Справа № 500/2058/18
Провадження № 2/500/2022/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю секретаря судового засідання Сирбу Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Камянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

11.04.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт того, що заповіт, який складений ОСОБА_2 на імя ОСОБА_3, посвідчений виконавчим комітетом Камянської сільської ради народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області за № 61, складений на імя ОСОБА_1та визнати за нею, як спадкоємцем за заповітом, право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою Одеська область, Ізмаїльський район, с. Камянка, Успенська, №53; земельну ділянку площею 0,99 га, яка розташована на території Камянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства, мотивуючи тим, що 1/4 частка вищевказаного будинку належить ОСОБА_4. 05.06.2004 року ОСОБА_4 померла, після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно до якого входить 1/4 частка житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою Одеська область, Ізмаїльський район, с. Камянка, Успенська, №53. Заповіту ОСОБА_4 не залишила. Чоловік спадкодавця ОСОБА_2, спадкоємець за законом першої черги, прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем. 25.08.2012 року ОСОБА_2 помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно до якого входить 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресоюОдеська область, Ізмаїльський район, с. Камянка, Успенська, №53, 1/4 з яких він успадкував після дружини, земельна ділянка площею 0,99 га, яка розташована на території Камянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства. 25.07.2000 року ОСОБА_2 залишив заповіт, згідно умов якого все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і в загалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що за законом вона матиме право, заповів ОСОБА_3. Після укладення шлюбу ОСОБА_3 змінила прізвище на «Базюк». ОСОБА_1 прийняла спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернулась із заявою про прийняття спадщини. При зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, ОСОБА_1 було відмовлено.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14.06.2018 року задоволено заяву ОСОБА_1 про залишення позову без розгляду в частині вимог про встановлення факту того, що заповіт, який складений ОСОБА_2 на імя ОСОБА_3, посвідчений виконавчим комітетом Камянської сільської ради народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області за № 61, складений на імя ОСОБА_1.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, розгляд справи залишив на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 належить 1/4 частка житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Камянка, Успенська, №53, на підставі запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Камянської сільської ради №289, що підтверджено довідкою Камянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №407 від 15.02.2018 року.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ТП № 249502, виданим 08.06.2004 року виконкомом Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області, ОСОБА_4 померла 05.06.2004 року.

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/4 частка житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Камянка, Успенська, №53.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 51876693 від 11.05.2018 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_4, померлої 05.06.2004 року відсутня.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_4 являються:

- дочка ОСОБА_1, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 207315, повторно виданим 09.08.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського районного управління юстиції, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № від 09.02.2018 року, згідно якого ОСОБА_3 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Худченко», витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №1 від 09.09.2016 року, згідно якого ОСОБА_5 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Базюк»;

- чоловік ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії ІІ-АГ № 271984, виданим 15.11.1970 року Камянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області.

Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_2, постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджено довідкою Камянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №407 від 15.02.2018 року, тобто вважається таким, який прийняв спадщину.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживала та заяв про прийняття спадщини не подавала, тобто вважається такою, яка спадщину не прийняла.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 310193, виданим 27.08.2012 року виконавчим комітетом Камянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_2 помер 25.08.2012 року.

Після смерті ОСОБА_2 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить:

- 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресоюОдеська область, Ізмаїльський район, с. Камянка, Успенська, №53, 1/4 з яких він успадкував після дружини, а 1/4 належить йому на підставі запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Камянської сільської ради №289, що підтверджено довідкою Камянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №408 від 15.02.2018 року;

- земельна ділянка площею 0,99 га, яка розташована на території Камянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства, яка належить спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 084646, виданого 18.05.2004 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 10-05-2296, кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0005.

.

Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту від 25.07.2000 року, посвідченого виконавчим комітетом Камянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 61, ОСОБА_2 заповів все його майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і в загалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що за законом він матиме право ОСОБА_3.

Як вже встановлено судом, після реєстрації шлюбу ОСОБА_3 змінила прізвище на «Базюк».

Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 51719478 від 26.04.2018 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповіт ОСОБА_2 від 25.07.2000 року, зареєстрований за № 61, не змінювався та не скасовувався.

Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Осіб, які відповідно до вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК України мають право на обовязкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту, немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 у встановлений законом строк звернулась з відповідною заявою про прийняття спадщини, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину.

Письмовою відповіддю нотаріуса, ОСОБА_1 було розяснено про неможливість видати свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлого 25.08.2012 року.

Дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що у звязку з тим що, право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв'язку з чим задовольняє позов.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 16, 76, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1222, 1233, 1234, 1235, 1241, 1269, 1270 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) до Камянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 04378511, місцезнаходження: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Камянка, вул. Суворова, 4-г) про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_2, померлого 25.08.2012 року, право власності на:

- 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресоюОдеська область, Ізмаїльський район, с. Камянка, Успенська, №53;

- земельну ділянку площею 0,99 га, яка розташована на території Камянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 084646, виданий 18.05.2004 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 10-05-2296, кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0005).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 22.06.2018 року.

Суддя: ОСОБА_6