"30" травня 2018 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року Ленінський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого - судді Пашнєва В.Г.,

за участі секретаря судового засідання Самотой М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Київське об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Харкова про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт її перебування на утриманні сина ОСОБА_2, який помер 30.01.2015 року..

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з сином ОСОБА_2 з 15.03.2005 року були зареєстровані і проживали за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Після визнання цього міста окупованою територією вони переїхали на проживання до м.Харкова, були взяті на облік як внутрішньо переміщені особи. Вона та її син перебували на обліку у Київському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м.Харкова і отримували пенсію. Розмір її пенсії становить 1815,82 грн. на місяць, тому пенсія сина була постійним та основним джерелом засобів до існування. ОСОБА_2 помер 30.01.2015 року в м. Харків. Після смерті сина вона звернулася до Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Харків для оформлення пенсії у зв'язку з втратою годувальника. В цьому їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника та факту родинних відносин, оскільки відмінні написання прізвищ в документах, що підтверджують родинні звязки.

Встановлення факту, що вона є матірю ОСОБА_2, проживала із ним, перебувала на його утриманні має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне для звернення до Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Харкові із заявою про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника.

В судовому засіданні представник заявниці підтримала заяву, просила її задовольнити, посилаючись на обставини викладені в ній.

Представник заінтересованої особи - Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Харкові у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

Судом, в якості свідків були допитані ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які пояснили, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є матірю ОСОБА_2, раніше вони проживали в м.Луганськ, після початку АТО переїхали до м.Харків як переселенці. ОСОБА_2 отримував пенсію як колишній шахтар та учасник ліквідації ЧАЕС, піклувався про матір, утримував її. При цьому він тяжко хворів на рак. Після смерті сина заявниця перебуває в тяжкому матеріальному становищі, живе за рахунок допомоги сусідів.

Суд, вислухавши пояснення представника заявниці, допитавши свідків, дослідивши та перевіривши всі докази у їх сукупності, беручи до уваги позицію заінтересованої особи, дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 5 передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів) що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.7 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Судом достовірно встановлено, що заявник у справі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є матірю померлого ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, відповідно до свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 506963, виданого Холодногірським районним у м.Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 10.11.2017 року, актовий запис № 32, копії паспорта ОСОБА_2 серії ЕН № 167788, виданого Свердловським МВ УМВС України в Луганській області 17.04.2002 року та пояснень свідків.

Заявник ОСОБА_1, є пенсіонером за віком та їй була призначена мінімальна пенсія.

Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії ВЛ № 605935 виданого Холодногірським районним у м.Харкові відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_2 помер 30.01.2015 року.

У зв'язку зі смертю сина заявниці, у останньої виникла необхідність звернення до Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Харкові для призначення їй пенсії у зв'язку із втратою годувальника, оскільки іншим чином підтвердити факт перебування на утриманні сина немає можливості.

Заявник до моменту смерті ОСОБА_2 проживала разом з ним, вела спільне господарство, останній піклувався про неї, утримував, що підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами, у зв'язку з чим суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_1 перебувала на утриманні свого сина ОСОБА_2, померлого 30.01.2015 року.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає заяву ОСОБА_7 законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст.ст. 5,12,13,76,81, 293-294, 315 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Київське об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Харкова про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідною матірю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, що помер 30.01.2015 року.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебувала на утриманні свого сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, померлого 30.01.2015 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя В.Г.Пашнєв