Справа № 595/177/18
Провадження 2/595/140/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2018

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: одноособово суддею Федорончуком В.Б.,

при секретарі Ковалівському Б.В.,

з участю прокурора Борис І.С.,

представника відповідачів ОСОБА_1,

представника відповідача

Бариської сільської ради ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач справу за позовом заступника керівника Теребовлянської місцевої прокуратури до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Бариської сільської ради Бучацького району Тернопільської області та третьої особи Бучацької районної державної адміністрації про визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування, виданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки, повернення земельних ділянок,

В С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Бариської сільської ради Бучацького району Тернопільської області та третьої особи Бучацької районної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування рішення Бариської сільської ради Бучацького району Тернопільської області від 20 жовтня 2016 року №73/4, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за адресою с.Бариш хутір Гутишино Бучацького району з кадастровим номером :02:003:0404,визнання незаконним та скасування рішення Бариської сільської ради Бучацького району Тернопільської області від 20 жовтня 2016 року №73/3, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_6 площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за адресою с.Бариш хутір Гутишино Бучацького району з кадастровим номером :02:003:0403, скасування рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0404 площею 2 га в с.Бариш хутір Гутишино Бучацького району в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (запис №17776563),скасування рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0403 площею 2 га в с.Бариш хутір Гутишино Бучацького району в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (запис №17775049),зобовязання ОСОБА_3 повернути у комунальну власність територіальної громади Бариської сільської ради земельну ділянку площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с.Бариш хутір Гутишино Бучацького району Тернопільської області з кадастровим номером :02:003:0404, тазобовязання ОСОБА_6 повернути у комунальну власність територіальної громади Бариської сільської ради земельну ділянку площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с.Бариш хутір Гутишино Бучацького району Тернопільської області з кадастровим номером :02:003:0403, мотивуючи тим, що вироком Чортківського районного суду від 14 грудня 2017 року, який набрав законної сили 16 січня 2018 року, ОСОБА_3 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.3 ст.358 та ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України.Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обовязковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Так, в червні 2016 року в ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на підробку документів, а саме кадастрового плану, а також акту визначення та погодження на місцевості зовнішніх меж земельних ділянок під час виготовлення проекту землеустрою щодо відведення їй земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на умовах надання у власність на території с.Бариш хутір Гутишино Бучацького району Тернопільської області.Реалізуючи свій злочинний намір, в червні 2016 року обвинувачена ОСОБА_3 в кадастровому плані в графі «суміжники» навпроти анкетних даних «ОСОБА_7С.» виконала підпис за суміжника, не погоджуючи з ним кадастровий план. Крім цього, в червні 2016 року обвинувачена ОСОБА_3 в акті визначення та погодження на місцевості зовнішніх меж земельних ділянок вписала власноручно прізвище суміжного землекористувача ОСОБА_7 та номер паспорту не належного ОСОБА_7, а також виконала за неї підпис, не погоджуючи із суміжником даний акт.Також, в червні 2016 року в ОСОБА_3В виник злочинний умисел направлений на підробку документів, а саме кадастрового плану, акту визначення та погодження на місцевості зовнішніх меж земельних ділянок під час виготовлення проекту землеустрою щодо відведення її чоловіку ОСОБА_6 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на умовах надання у власність на території с.Бариш хутір Гутишино Бучацького району Тернопільської області.Реалізуючи свій злочинний намір, в червні 2016 року ОСОБА_3 в кадастровому плані в графі «суміжники» навпроти прізвища ОСОБА_8 виконала підпис за суміжника, не погоджуючи з ним кадастровий план.Окрім цього, в червні 2016 року ОСОБА_3 в акті визначення та погодження на місцевості зовнішніх меж земельних ділянок вписала власноручно прізвище ОСОБА_8, а також виконала за неї підпис без погодження з останньою.В червні 2016 року ОСОБА_3 використала підроблені документи, а саме подала до приватного підприємства «Земельні справи» кадастровий план, а також акт визначення та погодження на місцевості зовнішніх меж земельних ділянок для виготовлення проекту землеустрою щодо відведення їй земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на умовах надання у власність на території с.Бариш хутір Гутишино Бучацького району Тернопільської області.Таким чином, вироком Чортківського районного суду від 14 грудня 2017 року підтверджено, що ОСОБА_3 підроблено документи (кадастрові плани, акти визначення та погодження на місцевості зовнішніх меж земельних ділянок), використано підроблені документи шляхом подання останніх ПП «Земельні справи», та на підставі яких виготовлено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність.В подальшому, рішенням сесії Бариської сільської ради від 20 жовтня 2016 року №73/4 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 площею 2 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :02:003:0404. Крім того, рішенням сесії Бариської сільської ради від 20 жовтня 2016 року №73/3 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_6 площею 2 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :02:003:0403.На підставі вищезазначених рішень Бариської сільської ради ОСОБА_3 28.11.2016 року зареєструвала право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0404, площею 2 га в с.Бариш хутір Гутишино Бучацького району, про що державним реєстратором Бучацької районної державної адміністрації внесено запис №17776563 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а ОСОБА_6 зареєстрував право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0403, площею 2 га в с.Бариш хутір Гутишино Бучацького району, про що державним реєстратором Бучацької районної державної адміністрації внесено запис №17775049 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.Згідно з інформацією Відділу у Бучацькому районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 17.01.2018 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0404 в с.Бариш Бучацького району Тернопільської області становить 21563,36 грн., а нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0403 за цією ж адресою - 21563,36 грн.Отже, в результаті вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 набула право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0404 для ведення особистого селянського господарства на території с.Бариш, а її чоловік ОСОБА_6 набув право власності на земельну ділянку :02:003:0403 для ведення особистого селянського господарства на території с.Бариш.

В судовому засіданні прокурор позовні вимоги, викладені в позовній заяві, підтримала.

В судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_9 ОСОБА_1 позовні вимоги заперечила, суду пояснила, що формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі (ст.79-1 ЗК України).За вимогами статей 125,126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".Механізм встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, визначено Інструкцією «Про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 18.05.2010 №376, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за №391/17686 (надалі по тексту - Інструкція).Пунктом 2.1. Інструкції передбачено, що встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Згідно п.3.12. Інструкції закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою.Позивач в обґрунтування позову зазначив, що погодження меж земельної ділянки кадастровий номер :02:003:0404, яка перебуває у власності ОСОБА_3, не проводилось взагалі, що суперечить вимогам ст.91,96,103,198 Земельного кодексу України та п.3.12. Інструкції. Зазначені доводи не відповідають дійсності та спростовуються рішенням державного кадастрового реєстратора, який прийняв рішення про державну реєстрацію земельної ділянки, оскільки межі земельних ділянок, в тому числі і суміжних не накладаються, тобто узгоджуються. По-друге, будь-яких доказів наявності порушень прав та інтересів суміжного землекористувача на земельну ділянку позивачем не надано. Крім того, доводи прокурора про те, що невиконання вимог щодо обовязкового погодження меж земельної ділянки із суміжними землекористувачами виключає можливість подальшого завершення процесу виготовлення проекту землеустрою та наступного його погодження органом місцевого самоврядування є безпідставними, оскільки ні Земельний кодекс України, ні інші нормативно-правові акти, що регулюють земельні відносини, не встановлюють випадків заборони у вчиненні дій щодо завершення процедури погодження чи затвердження документації із землеустрою.Частиною 1 статті 12 ЗК України встановлено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, а) розпорядження землями територіальних громад; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього кодексу.Землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування. Згідно ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі їм земель державної і комунальної власності. Саме на підставі, в порядку та спосіб передбачений вищенаведеними нормами ЗК України, Бариською сільською радою Бучацького району Тернопільської області було прийнято рішення «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність», яким ОСОБА_3 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення площею 2,0000 га, яка розташована за адресою село Бариш хутір Гутишино Бучацького району Тернопільської області.Рішення девятої сесії 7-го скликання Бариської сільської ради від 20.10.2016 року №73/4 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність», яким затверджено ОСОБА_3 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за кадастровим номером :02:003:0404 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення площею 2,0000 га, яка розташована за адресою с.Бариш хутір Гутишино Бучацького району Тернопільської області, та передано ОСОБА_3 вищевказану земельну ділянку у власність, було прийнято після його погодження у встановленому законодавством порядку, реєстрації земельної ділянки в державному земельному кадастрі. На підтвердження доводів про те, що відповідач - Бариська сільська рада при передачі ОСОБА_3 земельної ділянки у власність допустила порушення закону та вийшла за межі своїх повноважень, не надано жодного доказу, а тому вимога до ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення №73/4 від 20 жовтня 2016 року та інші вимоги до ОСОБА_3, що є похідними від вимоги про визнання незаконним та скасування рішення, є безпідставними. З аналогічних підстав необґрунтованими є вимоги до ОСОБА_4

Представник відповідача - Бариської сільської ради Бучацького району Тернопільської області позов визнав, суду пояснив, що рішенням сесії Бариської сільської ради від 20 жовтня 2016 року №73/4 вирішено затвердити ОСОБА_3 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства за кадастровим номером :02:003:0404, за адресою с.Бариш хутір Гутишино Бучацького району Тернопільської області, та передати ОСОБА_3 у власність земельну ділянку площею 2, 000 га для ведення особистого селянського господарства за кадастровим номером :02:003:0404.Рішенням сесії Бариської сільської ради від 20 жовтня 2016 року №73/3 вирішено затвердити ОСОБА_4 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства за кадастровим номером :02:003:0403, за адресою село Бариш хутір Гутишино Бучацького району Тернопільської області, та передати останньому у власність земельну ділянку площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства за кадастровим номером :02:003:0403.Вироком Чортківського районного суду Тернопільської області від 14.12.2017 року підтверджено, що ОСОБА_3 підробила документи, на підставі яких було прийняті Бариською сільською радою рішення №73/3 та №73/4 від 20.10.2016 року. Відповідачка підробила підписи в кадастрових планах, актах визначення та погодження на місцевості зовнішніх меж земельних ділянок. Використала підроблені документи шляхом подання їх приватному підприємству «Земельні справи», на підставі яких виготовлено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність їй та ОСОБА_6Внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 набула право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0404, а відповідач ОСОБА_6 набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0403. Позивач у позовній заяві зазначає, що при прийнятті оскаржуваних рішень Бариською сільською радою як представницьким органом, на який покладено вказані повноваження, порушено встановлений загальнодержавний порядок безоплатної передачі спірної земельної ділянки, оскільки межі земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами не погоджувались, а тому відсутні правові підстави в подальшому завершення виготовлення проекту землеустрою, погодження його з компетентними органами, що в свою чергу виключає і можливість затвердження відповідного проекту землеустрою органом місцевого самоврядування. Отже, інтереси територіальної громади порушено органом місцевого самоврядування, який діяв всупереч її інтересам та вимогам чинного законодавства.Проте, при прийнятті рішень Бариська сільська рада Бучацького району Тернопільської області під час затвердження проектів землеустрою та передачі земельних ділянок у власність ОСОБА_3, ОСОБА_6, діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Під час затвердження проектів землеустрою ОСОБА_3 та ОСОБА_6 Бариська сільська рада, як орган місцевого самоврядування, не мала обовязку перевіряти справжність підписів суміжних землекористувачів у проекті землеустрою та інших документах. Земельним кодексом України, Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою наказом Держкомзему від 18.05.2010 р. №376, та іншими нормативно-правовими актами передбачено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами та на орган місцевого самоврядування не покладено обовязок перевірки справжності підписів. Кадастровий план і акти визначення та погодження на місцевості зовнішніх меж земельних ділянок виготовлялися ПП «Земельні справи».Вироком Чортківського районного суду від 14.12.2017 року встановлено, що в обвинуваченої ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на підробку документів, а саме кадастрового плану та актів визначення та погодження на місцевості меж земельних ділянок під час виготовлення проекту землеустрою щодо відведення їй та ОСОБА_6 земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на умовах надання у власність на території с.Бариш хутір Гутишино Бучацького району Тернопільської області.Тому, Бариська сільська рада не порушила порядок безоплатної передачі земельних ділянок громадянам та не вийшла за межі своїх повноважень. Бариська сільська рада погоджується з позивачем, що вона як орган місцевого самоврядування позбавлена повноважень самостійно скасувати вищевказані рішення, у звязку з їх реалізацією шляхом реєстрації права власності на земельну ділянку відповідачами у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.Виходячи з того, що вини посадових осіб Бариської сільської ради у незаконному набутті ОСОБА_3 та ОСОБА_6 права власності на земельні ділянки не має, просить суд не стягувати з Бариської сільської ради судовий збір.

Відповідно до рішення сесії Бариської сільської ради від 20 жовтня 2016 року №73/4 затверджено ОСОБА_3 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства за кадастровим номером :02:003:0404, за адресою с.Бариш хутір Гутишино Бучацького району Тернопільської області, та передано ОСОБА_3 у власність земельну ділянку площею 2, 000 га для ведення особистого селянського господарства за кадастровим номером :02:003:0404.

Згідно рішення сесії Бариської сільської ради від 20 жовтня 2016 року №73/3 затверджено ОСОБА_4 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства за кадастровим номером :02:003:0403, за адресою село Бариш хутір Гутишино Бучацького району Тернопільської області, та передано останньому у власність земельну ділянку площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства за кадастровим номером :02:003:0403.

Вироком Чортківського районного суду Тернопільської області від 14 грудня 2017 року, який набрав законної сили 16 січня 2018 року, ОСОБА_3 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.3 ст.358 та ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України.

Таким чином, вироком Чортківського районного суду від 14 грудня 2017 року підтверджено, що ОСОБА_3 підроблено документи (кадастрові плани, акти визначення та погодження на місцевості зовнішніх меж земельних ділянок), використано підроблені документи шляхом подання їх ПП «Земельні справи», внаслідок чого виготовлено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 5 ст.16, ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Вказані органи місцевого самоврядування здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності.

Територіальна громада села як власник земель, які перебувають у комунальній власності, делегує сільській раді повноваження щодо здійснення права власності від її (громади) імені, в її інтересах, виключно у спосіб та у межах повноважень, передбачених законом.

Згідно п.«б» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної та комунальної власності.

Усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності, перебувають у комунальній власності відповідно до норм ст.83 ЗК України. Землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

При цьому орган місцевого самоврядування, який здійснює права власника земель від імені Українського народу в межах визначених територій, приймаючи рішення про надання земельної ділянки, фактично реалізує своє право власності шляхом розпорядження належним йому майном.

В свою чергу виникнення та реалізація субєктивного права власності громадян на землю потребує виконання певних послідовних дій.

Відповідно до ч.1 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Так, згідно п.б ч.1 ст.121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства в розмірі не більше 2,0 гектара.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами врегульовано ст.118 ЗК України, вимогами якої визначено процедуру подачі громадянами заяви щодо вибору місця розташування земельної ділянки та її розгляду, отримання дозволу, розроблення та погодження проекту відведення земельної ділянки та прийняття відповідного рішення про передачу земельної ділянки у власність. Зокрема, у п.9 ст.118 ЗК України зазначено, що «орган місцевого самоврядування приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність».

Отже, проект землеустрою є основою процедури надання земельної ділянки у власність.

Стаття 20 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 року (далі Закону) передбачає, що землеустрій проводиться в обовязковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі надання земельних ділянок.

Статтею 183 Земельного кодексу України встановлено, що одним із основних завдань землеустрою є встановлення на місцевості меж земельних ділянок власників і землекористувачів.

Згідно з пунктами «д», «е» статті 184 Земельного кодексу України землеустрій передбачає складання проектів відведення земельних ділянок, встановлення в натурі (на місцевості) меж земельних ділянок.

Відповідно до пункту «б» статті 198 Земельного кодексу України при виконанні комплексу робіт для визначення та відновлення меж земельної ділянки необхідне обовязкове узгодження меж земельної ділянки із суміжними власниками і землекористувачами.

Поряд з цим, ст.ст.91,96,103 Земельного кодексу України передбачають, що власники та землекористувачі суміжних земельних ділянок повинні жити за правилами добросусідства, тобто зобовязані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них, не порушувати законні права один одного.

Відповідно до ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Документація із землеустрою розробляється у вигляді схем, проектів, робочих проектів або технічної документації. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок і технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) є різновидами документації із землеустрою (ч.1, п.п. "ґ" і "і" ч. 2 ст.25 Закону).

Відповідності до положень ст.50 Закону акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки), кадастровий план земельної ділянки, матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки) є обов'язковими складовими проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

На підставі чинного законодавства України механізм встановлення меж земельних ділянок визначено Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою наказом Держкомзему від 18.05.2010 №376.

Зокрема, відповідно до п.3.12. зазначеної Інструкції закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою. Повідомлення власників (користувачів) суміжних земельних ділянок про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем завчасно, не пізніше, ніж за пять робочих днів до початку робіт із закріпленням межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Повідомлення надсилається рекомендованим листом, кур'єрською поштою, телеграмою чи за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. Власники (користувачі) суміжних земельних ділянок, місце проживання або місцезнаходження яких невідоме, повідомляються про час проведення робіт із закріплення межовими знаками поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) через оголошення у пресі за місцезнаходженням земельної ділянки. Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез'явлення, якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання.

Як вбачається з п.п.2.8.,3.14. та додатку 2 Інструкції після виконання робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками складається акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який містить підписи суміжних землевласників (землекористувачів) у разі, якщо вони не заявляють претензій до існуючих меж.

З викладеного вбачається, що погодження меж земельної ділянки є складовою частиною кадастрового плану, який, у свою чергу, є складовою частиною проекту землеустрою, необхідного для передачі громадянам безоплатно земельних ділянок на праві приватної власності. Виконання усіх підготовчих робіт з метою отримання у власність земельної ділянки, передбачає як перевірку того, чи є земельна ділянка вільною, чи не належить вона іншому власнику чи користувачеві та чи не накладаються межі вказаної земельної ділянки на суміжні земельні ділянки.

Таким чином, процедура виготовлення проекту землеустрою передбачає обовязкове погодження меж земельних ділянок із суміжними землекористувачами.

Проте, з вироку Чортківського районного суду від 14 грудня 2017 року у справі №595/1544/17 вбачається, що при виготовленні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 площею 2 га за кадастровим номером :02:003:0404 та щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_6 площею 2 га за кадастровим номером :02:003:0403, погодження меж земельних ділянок не проводилось взагалі, що в свою чергу суперечить вимогам ст.ст.91,96,103,198 Земельного кодексу України та п.3.12. «Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками», затвердженої наказом Держкомзему №376 від 18.05.2010 р. та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.06.2010р. за №391/17686.

Таким чином, невиконання вимог щодо обовязкового погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами виключає можливість завершення процесу виготовлення проекту землеустрою та наступного його погодження органом місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах народовладдя, законності, гласності.

Пунктом 10 ст.59 вказаного Закону встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовомупорядку.

Відповідно до ст.ст.16,21 Цивільного кодексу України, ст.152 Земельного кодексу України, способами захисту прав є визнання незаконним рішень органів місцевого самоврядування, визнання правочину недійсним. Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Так, при розгляді справи №911/3285/14 Верховний суд України у своїй постанові від 05.07.2017 року зробив правовий висновок, відповідно до якого у зв'язку з прийняттям суб'єктом владних повноважень ненормативного акта виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, зокрема, у сфері земельних правовідносин відповідний ненормативний акт є підставою виникнення, зміни або припинення конкретних прав та обов'язків фізичних і юридичних осіб приватного права.

Рішення суб'єкта владних повноважень у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та пред'являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред'явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права особи (зокрема й права власності на землю), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб'єкта владних повноважень.

Оскільки, на підставі рішення сесії Бариської сільської ради від 20 жовтня 2016 року №73/4, за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0404, про що державним реєстратором Бучацької районної державної адміністрації внесено запис №17776563 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вказаний запис підлягає скасуванню.

Також, на підставі рішення сесії Бариської сільської ради від 20 жовтня 2016 року №73/3 за ОСОБА_6 зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0403, про що державним реєстратором Бучацької районної державної адміністрації внесено запис №17775049 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Вказаний запис підлягає скасуванню.

Пунктом 1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ст.26 зазначеного Закону записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до цього Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Враховуючи те, що ОСОБА_3, внаслідок вчинення злочинних дій, неправомірно набуто право власності на зазначену земельну ділянку, відсутні законні підстави для прийняття державним реєстратором рішення щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про реєстрацію за нею права власності на спірну земельну ділянку, а тому, підлягає скасуванню рішення державного реєстратора Бучацької районної державної адміністрації від 28.11.2016 №17776563 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0404.

З аналогічних підстав підлягає скасуванню рішення державного реєстратора Бучацької районної державної адміністрації від 28.11.2016 №17775049 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0403.

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного ОСОБА_1 України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» судам підсудні справи зазаявами, зокрема з приводу - володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками.

Разом з тим, відповідно до закріпленого у статті 387 ЦК України загального правила, власник має право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Статтею 393 ЦК України визначено, що власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади або органу місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта.

Положеннями ст.1212 ЦК України закріплено право власника вимагати повернення майна від його теперішнього володільця.

Вищевказаною нормою визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути потерпілій особі це майно.

Як зазначено Верховним Судом України у кондикційному зобовязанні не має правового значення чи вибуло майно з володіння власника за його волею чи усупереч його волі, чи набувач є добросовісним чи недобросовісним.

Таким чином, фактично спірна земельна ділянка незаконно виведена з комунальної власності у звязку із підробленням документів та їх подальшим використанням, а тому зазначені право та охоронювані законом інтереси підлягають захисту в судовому порядку.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідка, дослідивши письмові докази, суд встановив ту обставину, що рішення виконкому Бариської сільської ради, на підставі яких відповідачка ОСОБА_3 зареєструвала право власності на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :02:003:0404, яка розташована в с.Бариш хутір Гутишино Бучацького району, та відповідач ОСОБА_6 зареєстрував право власності на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :02:003:0403, яка розташована в с.Бариш хутір Гутишино Бучацького району, є незаконними та підлягають скасуванню, а тому і рішення про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки видані незаконно та підлягають скасуванню.

За встановлених обставин та визначених відповідно до них правовідносин, суд прийшов до переконання, що діями відповідачів порушені права та інтереси територіальної громади Бариської сільської ради Бучацького району, а тому позовні вимоги прокурора є обгрунтованими і підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.20,25,50 Закону України «Про землеустрій», ст.ст.16,21,387,393,1212 ЦК України, ст.ст.116,118,121,152,183,184,198 Земельного кодексу України, ст.ст. 12,13,81,89,141,263-265,268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Бариської сільської ради Бучацького району Тернопільської області від 20 жовтня 2016 року №73/4, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер :02:003:0404, призначеної для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с.Бариш хутір Гутишино Бучацького району Тернопільської області.

Визнати незаконним та скасувати рішення Бариської сільської ради Бучацького району Тернопільської області від 20 жовтня 2016 року №73/3, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер :02:003:0403, призначеної для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с.Бариш хутір Гутишино Бучацького району Тернопільської області.

Скасувати рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3на земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер :02:003:0404, в с.Бариш хутір Гутишино Бучацького району в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (запис №17776563).

Скасувати рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер :02:003:0403, в с.Бариш хутір Гутишино Бучацького району в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (запис №17775049).

Зобовязати ОСОБА_3 повернути у комунальну власність територіальної громади Бариської сільської ради земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер :02:003:0404, призначену для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с.Бариш хутір Гутишино Бучацького району Тернопільської області.

Зобовязати ОСОБА_4 повернути у комунальну власність територіальної громади Бариської сільської ради земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер :02:003:0403, призначену для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с.Бариш хутір Гутишино Бучацького району Тернопільської області.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь прокуратури Тернопільської області (р/р 4091 в ДКСУ в м.Київ, МФО 820172, ідентифікаційний код одержувача 02910098, код економічної класифікації видатків бюджету 2800) судовий збір в сумі 3524 гривні.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь прокуратури Тернопільської області (р/р 4091 в ДКСУ в м.Київ, МФО 820172, ідентифікаційний код одержувача 02910098, код економічної класифікації видатків бюджету 2800) судовий збір в сумі 3524 гривні.

Стягнути з Бариської сільської ради Бучацького району Тернопільської області в користь прокуратури Тернопільської області (р/р 4091 в ДКСУ в м.Київ, МФО 820172, ідентифікаційний код одержувача 02910098, код економічної класифікації видатків бюджету 2800) судовий збір в сумі 3524 гривні.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_10