Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/1029/18

Провадження № 2/126/690/2018

"20" червня 2018 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Губко В. І.

секретар Бурлака А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, якому просить щомісячно стягувати з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини з усіх вдів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони мають спільну дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З червня 2017 року відповідач проживає окремо від них та, будучи працездатним та працевлаштованим, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини.

Даний позов надійшов до суду 20.04.2018 року, та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ, був переданий судді Губко В.І. Ухвалою суду від 24.04.2018 року було відкрито спрощене провадження у даній справі та призначено судове засідання на 20.06.2018 року.

18.05.2018 року через канцелярію суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому він просив позовні вимоги задовольнити частково та ухвалити рішення, яким стягувати з нього на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини певного віку до досягнення нею повноліття.

Відповідач вказує, що на даний момент працює в мережі заправних станцій "Катран - Татулив" на посаді молодшого оператора та отримує мінімальну заробітну плату (3723 грн.). Окрім дочки ОСОБА_4, має на утриманні ще двох дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, з якими проживає однією сім'єю та виховує самостійно, так як їх мати померла, тому не може погодитись із стягненням аліментів у розмірі 1/3 частини із заробітку.

Позивач ОСОБА_1 надала до суду письмову заяву, в якій зменшила розмір позовних вимог та просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку чи доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, просила справу розглядати без її участі.

Відповідач також надав суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати без його участі та позовні вимоги задовольнити у розмірі, вказаному у відзиві.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, врахувавши заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, відзив відповідача, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені та підтвердженні матеріалами справи наступні факти.

Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-АМ №148434, ОСОБА_3 народилася 27.08.2009 року та її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Останні, згідно зі свідоцтвом про шлюб серії 1-АМ №057861 з 15.07.2008 року перебувають у шлюбі.

З довідки Бершадської міської ради №719 від 26.03.2018 року, вбачається, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, станом на березень 2018 року проживають однією сім'єю. При цьому, відповідно до довідки цієї ж міської ради №1019 від 15.05.2018 року, ОСОБА_2 проживає однією сім'єю з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Зазначені довідки судом оцінено критично, оскільки відображені у них дані, різняться з даними, вказаними сторонами у позові та відзиві. Зокрема, сторони вказали, що вони проживають окремо, що суперечить даним письмовим доказам.

Згідно з свідоцтвами про народження, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 є дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_7. ОСОБА_7 померла 12.09.2005 року, що вбачається із свідоцтва про смерть серії 1-АМ №034741.

Незважаючи на вказане, суд вважає, що відповідач не довів належними та допустимими доказами того, що самостійно утримує двох старших дітей та їх сім'я не має іншого джерела доходу, окрім заробітної плати ОСОБА_2 Крім того, ним не зазначено про отримання дітьми будь -яких виплат, на які вони мають право згідно із законодавством у зв'язку зі смертю матері, наявність у членів сім'ї цінного рухомого та нерухомого майна.

Згідно п.1 ст. 18, п. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виходячи із системного аналізу викладеного суд вважає, що згідно з усталеною практикою національних судів України, розмір аліментів на утримання однієї дитини, у разі стягнення аліментів у частці від заробітку, повинен складати 1/4 частку заробітку (доходу) з урахуванням мінімального розміру аліментів, визначеному СК України. Дослідивши довідку про доходи ОСОБА_2 від 21.05.2018 року, суд встановив, що 1/4 частина його заробітку є меншою ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому стягнення аліментів у меншому розмірі ніж 1/4 частина доходу, суперечитиме інтересам малолітньої ОСОБА_2

Щодо інших дітей відповідача, то відсутність доказів про їх матеріальне забезпечення не дає суду змоги належним чином оцінити їх матеріальний стан, оскільки відсутність інших джерел доходу не доведено відповідачем. Дану обставину, відповідно до загальних принципів цивільного судочинства, зокрема диспозитивності та змагальності, суд трактує на користь позивача. Тобто, відповідачем не доведено того, що сплата аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його доходу, є надмірним тягарем для останнього та може призвести до порушення прав третіх осіб.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави також належить до стягнення судовий збір у розмірі 704 грн.80 коп.

Керуючись ст.182, 183, 192 СК України, ст.ст.141, 206, 259, 264, 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_7, жительки м. Бершадь Вінницької області, вул. Залізнична, 56 РНОКПП НОМЕР_2) аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8, в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 квітня 2018 року і до повноліття дитини.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 704,80 грн. судового збору на користь Державної судової адміністрації України (вул. Липська 18/5 м. Київ, 01601 ) отримувач коштів: ГУК у м. Київ/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: 0001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В. І. Губко