинах , про що зроблено повідомлення в районну газету «Краєвид» №№27-28 (1853-1854) від 6 квітня 2018 року.

З листа за № 32/01-16 приватного нотаріуса ОСОБА_3 районного нотаріального округу Харківської області від 29 січня 2018 року, вбачається, що позивачу відмовлено в оформленні спадщини після смерті матері ОСОБА_5, померлої 07 травня 2014 року, в звязку з пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини, та відсутності правовстановлюючого документу, для вирішення даного питання рекомендовано звернутися до суду.

З витягів зі спадкового реєстру та листа № 164/01-16 наданих приватним нотаріусом ОСОБА_3 районного нотаріального округу Харківської області від 02 червня 2018 року вбачається, що заповіти від імені ОСОБА_5 посвідчені не були, спадкові справи після смерті ОСОБА_5, померлої 07 травня 2014 року не заводилися, відповідні свідоцтва нікому не видавалися.

Допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_8, ОСОБА_9 надали свідчення про те, що ОСОБА_2 знають з дитинства, останній тривали час мешкає на Камчатці , більш того він мешкає на острові до якого гелікоптер прилітає в певний час. Він є єдиним спадкоємцем.Йому було повідомлено про смерть матері але він не зміг пересіч кордон України ,так як саме в цей час змінились умови перетинання кордону. Окрім того зясувалось що було втрачено документи на квартиру , які тривалий час відновлялись.

Згідно до п. 1.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. 4.15 Наказу Мін'юсту від 22 лютого 2012 року № 296/5 зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» вказано, що видача свідоцтва, про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-ІУ, однією із підстав державної реєстрації прав на нерухоме майно є рішення судів, що набрали законної сили, оскільки визнання права власності на нерухоме майно є прерогативою суду.

Відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємиців).

Спадкування за правилами ст.1217 Цивільного кодексу України здійснюється за законом та заповітом.

До складу спадщини за правилами ст. 1218 Цивільного кодексу України входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

Статтею 1261 Цивільного кодексу України передбачено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним.

Частиною 5 ст.1268 Цивільного кодексу України, передбачено ,що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Виходячи з того, що відповідачем не заявлено про застосування судом строків позовної давності, суд вважає можливим поновити строки звернення до суду з позовом.

Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, також враховуючи, що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті матері, визнання за ним права власності не порушає нічиїх інтересів, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 133, 200, 223, 247, 258, 259, 268 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 328, 1216, 1217, 1218, 1261, 1268 Цивільного кодексу України (2004 року), ст.41 Конституції України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 селищної ради Харківської області про поновлення строку за для звернення до суду та визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк для звернення до суду за захистом його не визнаного права.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_2 області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлої 07 травня 2014 року .

Апеляційна скарга на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи,зазначений строк обчислюється з часу виготовлення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження.

СУДДЯ