Справа № 288/587/18
Провадження № 2/288/493/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_1,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Красногірської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Відділ у ОСОБА_3 районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, ОСОБА_3 районна державна адміністрація Житомирської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі позивач) звернулась до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, в якій вказує, що 17 липня 1997 року померла її мати ОСОБА_4, яка до дня смерті проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка є спадкоємцем померлої та спадщину після смерті матері прийняла так як фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР.

За життя померлою був складений заповіт згідно якого померла все належне їй майно заповіла позивачці.

До складу спадкового майна, що залишилось після померлої матері, ввійшло право на земельну частку (пай) у реформованому КСП імені Цюрупи, Красногірської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, розміром в 3,99 умовних кадастрових гектарах, без визначення частки в натурі на місцевості.

ОСОБА_4 була включена у список осіб членів КСП ім. Цюрупи їх пенсіонерів.

11 квітня 1995 року КСП ім. Цюрупи було видано державний акт на право колективної власності на землю, проте мати позивачки не була включена у список осіб, що мають право на земельну частку (пай), який є додатком до вказаного державного акту.

Відповідно до Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам, організаціям», частина 2 передбачає, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

ОСОБА_4 працювала у КСП імені Цюрупи, була членом КСП і після виходу на пенсію залишилась членом.

Відомості про виключення ОСОБА_4 з членів КСП, відсутні.

Позивачка зверталась до Відділу Держгеокадастру з приводу отримання сертифікату про право на земельну частку (пай) на імя померлої матері, їй було відмовлено через те, що вказані документи не видаються на померлих громадян та рекомендовано звернутись до суду.

Через відсутність сертифікату про право на земельну частку (пай), виданого на імя матері, позивачка не має можливості реалізувати свої спадкові права на вказане майно.

Отже, станом на 11.04.1995 року (дату видачі державного акту) померла була членом КСП імені Цюрупи і тому вона мала право на земельну частку (пай) у розмірі, рівному з паями інших членів КСП.

Позивачка просить визнати за нею, право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства імені Цюрупи, Красногірської сільської ради, Попільнянського району, Житомирської області, розміром 3,99 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 17 липня 1997 року.

Позивачка в судове засідання не зявилась, в позовній заяві просила справу розглядати без її участі.

Представник Красногірської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без участі їх представника.

Представник третьої особи Відділу у ОСОБА_3 районні Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій просив провести судовий розгляд справи за відсутності представника відділу, заперечень проти позову не мають.

Представник третьої особи ОСОБА_3 РДА Житомирської області в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій просив розгляд справи провести без участі їхнього представника, також просять справу вирішити у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-ТП № 315246, виданого 28 липня 2017 року ОСОБА_3 районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, ОСОБА_4 померла 17 липня 1997 року, про що виконавчим комітетом Красногірської сільської ради, Попільнянського району, Житомирської області складено запис № 6.

Як вбачається з свідоцтва про народження серії І-ТП № 443633, виданого 15.11.1978 року Красногірською сільською радою, Попільнянського району, Житомирської області, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, її матірю вказана ОСОБА_4.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ТП № 483246, виданого 24.08.1985 року Красногірською сільською радою, Попільнянського району, Житомирської області, ОСОБА_5 24 серпня 1985 року уклала шлюб з ОСОБА_6, після чого змінила своє прізвище на «Салівон», запис № 04.

Заповітом посвідченим секретарем Красногірської сільської ради Попільнянського району Житомирської області 21 травня 1997 року передбачено, що ОСОБА_4 заповіла все своє майно своїй дочці ОСОБА_2.

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі виданого 23.04.2018 року приватним нотаріусом ОСОБА_3 районного нотаріального округу Житомирської області, до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про Спадкову справу, спадкодавцем якої вказана ОСОБА_4,Спадкова справа № 62322066.

Як вбачається з довідок № 24 та № 25 від 25 січня 2018 року виданих Виконавчим комітетом Красногірської сільської ради, Попільнянського району, Житомирської області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживала в ІНФОРМАЦІЯ_3, спадщину прийняла від ОСОБА_4, яка померла 17 липня 1997 року, так як фактично вступила у володіння спадковим правом та померла ОСОБА_4 на момент смерті проживала і була зареєстрована по вищевказаній адресі, разом з нею зареєстровані та проживали: дочка ОСОБА_2, зять ОСОБА_6, внук ОСОБА_7 та внучка ОСОБА_8.

Згідно Архівного витягу № 04-04/54 від 01.03.2018 року рішення Виконавчого комітету Красногірської сільської ОСОБА_3 народних депутатів Попільнянського району Житомирської області № 11 від 28.08.1994 року «Про встановлення загальної чисельності осіб для обчислення середньої земельної частки» виданого Архівним сектором ОСОБА_3 РДА Житомирської області, вирішено, що загальну кількість осіб для обчислення середньої земельної частки складає 238 чоловік та до Списку членів КСПГ ім. Цюрупи пенсіонерів для обчислення середньої земельної чисельності по Красногірській сільській раді за номер 127 включено ОСОБА_4.

Відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю серії ЖТ 04-09-000004 виданого 11.04.1995 року ОСОБА_3 районною ОСОБА_3 народних депутатів Житомирської області, КСП імені Цюрупи Красногірської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, передано у колективну власність 1160,0 га землі, землю передано для сільськогосподарського використання відповідно до рішення ОСОБА_3 районної ОСОБА_3 народних депутатів від 20.02.1995 року.

Згідно Архівної довідки № 04-04/55 від 01.03.2018 року Архівного сектору ОСОБА_3 РДА Житомирської області, документи КСП ім. Цюрупи села Андрушки Попільнянського району Житомирської області до архіву на зберігання не надходили, тому підтвердити факт виключення ОСОБА_4 з членів КСП протягом 1994-1997 років не є можливим.

Як вбачається з трудової книжки ОСОБА_4 вона працювала в цуккомбінаті імені Цюрупи Красногірської сільської ради Попільнянського району Житомирської області з 1975 року, за фахом доярка.

Відповідно до протоколу засідання комісії по встановленню трудового стажу бувшим колгоспникам, які зараховані в штат на постійну чи сезонну роботу складеного 20.05.1975 року, ОСОБА_4 є членом в колгоспі ім. Шевченка, працювала в колгоспі з 01.01.1939 року по 15.07.1941 року та з 01.01.1944 року по 01.04.1975 року по час реорганізації та приступила до роботи в колгоспі до затвердження виконавчим комітетом ОСОБА_3 звіту комісії про зупинення діяльності колгоспу згідно наказу по цуккомбінату ім. Цюрупи № 296 від 27.03.1975 року, зарахована в штат Красногірського відділу колгоспу та пропрацювала з 1939 року по 1975 рік.

Згідно розяснення № 705/02-14 від 04.05.2018 року виданого приватним нотаріусом ОСОБА_3 районного нотаріального округу Житомирської області, ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) члена реорганізованого КСП імені Цюрупи через відсутність документів, що підтверджують право ОСОБА_4, яка померла 17.07.1997 року, на земельну частку (пай) члена КСП імені Цюрупи.

Як вбачається з довідки № 706/02-14 від 04.05.2018 року виданої приватним нотаріусом ОСОБА_3 районного нотаріального округу Житомирської області, спадщину після смерті ОСОБА_4, яка померла 17.07.1997 року, прийняла за законом її дочка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, заяви від будь-яких інших спадкоємців, не надходили, Спадкова справа № 68/2018.

Згідно п. «а» ч. 3 статті 152 Земельного Кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Указом Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» визначено, що право на земельний пай мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами цього підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Відповідно до частини 3 Указу Президента України № 666/94 від 10.11.1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», право на земельну частку (пай) є обєктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному вираженні.

Частиною 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Згідно абзацу 2 п.1 Перехідних положень Земельного Кодексу України від 25 жовтня 2001 року рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Згідно статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі - продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, цивільні права та обов'язки спадкодавця, у тому числі право власності на річ, можуть переходити у спадщину.

Відповідно до ч. 5 статті 1268 Цивільного Кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття.

Частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Зазначені обставини у їх системному звязку свідчать, що є всі підстави для визнання за позивачем ОСОБА_2 права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом.

Керуючись Указом Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»; Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»; статтею 152 ЗК України; статтям 373, 374, 386, 392, 1220-1221, 1223, 1225, 1235, 1268-1270 ЦК України; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 189-200, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Красногірської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Відділ у ОСОБА_3 районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, ОСОБА_3 районна державна адміністрація Житомирської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства імені Цюрупи, Красногірської сільської ради, Попільнянського району, Житомирської області, розміром 3,99 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) в порядку спадкування за заповітом, після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 17 липня 1997 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_9