Справа № 311/1199/18
Провадження № 2/311/622/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

13 червня 2018 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Задорожка Д.А.

секретаря судового засідання Листопад В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василівка цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» до ОСОБА_1, про стягнення боргу за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

До Василівського районного суду надійшов позов ТОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» до ОСОБА_1, про стягнення боргу за кредитним договором, в якому вказано наступне.

23 червня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір № Z06.210.71260 за яким відповідач отримав кредит в розмірі 39 000 грн. зі сплатою 21,99 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів.

Банк повністю виконав свої зобов'язання згідно кредитного договору та надав відповідачу кредитні кошти.

Станом на 29 грудня 2016 року відповідач отриманий кредит у встановлений договором термін не повернув, нараховані відсотки та комісію не сплатив, внаслідок чого виникла заборгованість на загальну суму 38 695,88 грн.

29 грудня 2016 року між ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «РАНТЬЕ» та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 29/12-1.

Згідно умов Договору факторингу клієнт (первісний кредитор, банк) відступив (передав у власність) факторові (новому кредитору, позивачу) з 29 грудня 2016 року, а позивач набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором.

28 лютого 2017 року між ТОВ «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СЕРЕТ», яке змінило найменування на ТОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» укладений договір факторингу № 28/02-1 за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № Z06.210.71260 від 23 червня 2015 року, за яким відповідач ОСОБА_1 є боржником. Станом на 28 лютого 2017 року (дата відступлення права вимоги) загальна заборгованість за кредитним договором Z06.210.71260 становила 38 695,88 грн..

Позивач вказує, що відповідача письмово повідомлено про відступлення права вимоги ТОВ «НФС» за кредитним договором шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу його реєстрації.

Сума боргу відповідача за кредитним договором станом на дату відступлення права вимоги, 28 лютого 2017 року, становила 38 695,88 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 30 961,53 грн. та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями в сумі 7 734,35 грн..

Після відступлення права вимоги відповідачем здійснено сплату на загальну суму 24 331,38 грн., остатній платіж за кредитним договором здійснено 26 лютого 2018 року.

Станом на 02 квітня 2018 року заборгованість за кредитним договором становить 14 364,50 грн. (тіло кредиту).

В звязку з викладеним, позивач просив суд стягнути зі ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 14 364,5 грн. та судовий збір в розмірі 1 762,00 грн..

В судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи судом не заперечував.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений своєчасно та у встановленому законом порядку, заперечень проти позову суду не надав.

Суд, згідно ст.ст.128, 223, 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5).

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч.1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти

Відповідно вимог ст.1048 ЦК України, розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. На підставі ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч.1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Судом встановлено, що 23 червня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № Z06.210.71260, що підтверджується копією договору та заявою позичальника, доданими до матеріалів справи (а.с.7-9, 10).

Згідно із кредитним договором відповідач отримав кредит в розмірі 39 000 грн. зі сплатою 21,99 % річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Банк виконав свої зобов'язання за умовами кредитного договору, надавши відповідачу кредитні кошти, що підтверджується видатковим касовим ордером (а.с.12, 13).

Станом на 29 грудня 2016 року відповідач ОСОБА_1 отриманий кредит у встановлений договором термін банку не повернув та не сплатив нараховані відсотки та комісію на загальну суму 38 695,88 грн., що підтверджується розрахунком доданим до матеріалів справи (а.с.14-17, 18).

29 грудня 2016 року між ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «РАНТЬЕ» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 29/12-1.

Згідно умов договору факторингу клієнт (первісний кредитор, банк) відступив (передав у власність) факторові (новому кредитору, позивачу) з 29 грудня 2016 року, а позивач набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором (а.с.29-34, 35).

28 лютого 2017 року між ТОВ «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СЕРЕТ», яке змінило найменування на ТОВ «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС», укладений Договір факторингу № 28/02-1, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № Z06.210.71260 від 23 червня 2015 року, за яким відповідач ОСОБА_1 є боржником (а.с.36-41). Станом на 28 лютого 2017 року (дата відступлення права вимоги) загальна заборгованість за кредитним договором Z06.210.71260 становила 38 695,88 грн..

Відповідача письмово повідомлено про відступлення права вимоги ТОВ «НФС» за кредитним договором шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу його реєстрації (а.с.23).

Сума боргу відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором станом на дату відступлення права вимоги 28 лютого 2017 року становила 38 695,88 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 30 961,53 грн. та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями в сумі 7 734,35 грн. (а.с.21).

Станом на 02 квітня 2018 року, в звязку з частковою сплатою відповідачем грошових коштів в рахунок погашення боргу, заборгованість за кредитним договором становить 14 364,50 грн., яка складається з тіла кредиту (а.с.19).

Заборгованість відповідача також підтверджується випискою по особовому рахунку № 1260.980 та розрахунком заборгованості станом на 02 квітня 2018 року (14-17,18).

01 березня 2018 року на адресу відповідача позивач направив вимогу від 28 лютого 2018 року про усунення порушення кредитних зобов'язань, яка залишилася невиконаною відповідачем (а.с.22).

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що невиконанням зобов'язань відповідачем ОСОБА_1 за кредитним договором щодо своєчасного повернення суми кредиту було порушено права позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, обовязок сплати на користь позивача судового збору в розмірі 1 762 грн. 00 коп. покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 12, 77, 80, 200, 206, 263-268 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» до ОСОБА_1, про стягнення боргу за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС» (, місцезнаходження: вулиця Велика Васильківська, 23-б, місто Київ) заборгованість за кредитним договором № Z06.210.71260 від 23 червня 2015 року в розмірі 14 364 грн. 50 коп., а також судовий збір в розмірі 1 762 грн. 00 коп., а всього 16 126 (шістнадцять тисяч сто двадцять шість) гривень 50 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області (згідно п.п.15.5 п.15 Розділу ХІІI Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_2