Справа № 310/2155/18
РІШЕННЯ

Іменем України

15 червня 2018 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Вірченко О.М.,

при секретарі Мельніченко А.Д.,

за участю позивачки ОСОБА_1, представника позивачки ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання матері дитини,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання матері дитини. В обґрунтування позову зазначила, що з 2003 по 2017 роки вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, які припинені в лютому 2017 року. 19 грудня 2017 року у них народилась дочка ОСОБА_5, яка проживає з позивачкою. Вважає відповідача платоспроможним з урахуванням того, що він є фізичною особою-підприємцем, займається автоматизацією торговельних обєктів, здійснює комплексну системну інтеграцію, супровід програмного забезпечення, має власний сайт для рекламування та просування своїх послуг та продуктів. Крім того, ОСОБА_3 має у власності 1/3 частку двокімнатної квартири, обєкт незавершеного будівництва житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, транспортний засіб Chevrolet AVEO, 2008 року випуску. Просила стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 в розмірі 7500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття та аліменти на своє утримання в розмірі 5000 грн. до досягнення дитиною трьох років.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та пояснила наступне. ОСОБА_1 отримує державну допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн. на місяць. Їй необхідно сплачувати комунальні послуги, купувати продукти харчування, інколи доводиться звертатись за послугами до няні, мінімальний розмір щомісячних витрат без урахування ліків складає близько 10900 грн. Відповідач є платоспроможним, має великий дохід, його підприємство стабільно працює, крім того, він отримує дохід, який не вказує в декларації. Згідно довідки податкової інспекції ОСОБА_3 має дохід 400000 грн. На даний час відповідач надає матеріальну допомогу в добровільному порядку. З даним позовом ОСОБА_1 звернулась до суду через те, що хоче бути впевненою в майбутньому та бажає отримувати аліменти в офіційному порядку. Вважає, що ОСОБА_3 має можливість сплачувати аліменти на дитину в розмірі 7500 грн. та на утримання матері дитини 5000 грн. на місяць. Просила задовольнити позов в повному обсязі.

Представник позивачки вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Розмір аліментів суд визначає з урахуванням обставин, визначених у ст. 182 СК України. Батько дитини є фізичною особою-підприємцем та отримує дохід від підприємницької діяльності. Згідно з інформацією податкової інспекції фізична особа-підприємець сам визначає доходи та витрати, які відображаються в спеціальній книзі, таку книгу відповідач не надав. Пунктом 13 Постанови КМУ № 146 від 26 лютого 1993 року «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» визначено, що аліменти утримуються з заробітку (доходу) особи після утримання з цього заробітку податку, тобто при визначенні розміру аліментів дохід платника аліментів не повинен зменшуватись на суму витрат, повязаних з підприємницькою діяльністю. При визначенні розміру аліментів необхідно врахувати те, що у власності відповідач має квартиру, обєкт незавершеного будівництва будинок, а також автомобіль Chevrolet AVEO. Долучені відповідачем документи не підтверджують ту обставину, що розмір аліментів необхідно зменшити. Аліменти є власністю дитини, тому при визначенні розміру аліментів необхідно керуватись інтересами дитини. Вважає заявлений розмір аліментів обґрунтованим. Просив позов задовольнити.

Відповідач позов визнав частково та пояснив наступне. Він під час спільного проживання з позивачкою повністю їй допомагав, весь дохід приносив в її дім. Не заперечував сплачувати аліменти в розмірі 3 000 грн. на дитину 500 грн. на дружину. Відповідач є фізичною особою-підприємцем, його дохід на місяць складає 5000-10000 грн., ведення книги ФОП не є обовязковим, чистий дохід складає близько 10 % від прибутку. У власності ОСОБА_3 має 1/3 частину приватизованої, приблизно в 1998-2000 роках, квартири, будинок йому подарував дід, останній допомагає відповідачу в будівництві будинку, також відповідач має у власності автомобіль. Матеріальну допомогу позивачці ОСОБА_3 надає в добровільному порядку.

Представник відповідача пояснила суду, що розмір аліментів, заявлений в позові, є необґрунтованим, великим та таким, що не відповідає можливостям відповідача, позивачкою не надано доказів платоспроможності відповідача. ОСОБА_3 є фізичною особою-підприємцем, його дохід, підтверджений відповідними документами, зазначений без урахування витрат, а саме - податкових зобовязань, витрат на оренду, заробітну плату працівникам та ін. Відповідач отримує чистого доходу 10000-11000 грн. на місяць, з цієї суми йому необхідно забезпечувати своє життя, сплачувати комунальні послуги, купувати продукти харчування. ОСОБА_3 не відмовляється приймати участь в утриманні дитини та в обґрунтованих додаткових витратах, не заперечує проти сплати аліментів на дружину. Просила при визначенні розміру аліментів врахувати матеріальний стан відповідача та стягнути на дитину 3000 грн., на дружину - 500 грн.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є батьком дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження І-ЖС №. 349053, виданим 05 січня 2018 року Бердянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 10. Дитина проживає разом з матір'ю.

Позивачкою надано письмовий розрахунок витрат на утримання дитини на місяць, які складаються з витрат на дитяче харчування, засоби дитячої гігієни, послуги няні, що загалом складає 10 256 грн. на місяць. Крім того, в розрахунку ОСОБА_1 вказані витрати в розмірі 1800 грн. на місяць на утримання житла, в якому мешкає дитина та її мати та витрати на придбання дитячої коляски в розмірі 5020 грн.

Відповідно до податкових декларацій платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2017 рік та за І квартал 2018 року та інформації, наданої Бердянською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Запорізькій області, загальна сума доходу ОСОБА_3 за 2017 рік становила 471 877,64 грн., за І квартал 2018 року 85 980,50 грн.

Згідно податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку форми № 1 ДФ за звітні періоди: 2017 рік, І квартал 2018 року ФОП ОСОБА_3 сплачував нараховані податки.

Крім того, відповідачем надані письмові розрахунки витрат, понесених ним при здійсненні підприємницької діяльності за 2017 рік та за І квартал 2018 року, витрат на оренду приміщення та сплату комунальних послуг, які загалом за вказаний період склали 293 505,11 грн.

За приписами ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Причому обовязок утримувати дитину є рівним обовязком як матері, так і батька.

Відповідно до ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За вимогами ст. 182 СК України суд при визначенні розміру враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Проте, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Прожитковий мінімум для дитини у віці до 6 років з 01 січня 2018 року становить 1492,00 грн.

В силу вимог ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Тобто, кожен із батьків має забезпечити кожній дитини половину від вищезазначеного розміру прожиткового мінімуму дитини відповідного віку.

Враховуючи, що відповідач не заперечував проти стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 3 000 грн. на місяць, ця сума є значно більшою мінімального розміру аліментів та враховуючи його дохід, суд приходить до висновку, що часткове задоволення позову та стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 3 500 грн. щомісячно буде необхідним і достатнім для утримання дитини.

Згідно з ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 84 та ст.ст. 86, 88 цього Кодексу.

У відповідності із ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Ч. 4 ст. 84 СК України передбачено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Враховуючи надані суду докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову і стягнення з відповідача аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1 000 грн. щомісячно.

Відповідно до ст. 79, 191 СК України аліменти на утримання дитини та одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Таким чином, у даному випадку аліменти необхідно стягнути з 15 березня 2018 року.

Згідно із ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 77, 80, 84, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, ст.ст. 4, 13, 18, 141, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання матері дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1 (71100, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2 (71100, АДРЕСА_2) аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 3 500 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття дитиною, починаючи стягнення з 03 квітня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1 (71100, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2 (71100, АДРЕСА_2) аліменти на її утримання в розмірі 1 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років, починаючи стягнення з 03 квітня 2018 року по 19 квітня 2020 року.

Стягнути ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1 (71100, АДРЕСА_1) судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 21 червня 2018 року.

Суддя ОСОБА_6