Провадження № 22-ц/772/1350/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 рокуСправа № 127/17358/17м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької областів складі:

головуючого судді Рибчинського В.П.,

суддів: Кучевського П.В., Голоти Л.О.,

за участі секретаря Топольської В.О., представника позивача ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7, третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_8 про визнання майна об?єктом права спільної сумісної власності подружжя та поділ майна подружжя, за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області про призначення експертизи постановлену суддею Бойком В.М. 08 травня 2018 року, о 14-35 год., -

ВСТАНОВИВ:

15 серпня 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_7, третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_8 про визнання майна об?єктом права спільної сумісної власності подружжя та поділ майна подружжя.

05 квітня 2018 року позивачем ОСОБА_3 збільшено позовні вимоги та просила визнати житловий будинок за адресою: вул. М.Литвиненко-Вольгемут, 35, м. Вінниця, обєктом спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_7, провести розподіл майна подружжя, а саме визнати за ОСОБА_3 право власності на частину (розмір якої буде визначено судовою будівельно-технічної експертизою) житловий будинок за вищевказаною адресою.

Цього ж дня, позивачем заявлено клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи в даній цивільній справі.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 травня 2018 року задоволено клопотання позивача, призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручити експертам ТОВ «Експертно-юридичної фірмі «Соломон» (м.Вінниця вул. О. Довженка, буд.36)

На вирішення експертів поставлено питання:

Яка ринкова вартість житлового будинку №35 по вул. Марії Литвиненко-Вольгемут в м. Вінниці ?

В якому році було побудовано прибудову «А3» пл..42,9 кв.м. до житлового будинку №35 по вул. Марії Литвиненко-Вольгемут в м. Вінниці ?

Визначити перелік проведених робіт та вартість будівництва (матеріали, робота) прибудову «А3» пл..42,9 кв.м. до житлового будинку №35 по вул. Марії Литвиненко-Вольгемут в м. Вінниці ?

Визначити наслідки чи збільшилась ринкова вартість житлового будинку №35 по вул. Марії Литвиненко-Вольгемут в м. Вінниці за рахунок зведення прибудови «А3» пл..42,9 кв.м. ?

Визначити варіанти поділу житлового будинку №35 по вул. Марії Литвиненко-Вольгемут в м. Вінниці ?

Витрати по проведенню експертизи покладено на ОСОБА_3 ( місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1).

Попереджено експертів про кримінальну відповідальність по ст.ст. 384, 385 КК України, а також повідомити, що ухвала суду про призначення експертизи виконується на протязі 1-ого місяця, що передбачено п.п.1.13 Інструкції «Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень ».

Провадження у даній справі зупинено на час проведення експертизи.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій послався на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, оскільки прийнята з порушенням норм процесуального права, тому просить скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 08 травня 2018 року, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі зазначає, що при постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції при визначенні питань, які повинні бути зясовані в ході проведення експертизи, а саме «визначити варіанти поділу житлового будинку №35 по вул. М.Литвиненко-Вольгемут в м. Вінниці», не врахував, що законними співвласниками спірного нерухомого майна є ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Крім того, зазначає, що в порушення ч.5 ст. 103 ЦПК України суд першої інстанції безпідставно не включив запропоноване ним запитання до списку поставлених перед судовим експертом питань, а саме: «визначити вартість матеріалів, з урахуванням фізичного зносу, використаних при будівництві прибудови №3-1, площею 9,8 кв.м., до будинку №35 по вул. М.Литвиненко-Вольгельмут у м. Вінниці по технічному паспорту від 10 серпня 2016 року», при цьому не надавши в ухвалі суду мотивування про його відмову.

На думку скаржника, суд першої інстанції безпідставно прийняв заяву про збільшення позовних вимог, оскільки з позовних вимог вбачається, що позивач ставить питання про визнання права власності на частину будинку, який знаходиться за адресою: М.Литвиненко-Вольгемут, 35а, в м. Вінниці. Збільшуючи позовні вимоги, ОСОБА_3 просить визнати за нею право важності на частину будинку, який знаходиться за адресою: М.Литвиненко-Вольгемут, 35, в м. Вінниці. Тобто, збільшуючи позовні вимоги, позивач просить визнати право власності на інший обєкт нерухомості, при цьому не сплативши судовий збір.

Пунктом 8 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу (пункт 9 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України).

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Вінницької області.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали контрольного провадження, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно ч.1 ст.104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Пунктом 3 частини 1 статті 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

В матеріалах справи наявне клопотання представника відповідача про включення до переліку питань, що підлягають вирішенню експертом: визначити вартість матеріалів, з урахуванням фізичного зносу, використаних при будівництві прибудови №3-1, площею 9,8 кв.м., до будинку №35, по вул. М. Литвиненко-Вольгемут у м. Вінниця по технічному паспорту від 10 серпня 2016 року /а.с. 171/.

З оскаржуваної ухвали слідує, що суд першої інстанції, призначаючи будівельно-технічну експертизу в даній цивільній справі поставив на вирішення експертам виключно питання, про які клопотав позивач, при цьому не включив запропоноване представником відповідача питання, а також не мотивував підстави відмови в задоволенні його клопотання.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 17 постанови від 12 червня 2009 року Про застосування норм цивільно-процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Таким чином, з урахуванням підстав та предмету позову по даній справі, а також фактичних обставин справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до висновку про призначення експертизи та зупинення провадження у даній справі з порушенням вимог цивільного процесуального законодавства.

У пункті 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його права та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ч.5 ст.103 ЦПК України учасники справи мають право запропонувати суду питання, розяснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобовязаний мотивувати таке відхилення або зміну.

З оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції при постановленні ухвали про призначення експертизи від 08 травня 2018 року не виконав вимог ч.5 ст.103 ЦПК України, а саме не мотивував підстави відхилення запропонованого представником відповідача суду питання, яке, на його думку, потребувало висновку експерта.

Крім того, ставлячи на вирішення експертів питання щодо визначення варіантів поділу житлового будинку, судом першої інстанції не враховано, що на даний час його власниками є ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 08 травня 2018 року не відповідає вимогам щодо її законності та обґрунтованості, судом першої інстанції порушено встановлений порядок вирішення даного питання, а тому є підстави для її скасування.

Разом з тим, 12 червня 2018 року третя особа на стороні відповідача ОСОБА_8 звернувся до Апеляційного суду Вінницької області з клопотанням про проведення судового засідання за його відсутності, в якому заявив клопотання про прийняття окремої ухвали стосовно позивача ОСОБА_3 в зв'язку з зловживанням нею своїми процесуальними правами.

Згідно ч.10 ст.262 ЦПК України суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції порушення норм матеріального або процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення. Такі самі повноваження має ОСОБА_10 Верховного Суду щодо питань передачі справ на розгляд ОСОБА_10 Верховного Суду.

Окрема ухвала суду є процесуальним засобом судового впливу на виявлені під час судового розгляду грубі порушення законності, а також причини та умови, що цьому сприяли.

Правовими підставами постановлення окремої ухвали є виявлені під час розгляду справи порушення матеріального та процесуального права, встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню таких порушень.

Однак, колегія суддів вважає, що правові підстави для постановлення окремої ухвали у даній справі відсутні, як і правові підстави, передбачені ст.44 ЦПК України для визначення зловживання своїми процесуальними правами, оскільки клопотання третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_8 не містить відомостей, в чому саме вони полягають.

Керуючись ст. 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 08 травня 2018 року скасувати, справу направити до Вінницького міського суду Вінницької області для продовження розгляду.

Клопотання ОСОБА_8 про постановлення окремої ухвали залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Рибчинський В.П.

Судді: Кучевський П.В.

ОСОБА_11