У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" червня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Юдицькому К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про передачу цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за територіальною підсудністю до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває зазначена цивільна справа.

В судовому засіданні 26 червня 2018 року представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заявила клопотання про передачу вказаної цивільної справи за територіальною підсудністю з Дніпровського районного суду м. Києва до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області.

В обґрунтування вказаного клопотання представник відповідача посилається на те, що згідно паспортних даних останнім місцем реєстрації відповідача ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1. При цьому, представник позивача ОСОБА_4, який підписав позовну заяву, посилається на те, що «… Оскільки між сторонами була досягнута домовленість про те, що в разі прострочення виконання зобов'язання по договору позики відповідач передає у власність позивача ? квартири АДРЕСА_2, що територіально відноситься до Дніпровського району м. Києва, тому дана позовна заява спрямовується до Дніпровського районного суду м. Києва». Разом з тим, розписка від 10 червня 2009 року, яку надано позивачем в кості документу для підтвердження боргу, такої умови не містить. Крім того, жодного іншого доказу такої домовленості між сторонами позивачем не надано ані з позовною заявою, ані згодом до матеріалів справи. Тому відповідач вважає, що судом не було дотримано вимог ст. 110 ЦПК України, а також не було досліджено в цій частині умови договору та інші документальні докази в частині зобов'язання передати у власність частини квартири, що потягло за собою, як на їх погляд, винесення ухвали про відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності.

Суд, вислухавши думку позивача ОСОБА_3, представника позивача ОСОБА_4, які заперечували проти задоволення вказаного клопотання, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції, чинній на момент подання позову - 31 жовтня 2012 року), позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Після надходження до суду позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, судом, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України (в редакції, чинній на момент подання позову - 31 жовтня 2012 року), було здійснено відповідний запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

За відомостями адресно-довідкового підрозділу УГІРФО ГУ МВС України в м. Києві, ОСОБА_1 станом на 15 листопада 2012 року зареєстрованим по м. Києву та Київській області зареєстрованим не значився (а.с. 30, Том 1).

Відповідно до ч. 3 ст. 122 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції, чинній на момент подання позову 31 жовтня 2012 року), у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення у пресі.

В подальшому, з дотриманням норм Цивільного процесуального кодексу України, (в редакції, чинній на момент подання позову 31 жовтня 2012 року), 23 листопада 2012 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Відповідно до п.9 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Станом на день набрання чинності Законом України №2147-VIII від 03.10.2017 року, розгляд справи по суті розпочався.

Крім того, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07 лютого 2018 року, після надходження до суду з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз висновку експертів за результатами проведення додаткової судово-почеркознавчої експертизи разом з матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, провадження у справі було поновлено.

Згідно з ч. 3 ст. 254 Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 року, провадження у справі продовжується зі стадії, на якій його було зупинено.

Відповідно до ч. 2 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 року, справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

За вказаних обставин, враховуючи наведене, суд вважає, що клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про передачу цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за територіальною підсудністю до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 260, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про передачу цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за територіальною підсудністю до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області - відмовити.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текс ухвали складено 27 червня 2018 року.

Суддя: