Справа № 309/342/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 червня 2018 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Куштана Б.П., Кондора Р.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, на ухвалу Хустського районного суду від 02 березня 2018 року (головуючий суддя Орос Я.В.) щодо повернення позовної заяви позивачеві у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Хустська державна нотаріальна контора про визнання недійсними правочину та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, оскаржила в апеляційному порядку ухвалу судді Хустського районного суду від 02.03.2018, якою її позовну заяву повернуто позивачу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неправильне застосування та порушення судом норм процесуального права, у зв'язку з чим просить ухвалу судді місцевого суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення процесуальних питань з моменту відкриття провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що залишаючи позовну заяву без руху суддею не вказано в ухвалі точну грошову суму, яку має доплатити позивач; не враховано, що позивач мав право додати при повторному зверненні із позовною заявою квитанцію щодо судового збору, сплаченого при поданні попередньої аналогічної позовної заяви, яку було повернуто позивачеві ухвалою Хустського районного суду від 06.12.2017; копію ухвали представником не отримано, а ОСОБА_1 є особою похилого віку, хворіє та не могла усунути недоліки позовної заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Повертаючи заяву позивачеві, суддя місцевого суду виходив із того, що позивач не усунув недоліки позовної заяви у встановлений судом строк.

Однак із таким висновком судді погодитися не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою судді Хустського районного суду від 12.02.2018 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху у зв'язку з тим, що таку подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, зокрема вона не містить: відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків або номер і серію паспорта; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; «підтвердження позивача про те…» (без зазначення чого саме). Крім цього, постановляючи вказану ухвалу, суддя місцевого суду вважав, що до позовної заяви не додано документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, а долучену позивачем квитанцію від 09.11.2017 щодо сплати судового збору в розмірі 640,00 грн. не може бути враховано, оскільки така квитанція раніше подавалася позивачем при поданні аналогічної позовної заяви (справа № 309/3553/17), яку ухвалою Хустського районного суду від 06.12.2017 повернуто позивачу. Для усунення недоліків позивачу надано строк протягом п'яти днів з дня вручення такої ухвали.

Залишаючи позовну заяву без руху, суддя місцевого суду не зазначив розмір судового збору, який мав сплатити (доплатити) позивач та не з'ясовано скільки вимог немайнового характеру заявлено позивачем (визнання недійсним відмови від прийняття спадщини та визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину); при цьому вказуючи на необхідність сплати судового збору за ставками, встановленими Законом України «Про судовий збір», суддею зазначено помилковий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 1700,00 грн., оскільки станом на 1 січня 2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» становить 1762,00 грн.

При цьому суддею не з'ясовано тієї обставини, що реєстраційний номер облікової картки платника податків для фізичних осіб та номер і серію паспорта - зазначаються альтернативно у позовній заяві у разі, якщо такі відомості позивачу відомі; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору та відомості про вжиття заходів забезпечення доказів - зазначаються тільки тоді коли вони здійснювалися. Висновок судді місцевого суду, що до позовної заяви не додано підтвердження позивача про те (без зазначення чого саме) - є необґрунтованим.

Також суддею не враховано того, що якщо судовий збір було сплачено за подання позовної заяви, яку потім було повернуто позивачеві, така обставина не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (ч.7 ст. 185 ЦПК України), при умові, що судовий збір не було повернуто позивачеві за його клопотанням внаслідок повернення позовної заяви (п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір»), то суд має враховувати суму сплаченого судового збору за відповідними документами.

Визначальним у цьому випадку є сам факт сплати судового збору, що підтверджується відповідними документами, та надходження суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

На дані обставини суддя суду першої інстанції уваги не звернув, а допущене суддею порушення норм процесуального права при постановленні ухвали про залишення позовної заяви без руху призвело до постановлення помилкової ухвали щодо повернення позовної заяви.

За таких обставин ухвалу щодо повернення позовної заяви позивачеві, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, слід скасувати та направити питання про відкриття провадження у справі до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Хустського районного суду від 02 березня 2018 року - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 червня 2018 року.

Головуюча: Судді: