Номер провадження: 22-ц/785/507/18
Номер справи місцевого суду: 503/1368/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2018 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі :

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Ващенко Л.Г., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря Урум Т.В.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_2

позивач: ОСОБА_3

відповідач: ОСОБА_4

третя особа: Кодимська міська рада

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Кодимського районного суду Одеської області від 12 жовтня 2017 року в складі судді Сопільняк О. М.,

в с т а н о в и л а:

24.07.2017 року позивачі звернулись до суду з позовом до ПП «Рима» та фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на порушення вимог порядку утримання та поховання її матері ОСОБА_5, що обслуговувалось ПП «Рима» на підставі рішення Кодимької міської ради від 19.07.2001 року №475 та від 24.12.2003 року № 144.

Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 12 жовтня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, 26.10.2017 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задовольнити в повному обсязі. При цьому посилаються на те, що судом не надав належної оцінки фактам в даній справі; судом не вірно оцінено показання сторін у справі.

Ухвалою Кодимського районного суду Одеської області від 26 квітня 2018 року виправлені описки в ухвалі суду від 12.10.2017 року у справі №503/1368/17, а також у вступній та резолютивній частинах рішення від 12.10.2017 року шляхом заміни «Приватного підприємства «Рима» на «Почтарука Олександра Яковича».

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги предявлені до неналежного відповідача, оскільки учасником правовідносин було ПП «Рима», яке надавало послуги з поховання.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про унеможливлення задоволення позову, виходячи з наступного.

Встановлено, що 07 січня 2017 року померла ОСОБА_5 (а.с.14), позивачі є її дітьми (а.с.11,12).

07 січня 2017 року між ОСОБА_2 та ПП «Рима» в особі його директора ОСОБА_4 укладено договір на організацію та проведення поховання ОСОБА_5

За умовами договору ПП «Рима» взяло на себе зобовязання організувати та здійснити поховання ОСОБА_5 та у разі невиконання зобовязання належним чином до відносин застосовуються вимоги Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно акту виконаних робіт на поховання, який є додатком до договору від 07 січня 2017 року, ПП «Рима» надало замовнику ОСОБА_2 наступні послуги з поховання померлої ОСОБА_5: доставка предметів ритуальної належності, надання транспортних послуг, перенесення труни з тілом померлої, надання труни, надання похоронного вінка, копання могили.

Відповідно до ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням іншої сторони (замовника) надати послугу, а замовник зобовязується оплатити зазначену послугу.

Таким чином, правовідносини щодо надання ритуальних послуг виникли між ОСОБА_2 та ПП «Рима», що вірно встановлено судом першої інстанції.

04 серпня 2017 року ПП «Рима» було припинено шляхом ліквідації (а.с.54-65), без правонаступників.

15 травня 2017 року ОСОБА_4 зареєструвався у якості фізичної особи підприємця, вид діяльності: КВЕД 96.03 «Організація поховань і надання суміжних послуг».

Отже, учасником зобовязання з надання послуг було ПП «Рима», ОСОБА_4 ані в статусі фізичної особи підприємця, ані в статусі фізичної особи не є його правонаступником, оскільки підприємство ліквідовано.

Відповідно до ст.113 Господарського кодексу України приватним підприємством визнається підприємство, що діє на основі приватної власності одного або кількох громадян, іноземців, осіб без громадянства та його (їх) праці чи з використанням найманої праці. Приватним є також підприємство, що діє на основі приватної власності субєкта господарювання юридичної особи.

Власник приватного підприємства і засноване ним підприємство є самостійними і відмінними один від одного субєктами права власності і учасниками господарських відносин.

Згідно до ст.96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобовязаннями усім належним їй майном. Учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобовязаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобовязаннями її учасника (засновника), крім випадків, установлених установчими документами та законом.

Згідно п.1.8 Статуту ПП «Рима» підприємство відповідає за своїм зобовязанням всім майном, що мається у його власності. Підприємство відповідає за особистими зобовязаннями власника в межах, передбачених законодавством. Норма, якою передбачена відповідальність власника по боргам підприємства, в статуті відсутня (а.с.89-97).

Зважаючи на викладене, відповідальність за неналежне виконання зобовязання не може бути покладена на ОСОБА_4 як фізичну особу власника підприємства, оскільки таке не передбачено законом та статутом.

Тотожність виду діяльності ФОП ОСОБА_4 із ПП «Рима» - організація поховань і надання суміжних послуг, не спростовують правил правонаступництва, тому доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Доводи апеляційної скарги про припинення господарської діяльності ПП «Рима» з порушенням законодавства, навіть за умов їх обґрунтованості, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки за заявою позивачів Джуринських ПП «Рима» замінено на іншого відповідача, відтак доводи щодо особи не учасника справи, апеляційним судом розглядатися та оцінюватися не можуть. Таке питання може бути предметом вирішення в окремому провадженні.

Доводи апеляційної скарги про неповне зясування обставин справи по суті вимог підставою скасування рішення суду також бути не можуть, оскільки вимоги предявлені до неналежного відповідача, тому вимоги по суті справи перегляду не підлягають.

Таким чином, апеляційна скарга в межах доводів задоволенню не підлягає, рішення суду залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 залишити без задоволення.

РішенняКодимського районного суду Одеської області від 12 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: