справа № 179/135/18
провадження № 2/179/289/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 червня 2018 року смт. Магдалинівка Магдалинівського району Дніпропетровської області
Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Чорної О.В.,
секретаря судового засідання Бондар О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Магдалинівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
У позові позивач зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом позивача у заяві, іменує у подальшому «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи банку» Договором і посилається в обґрунтування своєї позиції на відповідні пункти цього Договору.
Позивач зазначає, що відповідно до п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору відповідач при укладенні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.
Власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту згідно п. 2.1.1.5.7. Договору.
Овердрафт (п. 1.1.1.63 Договору) це короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування.
При цьому позивач посилається на ч.1 ст. 634 ЦК України згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином в установлений строк відповідно до умов договору і вимог закону.
Позивач виконав свої зобовязання за Договором про надання банківських послуг, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредиту.
Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобовязаннями, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором, чи порушив ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України.
Згідно п. 2.1.1.5.5 Договору відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії.
Згідно заяви позивача про усунення недоліків від 02.03.2018 року (а. с. 43-44) відповідно до укладеного договору б/н від 17.09.2010 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту за тарифом «Універсальна, GOLD 55+ на платіжну картку строком дії січень 2018 року.
Заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 9288,07 грн. виникла за період з 01.12.2016 року по 30.06.2017 рік.
Процентна складова штрафу, за розрахунками позивача, складає 1636,13 грн.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.
Позивач надав суду письмову заяву розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений про час, місце та дату судового засідання належним чином, причин неявки суду не пояснив, заяв та клопотань від нього не надходило.
Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки всі умови у сукупності існують, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі, про що постановив відповідну ухвалу.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у звязку з неявкою всіх учасників справи.
Суд, дослідивши зібрані письмові докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Суд встановив, що 17.09.2010 року відповідач, ОСОБА_1, підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (копія, а. с. 9).
Згідно цієї заяви відповідач виявив бажання оформити на своє імя зарплатну картку, про що свідчить позначка у графі «зарплатна карта» (а. с. 9, зворот). Жодних позначок в інших графах цього розділу анкети-заяви («платіжна картка «Універсальна», «пенсійна карта», «карта GOLD», «зберкнижка депозит», «дебетова особиста карта», «ідентифікація з паспортом» - не мається.Вірність оформлення даної заяви, намірів клієнта підтверджується його власним підписом та підписом уповноваженої особи банку.
У тексті даної заяви зазначено, що підписант ознайомився та згодний з Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді.
Дослідивши дану анкету-заяву, суд встановив. що в ній не міститься жодної інформації про встановлення кредитного ліміту, розмір цього ліміту і те, що особа погоджується на встановлення такого кредитного ліміту.
При цьому у якості доказу позивач надає витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та «Універсальна Голд», в якому також не йдеться про кредитний ліміт (а. с. 10), при тому, що згідно заяви особа забажала оформити зарплатну карту.
Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).
Умови та правила надання банківських послуг повинні містити підпис позичальника, та саме з цього моменту такі умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору.
Аналогічна позиція висловлена в правових висновках, що викладені в ухвалах Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (№6-16цс15), від 22 березня2017 року (6-2320цс16) та постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року № 61-787св18.
Як вже зазначалося, жодних істотних умов кредитного договору у підписаній ОСОБА_1 анкеті-заяві не зазначено, в ній йдеться лише про бажання особи отримати зарплатну карту, також ні в заяві, ні в інших матеріалах справи не мається підтверджень того, що ОСОБА_2 взагалі отримував будь-яку платіжну картку в цей період.
У своєму позові позивач взагалі не зазначає, що відповідач отримав будь-яку платіжну картку, а в заяві про усунення недоліків (а. с. 43) зазначає, що відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту за тарифом «Універсальна Голд 55+» на платіжну картку строком дії січень 2018 року. Відсутній номер карти і в розрахунку заборгованості, наданого позивачем.
Позивач надав суду виписку з карткового рахунку (основна карта 5211**** **** 6372) за період з 17.09.2010 року по 28.12.2017 року (а. с. 45 - 47), де зазначає кредитний ліміт 16 700, 00 грн. та виписку з карткового рахунку (основна карта 9992**** **** 4737) за період з 17.09.2010 року по 28.12.2017 року (а. с. 47), де зазначає кредитний ліміт 00, 00 грн.
Суд зазначає, що рішення не може базуватися на припущеннях.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У відповідності до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Таким чином, суд дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази стосовно того, що між позивачем та відповідачем 17.09. 2010 року був укладений кредитний договір, відсутні докази, що відповідач отримав кредитну картку, відсутні докази встановлення відповідачу кредитного ліміту та докази користування відповідачем кредитною карткою.
Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення позовних вимог позивача відсутні.
У звязку з відмовою в позові, на підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати відшкодуванню не підлягають.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 1046, 1048, 1054 Цивільного кодексу України, 12, 76-78, 263-265, ЦПК України, суд,
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 528, 530, 638, 1049, 1050, 1054 ЦК, ст. ст. 7, 8, 10, 12, 18, 77, 81, 247, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене в загальному апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його складення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений 08 червня 2018 року.

Суддя Чорна О.В.