АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 639/9664/13-ц Головуючий суддя І інстанції Єрмоленко В. Б.
Провадження № 22-ц/790/199/18 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: Спори, що виникають із договорів надання послуг
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2018 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого: судді Піддубного Р.М.

суддів: Котелевець А.В., Тичкової О.Ю.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 639/9664/13-ц за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, з апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 13 вересня 2017 року, ухвалене у складі судді Єрмоленко В.Б., -

встановив:

У листопаді 2013 року Комунальне підприємство «Хаківводоканал» (КП «Харківводоканал») звернулося до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначило, що відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які проживають та зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2, є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Посилаючись на те, що відповідачі надані послуги у повному обсязі не сплачують, КП «Харківводоканал» просило стягнути з них в солідарному порядку заборгованість з оплати послуг централізованого водопостачання за період з 01 січня 1999 року по 30 вересня 2013 року у розмірі 1 700 грн. 21 коп., централізованого водовідведення за період з 1 жовтня 2003 року по 30 вересня 2013 року у розмірі 582 грн. 66 коп., інфляційні втрати - 56 грн. 60 коп., 3% річних від простроченої суми 23 грн. 71 коп.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова від 13 вересня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на користь КП «Харківводоканал» заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01 жовтня 2010 року по 30 вересня 2013 року в сумі 318 грн. 46 коп. та по 28 грн. 68 коп. судового збору з кожного. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь КП «Харківводоканал» заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01 жовтня 2010 року по 30 вересня 2013 року в сумі 955 грн. 41 коп. та 172 грн. 04 коп. судового збору. В інший частині у задоволенні позову відмовлено.

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 березня 2018 року стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь КП «Харківводоканал» три відсотки річних у сумі 7 грн., інфляційні втрати - 16 грн 90 коп. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь КП «Харківводоканал» три відсотки річних від простроченої суми - 4 грн 74 коп., інфляційні втрати - 11 грн 26 коп. У задоволенні позовних вимог КП «Харківводоканал» про стягнення трьох відсотків річних від простроченої суми та інфляційних втрат з ОСОБА_1, ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування скарги зазначив, що на час розгляду справи ані КП «Харківводоканал», ані КП «ВТП «Вода» не були виконавцями послуг водопостачання та водовідведення, не укладали із відповідачами відповідного договору, позивачем не враховано наявні у відповідачів пільги зі сплати комунальних послуг.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 є інвалідом війни, членом сім'ї останнього є його дружина ОСОБА_2

ОСОБА_3 є ветераном війни - учасником бойових дій безстроково, членом його сім'ї є його дружина ОСОБА_4

Відповідачі як власники та користувачі вищевказаної квартири є споживачами послуг централізованого водопостачання та водовідведення, які надавало КП «ВТП «Вода», реорганізоване у КП «Харківкомуночиствод», правонаступником якого є КП «Харківводоканал».

За надані послуги відповідачі сплачують не у повному обсязі, у зв'язку з чим утворилась заборгованість: за послуги водопостачання за період з 1 січня 1999 року до 30 вересня 2013 року в розмірі 1700 грн. 21 коп. та за послуги водовідведення за період з 1 жовтня 2003 року до 30 вересня 2013 року в розмірі 582 грн. 66 коп.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з доведеності та обґрунтованості позовних вимог КП «Харківводоканал» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 з урахуванням права останнього на пільги щодо сплати комунальних послуг та обґрунтованості позовних вимог до ОСОБА_5 в межах строку позовної давності.

Колегія суддів погоджується з такими висновками з наступних підстав.

Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності ( частина перша статті 355 ЦК України) та залежно від положень закону або домовленості між співвласниками може належати їм на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності (частина друга статті 355 цього Кодексу). При цьому спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (частина четверта статті 355 цього Кодексу).

Відповідно до статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизовані житлові приміщення передавались у спільну часткову або спільну сумісні власність, а утримання приватизованих житлових приміщень здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них.

Правовідносини між співвласниками майна як суб'єктами цивільних правовідносин та іншими особами регулюються законами України та договорами, укладеними власниками (співвласниками) майна та іншими особами.

Відповідно до п. 1 та 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відсутність укладеного між сторонами у справі договору не виключає виникнення у відповідачів зобов'язання щодо сплати послуг, які фактично надавались позивачем.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст.ст. 525, 526 ЦК України).

Встановлено та не заперечується сторонами, що надані КП «Харківводоканал» послуги відповідачами оплачувались не у повному обсязі.

Відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець), і фізичною та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення врегульовано Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630 (надалі Правила).

Відповідно до підпункту 1 пункту 29 Правил споживач має право на зменшення розміру плати у разі надання послуг не в повному обсязі, зниження їх якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання; тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).

Споживач має право на несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім'ї (у разі відключення виконавцем холодної та гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі (будинку садибного типу) та відновлення надання послуг шляхом зняття пломб за свій рахунок протягом доби згідно з письмовою заявою (п.п. 3 п. 29 Правил).

Належних доказів на підтвердження звернення ОСОБА_4 до позивача у встановленому порядку із заявою про зменшення розміру плати за послуги водопостачання та водовідведення матеріали справи не містять.

Разом із цим згідно з пунктами 4 та 5 частини першої статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» інвалідам війни та прирівняним до них особам надається 100-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб у межах середніх норм споживання.

Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати за опалення становить 21 кв. метр опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім'ю.

Пільги щодо плати за житло, комунальні послуги та паливо, передбачені -пунктами 4 - 6 цієї статті, надаються інвалідам війни та членам їх сімей, які проживають разом з ними, незалежно від виду житла чи форми власності на нього. Площа житла, на яку нараховується 100-процентна знижка плати, передбачена пунктами 4 і 5 частини першої цієї статті, визначається в максимально можливому розмірі в межах загальної площі житлового приміщення (будинку) згідно з нормами користування (споживання), встановленими цими пунктами, незалежно від наявності в складі сім'ї осіб, які не мають права на знижку плати. Якщо в складі сім'ї є особи, які мають право на знижку плати в розмірі, меншому ніж 100 процентів, спочатку обчислюється в максимально можливому розмірі 100-процентна відповідна знижка плати.

Крім того, за положеннями пункту 5 статті 12 цього Закону учасникам бойових дій надається 75-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб у межах середніх норм споживання.

Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати за опалення становить 21 кв. метр опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім'ю.

Площа житла, на яку нараховується 75-процентна знижка плати, передбачена пунктами 4 і 5 частини першої цієї статті, визначається в максимально можливому розмірі в межах загальної площі житлового приміщення (будинку) згідно з нормами користування (споживання), встановленими цими пунктами, незалежно від наявності в складі сім'ї осіб, які не мають права на знижку плати. Якщо в складі сім'ї є особи, які мають право на знижку плати в розмірі, меншому ніж 75 процентів, спочатку обчислюється в максимально можливому розмірі 75-процентна відповідна знижка плати.

Отже, інваліди війни та члени їх сімей, ветерани війни та члени їх сімей; учасники бойових дій та члени їх сімей як власники і користувачі жилих приміщень та споживачі комунальних послуг мають пільги на їх оплату відповідно до свого статусу та належності до складу сім'ї пільговика.

Крім того, статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Частинами першою, п'ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 267 ЦК сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Оскільки КП «Харківводоканал» звернулось до суду з позовом 07 листопада 2013 року, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заборгованості, яка виникла до 01 жовтня 2010 року.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для скасування рішення чи його зміни.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова від 13 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 02 липня 2018 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

О.Ю. Тичкова

На підставі викладеного, керуючись ст. 367 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова від 13 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 червня 2018 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

С.С. Кругова