Справа 752/7794/18
Провадження № 4-с/752/150/18
У Х В А Л А

іменем України

20.06.2018 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Шевченко Т.М. з участю секретаря Павлюк В.В., розглянувши скаргу Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренка Романа Григоровича щодо повернення виконавчого документа, -

в с т а н о в и в:

у квітні 2018 року ПАТ "Сбербанк" звернувся у суд зі скаргою на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренка Р.Г.

В обгрунтування скарги заявник зазначає, що у провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебувала заява ПАТ "Сбербанк" про видачу виконавчого листа на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організаці "Союз інвесторів України" від 27 січня 2017 року у справі № 76/16 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Сбербанк" заборговансті за кредитним договором № 05-В/11/32/ЮО/КЛ від 28.12.2011 р. в розмірі 84 228 122 грн. 25 коп. та витрат, пов"язаних із вирішенням справи Третейським судом у розмірі 42 500 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 03 листопада 2017 року задоволено вказану заяву ПАТ "Сбербанк", у зв"язку з чим був виданий виконавчий лист.

15.02.2018 р. банк подав заяву про відкриття виконавчого провадження, проте 04.04.2018 р. банк отримав повідомлення від 23.03.2018 р. державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання. У повідомлення державний виконавець зазначає про невідповідність виконавчого листа вимогам ч. 1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки не зазначені прізвище, ім"я, по-батькові та посада особи, яка видала виконавчий лист.

На думку заявника, посилання державного виконавця є незаконними, тому ПАТ "Сбербанк" просить визнати протиправними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренко Р.Г. щодо повернення виконавчого документу без прийняття до виконання, скасувати повідомлення від 23.03.2018 р., зобов"язавши державного виконавця прийняти до виконання виконавчий лист від 03.11.2017 р. у справі № 752/5848/17, виданий Голосіївським районним судом м. Києва.

В судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги скарги та просив суд задовольнити скаргу.

Державний виконавець в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином.

Вислухавши пояснення представника заявника та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 03 листопада 2017 року задоволено заяву ПАТ "Сбербанк" про видачу виконавчого листа на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" від 27 січня 2017 року у справі № 76/16 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Сбербанк" заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 05-В/11/32/ЮО/КЛ від 28.12.2011 р. в розмірі 84 228 122 грн. 25 коп. (справа № 752/5848/17, провадження № 6/752/522/17)

14 лютого 2018 року Голосіївським районним судом м. Києва був виданий виконавчий лист № 752/5848/17. (а.с. 6)

Повідомленням від 23 березня 2018 року головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренко Р.Г. виконавчий лист № 752/5848/17 від 14.02.2018 р. повернено стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" (відсутні прізвище, ім"я, по батькові та посада особи, яка видала виконавчий лист)

Скаржник зазначає, що державним виконавцем неправомірно винесено зазначене повідомлення, оскільки виконавчий лист відповідає вимогам до виконавчих документів, встановлених Законом України "Про виконавче провадження", оскільки виданий Голосіївським районним судом м Києва, назва якого відображається у виконавчому документі повністю, виконавчий лист містить назву, дату видачі документа, зазначено рішення, на підставі якого видано документ, найменування та реквізити стягувача і боржника, резолютивну частину рішення, дату набрання рішенням законної сили та строк пред"явлення до виконання. Виконавчий лист підписаний уповноваженою посадовою особою, а саме суддею Мирошниченко О.В. із зазначенням прізвища та ініціалів, скріплений печаткою Голосіївського районного суду м. Києва із зображенням Державного Герба України.

Суд погоджується з доводами заявника з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України рішення суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з приписами ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (із змінами і доповненнями внесеними Законом України від 21.12.2016 №1798-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (ст. ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Як передбачено статтею 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Пунктом 1 частини першої статті 4 Закону визначено, що у виконавчому документі зазначаються назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала.

При цьому, суд відзначає, що вказане положення стосується саме органу або особи, які наділені повноваженнями на видачу виконавчих документів.

Так, зі змісту ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що виконавчі документи видаються, зокрема, судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; нотаріусами (виконавчі написи); комісіями по трудових спорах; державними виконавцями щодо стягнення виконавчого збору; органами (посадовими особами), уповноваженими розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий лист № 752/5848/17 від 14 лютого 2018 було видано Голосіївським районним судом міста Києва, назва якого відображається в наказі повністю, а тому, на думку суду, вимоги ч. 1 ст. 4 Закону при виготовленні вказаного виконавчого документа дотримані.

Разом з тим, частиною третьою статті 4 Закону передбачено, що виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов'язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов'язаний мати таку печатку.

Судом встановлено, що виконавчий лист Голосіївського районного суду м. Києва від 14.02.2018 р. у справі № 752/5848/17 підписаний уповноваженою посадовою особою, а саме, суддею Мирошниченко О.В. із зазначенням прізвища та ініціалів, а також скріплений печаткою Голосіївського районного суду міста Києва із зображенням Державного Герба України, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, враховуючи те, що вищезазначений виконавчий лист відповідає вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження», суд дійшов висновку про правомірність доводів ПАТ «Сбербанк" та незаконність дій державного виконавця щодо повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

У пункті 6 Розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, зазначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 4 Розділу ІІІ вказаної Інструкції виконавчий документ повертається без прийняття до виконання у випадках, передбачених частиною четвертою статті 4 Закону, про що орган державної виконавчої служби або приватний виконавець надсилає стягувачу повідомлення протягом трьох робочих днів з дня пред'явлення виконавчого документа.

З огляду на визнання незаконними дій головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренка Р.Г. щодо повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, суддів дійшов висновку про необхідність визнання недійсним прийнятого за наслідками вказаних дій повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 23 березня 2018.

Керуючись статтями 76-81, 259, 263-264, 447-451 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Скаргу Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" - задовольнити.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренка Романа Григоровича щодо повернення стягувачеві без прийняття до виконання виконавчого листа № 752/5848/17, виданого 14 лютого 2018 року Голосіївським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 05-В/11/32/ЮО/КЛ від 28.12.2011 р. в розмірі 84 228 122 грн. 25 коп.

Зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вжити дій щодо відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 752/5848/17, виданого 14 лютого 2018 року Голосіївським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 05-В/11/32/ЮО/КЛ від 28.12.2011 р. в розмірі 84 228 122 грн. 25 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: