Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.05.2018 Справа №607/11795/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Дзюбича В.Л.,

з участю секретаря судового засідання Зубко О.Я.,

представника позивача ОСОБА_1

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника третьої особи - Острівської сільської ради ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 з участю третьої особи Острівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа- Острівська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області про усунення перешкоди у користуванні належною їй земельної ділянкою за кадастровим № 612526400:02:001:1139, що розташована за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, с. Острів, вул. М. Кордуби, буд. № 62, зобов»язавши відповідачів не чинити їй перешкоди у встановленні твердої огорожі (паркана) на межі, яка розділяє належну позивачу земельну ділянку та земельну ділянку кадастровий №:02:001:3475 в с. Острів, вул. М. Кордуби, 62, що належить відповідачам. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що у відповідності до Державного акту серії ЯМ №259898, виданого Управлінням держкомзему у Тернопільському районі їй на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0540 га, кадастровий номер №612526400:02:001:1139, яка знаходиться за адресою Тернопільська область, Тернопільський район, с. Острів, вул. М. Кордуби, 62, на якій знаходиться придбаний позивачем у 2006 році житловий будинок. Власниками сусідньої земельної ділянки є відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Частина спільної межі між вказаними ділянками є твердою межею та відгороджена огорожею, а частина ділянки була розділена лише межовими знаками, які були знищені відповідачами. Зважаючи на те, що відповідачі використовують належну їм ділянку для здійснення підприємницької діяльності, пов»язаної з ремонтом автомобілів, що створює позивачу певні незручності та перешкоди у користуванні належною їй земельною ділянкою, у квітні 2017 року ОСОБА_5 вирішила відновити межові знаки та встановити огорожу на межі вказаних земельних ділянок. З цією метою нею були запрошені спеціалісти ліцензованої організації ТОВ «Геоземсервіс» та голова Острівської сільської ради. Однак відповідачі своїми активними діями, які полягали у киданні каміння, поливанні межі водою зі шлангу, відштовхуванні майстрів, погрозах фізичною розправою у випадку продовження виконання робіт із встановлення огорожі, не допустили вказаних осіб до спільної межі та зруйнували нові межові знаки. З цього приводу позивачем було написано заяву у правоохоронні органи, які не виявили в діях відповідачів ознак кримінального правопорушення. Повторна спроба встановити огорожу на межі спірних ділянок у червні 2017 року завершилась аналогічним чином, через погрози з боку відповідачів запрошені позивачем представники ТОВ «Матек» відмовились від встановлення межових знаків. На звернення позивача до сільського голови з метою створення земельної комісії та встановлення твердої межі у серпні 2017 року Острівська сільська рада рекомендувала позивачу звернутись до ліцензованих організацій. На усні звернення позивача власники суміжної земельної ділянки не реагують та відмовляються в добровільному порядку усунути перешкоди у користуванні належною їй земельною ділянкою, погрожуючи розправою у випадку встановлення огорожі. Із врахуванням наведеного позивач просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та зобов»язати відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 не чинити їй перешкоди у встановленні огорожі на межі, що розділяє належні їм земельні ділянки.

У відзиві на позов відповідач ОСОБА_3 просить у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що викладені у позовній заяві відомості та факти не відповідають дійсності. Жодних перешкод у користуванні належної ОСОБА_5 відповідачі не чинять. Навпаки з боку позивача має місце самовільне захоплення частини належної ОСОБА_3 земельної ділянки на якій, встановлено огорожу. При виготовленні позивачем кадастрового номера погодження меж із суміжними землекористувачами проведено не було і на даний час, за наявною у відповідача інформацією, відбулось зміщення меж земельної ділянки ОСОБА_5 у її бік з 6,4 м до 7,1 м. Також на протязі 10 років позивач створює перешкоди відповідачу у користування належної їй ? частиною земельної ділянки кадастровий номер: :02:001:3475, що знаходиться за адресою с. Острів, вул. М. Кордуби, 62, оскільки відмовляється встановити на своєму будинку ринву з водостоком, а також обмотку з водовідводом, наслідок чого дощові, снігові води підтоплюють та спричиняють руйнування належного ОСОБА_3 житлового будинку, який розташований нижче та збудований із глини. 20.03.2017 року Острівською сільською радою позивача повідомлено про необхідність встановлення ринви та обмостки, однак вказане звернення залишилось без реагування. Із врахуванням наведеного просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовити.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити у повному обсязі, зобов»язати відповідачів не чинити перешкоди позивачу у користуванні належною їй земельною ділянкою кадастровий № 612526400:02:001:1139, що розташована за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, с. Острів, вул. М. Кордуби, буд. № 62, та надати можливість встановити тверду огорожу (паркан) на межі, яка розділяє належну позивачу земельну ділянку та земельну ділянку кадастровий №:02:001:3475 в с. Острів, вул. М. Кордуби, 62, що належить відповідачам.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні просить у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що з її боку відсутні будь-які перешкоди у користуванні належною позивачу земельною ділянкою, в той час як ОСОБА_5 тривалий час відмовляється встановити на своєму будинку ринву та влаштувати обмотку з водостоком, внаслідок чого стічні води з її ділянки стікають та підтоплюють земельну ділянку відповідачів.

Відповідач ОСОБА_3 просить у задоволенні позову відмовити з мотивів, наведених у відзиві на позов.

Представник третьої особи Острівської сільської ради у судовому засіданні не заперечила щодо задоволення позову, вказала, що на даний час частина належних сторонам у справі земельних ділянок залишається неогородженою і на ній відсутні межові знаки. Додала, що відповідачі чинять перешкоди у встановленні огорожі.

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч.1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позивач ОСОБА_5 є власником житлового будинку №62, що знаходиться за адресою вул. М. Кордуби у с.Острів Тернопільського району Тернопільської області, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 13.01.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу ОСОБА_6, за реєстром №611 та Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна №77549124 від 30.12.2016 року.

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №259898, виданого 28.11.2012 року Управлінням Держкомзему у Тернопільському районі ОСОБА_5 належить на праві власності земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд(присадибна ділянка) площею 0,0540 га, кадастровий номер:612526400:02:001:1139, що розташована за адресою вул. М. Кордуби, 62 у с. Острів Тернопільського району Тернопільської області.

Вказана земельна ділянка у встановленому порядку зареєстрована за позивачем, що підтверджується Витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-013 від 08.11.2013 року.

Власниками суміжної земельної ділянки площею 0,1900 га кадастровий номер::02:001:3475, що знаходиться за адресою вул. М. Кордуби, 62, с. Острів, Тернопільського району Тернопільської області по 1/2 частині є відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що доводиться Витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-017 від 17.02.2017 року тадоговором дарування ? частки земельної ділянки від 30.08.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу ОСОБА_7, за реєстром №716.

Як встановлено судом, на даний час сторони у справі не можуть в добровільному порядку дійти згоди щодо встановлення позивачем твердої огорожі на частині межі, яка розділяє належні їм земельні ділянки, де відсутні межові знаки, оскільки відповідачі не надають згоди на відновлення межових знаків та встановлення позивачем огорожі(паркану) з приводу чого позивач зверталась до Острівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, ліцензованих суб»єктів підприємницької діяльності, що здійснюють виконання робіт із землеустрою та в правоохоронні органи.

Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю фізичних і юридичних осіб гарантується в конституційному порядку. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно із ч.1 ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 Земельного кодексу України, виключно судом вирішуються спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб.

Згідно з ч.2 ст.152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов»язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків.

Тобто, порушення, невизнання або оспорювання права власності або права користування на земельну ділянку є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу, передбаченого ст. 152 ЗК України. Усунення будь-яких порушень прав особи на землю може бути застосовано судом у разі встановлення, що таке порушення мало місце, в чому саме полягає таке порушення та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка. Власники землі та землекористувачі, у тому числі орендарі, зобов'язані дотримуватися меж земельної ділянки, закріпленої в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка. Межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам, у тому числі орендарям.

Острівська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області листом №221 від 11.08.2017 року рекомендувала ОСОБА_5 звернутися з приводу встановлення межових знаків земельної ділянки в натурі(на місцевості та закріплення їх межовими знаками встановленого взірця) до ліцензованих суб»єктів підприємницької діяльності, що здійснюють виконання робіт із землеустрою.

У своєму листі за вих. №151-06/17 від 05.06.2017 року ПП «Матек» повідомило позивача про неможливість проведення робіт по встановлення меж земельної ділянки в натурі(на місцевості) та закріплення поворотних точок межі межовими знаками встановленого взірця, оскільки суміжні землекористувачі не дають можливості виконати зазначені роботи.

ТОВ «Геоземсервіс» 28.07.2017 року повідомило позивача про відсутність на підприємстві спеціаліста для проведення робіт щодо встановлення та закріплення межовими знаками меж земельної ділянки.

Проведеною Тернопільським РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області перевіркою за зверненнями ОСОБА_5 не виявлено ознак кримінального правопорушення та рекомендовано останній з приводу розподілу земельних ділянок звернутися до суду в порядку цивільного судочинства.

Частиною 3 ст.103 ЗК України встановлено, що власники та землекористувачі земельних ділянок зобов»язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель(обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків, тощо).

Власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними-ч.1 ст.106 ЗК України.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом, позивач є власником земельної ділянки площею 0,0540 га, кадастровий номер №612526400:02:001:1139, що розташована за адресою вул. М. Кордуби, 62 с. Острів, Тернопільський район, Тернопільська область, відповідачі є власниками по ? частині суміжної земельної ділянки площею 0,1900 га кадастровий номер: :02:001:3475, що знаходиться за адресою вул. М. Кордуби, 62, с. ОстрівТернопільський район Тернопільська область, що підтверджується відповідним державними актами про право власності на землю та Витягами з Державного земельного кадастру. Межі вказаних земельних ділянок виділені в натурі на місцевості, при цьому частина межі зазначених ділянок є твердою межею та відгороджена огорожею, а частина межі була позначена межовими знаками, які на даний час відсутні.

За таких обставин, аналізуючи вищенаведені обставини, враховуючи те, що відповідачі в добровільному порядку не надають позивачу згоди на відновлення частини відсутніх межових знаків та встановлення твердої огорожі у виді паркану на межі, що розділяє спірні ділянки, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_5 є підставними, обґрунтованими, повністю підтверджуються дослідженими судом доказами та підлягають до задоволення.

При цьому суд звертає увагу на те, що посилання відповідачів на відсутність у житловому будинку ОСОБА_5 ринви та обмостки із водостоком та захоплення позивачем частини земельної ділянки відповідачів не є підставою для відмови у позові, оскільки власники землі та землекористувачі, у тому числі орендарі, зобов'язані дотримуватися меж земельних ділянок, закріплених в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка та не чинити перешкод суміжним землевласникам у реалізації ними права володіння, користування і розпорядження належними їм земельними ділянками. Твердження відповідачів щодо захоплення земельної ділянки і невідповідність меж є голослівними, оскільки Державні акти на землю є чинними.

Інших доказів в обґрунтування своїх заперечень відповідачами не надано.

Таким чином, суд на основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього з'ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з'ясувавши їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_5 слід задовольнити, усунути перешкоди ОСОБА_5 у користуванні належною їй земельною ділянкою за кадастровим №612526400:02:001:1139, що розташована за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, с. Острів, вул. М. Кордуби, буд. № 62, зобов»язавши відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не чинити позивачу перешкод у встановленні твердої огорожі (паркана) на межі, яка розділяє земельну ділянку кадастровий № 612526400:02:001:1139 в с. Острів, вул. М. Кордуби, 62 та земельну ділянку кадастровий №:02:001:3475 в с. Острів, вул. М. Кордуби, 62.

В силу вимог ст.141 ЦПК України з відповідачів слід стягнути в користь позивача в рівних частках 640 грн. сплаченого судового збору в дохід держави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 133, 223, 263, 265, 352, 354 ЦПК України , ч.1 ст.386, ст.391 ЦК України, ч.3 ст.103, ч.1 ст.106, ч.2 ст.152, ч.2 ст.158 ЗК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити у повному обсязі.

Усунути перешкоди ОСОБА_5 у користуванні належної їй земельною ділянкою за кадастровим № 612526400:02:001:1139, що розташована за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, с. Острів, вул. М. Кордуби, буд. № 62 шляхом зобовязання ОСОБА_2 (зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код: НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (проживає: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код: НОМЕР_2) не чинити позивачу ОСОБА_5 (проживає: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код: НОМЕР_3) перешкод у встановленні твердої огорожі (паркана) на межі, яка розділяє земельну ділянку кадастровий № 612526400:02:001:1139 в с. Острів, вул. М. Кордуби, 62 та земельну ділянку кадастровий №:02:001:3475 в с. Острів, вул. М. Кордуби, 62.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_5 320 гривень сплаченого позивачем судового збору.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_5 320 гривень сплаченого позивачем судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному п. 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддяОСОБА_8