Провадження №2/760/2489/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Усатової І.А.,

при секретарі Ковальській К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Головне управління юстиції в м.Києві про поновлення пропущеного строку на прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в:

13 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Київської міської ради, третя особа: Головне управління юстиції в м.Києві про поновлення пропущеного строку на прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Свої вимоги обгрунтувала тим, що після смерті її тітки - ОСОБА_2, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_4 року, відкрилась спадщина за заповітом, зокрема, на квартиру АДРЕСА_1.

Позивачка вказала, що є спадкоємцем ОСОБА_2 за заповітом, посвідченим нотаріусом Київського міського нотаріального округу 01 квітня 2015 року, інших спадкоємців немає.

Позивачка посилалась на те, що державний нотаріус Дев'ятої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 у свої постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.12.2015 відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом до майна ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року, у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини та відсутністю правовстановлюючих документів на майно померлої.

Позивачка зазначила, що за станом здоров'я не мала можливості своєчасно подати заяву про прийняття спадщини, за станом здоров'я, а ІНФОРМАЦІЯ_6 року народила дочку - ОСОБА_4. На її думку, строк для прийняття спадщини пропущений з поважних причин.

Також пояснила, що її тітка - ОСОБА_2 загубила правовстановлюючі документи на квартиру, а саме: свідоцтво про право власності на житло та технічний паспорт на квартиру, які неможливо відновити. Вказала, що квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_2 на праві власності та зареєстрована за нею в БТІ м. Києва

У зв'язку з наведеним позивачка просить суд визнати пропущений нею строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 з поважних причин та визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_3, у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_5.

Ухвалою судді від 18.10.2016 позовну заяву залишено без руху.

17.10.2016 позивачкою усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою судді від 31.10.2016 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Позивач у судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву, з якої вбачається, що вона просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в матеріалах справи наявні пояснення представника відповідача, в яких останній просив суд слухати справу у їх відсутності та прийняти рішення згідно чинного законодавства.

Третя особа у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в матеріалах справи наявні пояснення представника третьої особи, в яких останній просив суд слухати справу у їх відсутності та прийняти рішення згідно чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_2 (а.с. 7).

Як вбачається з заповіту від 01.04.2015, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анісковою Н.А., за реєстровим №505, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, заповіла ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, все своє майно (а.с. 13).

З матеріалів справи вбачається, що 30.11.2015 ОСОБА_1 звернулася до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 (зворотня сторона а.с. 50).

Спадкова справа № 900/2015, до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 була відкрита 30.11.2015, що підтверджується наданою суду її завіреною копією (а.с. 50-60).

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 від 02.12.2015 вбачається, що видати позивачу свідоцтво на право на спадщину немає можливості, оскільки, ОСОБА_1 пропустила встановлений законом 6-ти місячний термін для прийняття спадщини, а інших доказів фактичного прийняття спадщини не надано, крім того, відсутні правовстановлюючі документи на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 померлої ОСОБА_2 (а.с. 59-60).

У силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до статті 1296, 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно п. 1 Глави 13 Розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, № 296/5 нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо, зокрема, не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

З матеріалів приватизаційної справи на квартиру АДРЕСА_5, що у серпні 1993 року ОСОБА_7 звернулася із заявою до Керівника органу приватизації про передачу їй у приватну власність квартири, яку вона займає з членами сім'ї на умовах найму. До заяви додала довідку про склад сім'ї та займані приміщення, з останньої вбачається, що у вказаній квартирі зареєстрована одна особа -ОСОБА_7, 1935 року народження.

Встановлено, що розпорядженням органу приватизації №3935 від 06.09.1993 прохання наймача ОСОБА_7 про передачу квартири, в якій вона мешкає і знаходиться за адресою: АДРЕСА_6, задоволено і передано вказану квартиру в приватну власність.

З відповіді КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 24.07.2017 № 062/14-8886 (И-2017) вбачається, що квартира АДРЕСА_7 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності на житло, від 06.09.1993 (а.с. 72-73).

З позову вбачається, що подати відповідний правовстановлюючий документ до нотаріальної контори позивачка не взмозі, оскільки, у неї він відсутній.

Зі змісту ст. 321 ЦК України вбачається, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Водночас, відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Враховуючи те, що у позивача існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку в зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, тому суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на спадщину - квартиру АДРЕСА_8 після смерті ОСОБА_2 у порядку спадкування за заповітом.

За таких обставин, вимога позивача про визнання за ним права власності на квартиру АДРЕСА_8 ґрунтується на законі.

Що стосується вимог позивачки про визнання пропущеного нею строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 з поважних причин, суд зазначає, що позивачці в даному випадку доцільно було б звернутися з вимогою про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини в порядку ст. 1272 ЦК України, однак, тому підлягають задоволенню лише вимоги про визнання за позивачкою права власності на квартиру АДРЕСА_8 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2

За умовами ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов'язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З огляду на наведене, позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 392, 1216, 1218 ЦК України, статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІПН: НОМЕР_1, право власності на квартиру АДРЕСА_3, у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5.

В іншій частині - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: