Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/1875/18 Головуючий у 1 інстанції: Гнатюк О.М.
Є.У. № 334/2108/14 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Онищенко Е.А.

секретар: Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ «Дельта Банк» на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 лютого 2018 року за клопотанням ОСОБА_3 про зупинення стягнення за виконавчим листом у справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «Ресурс-Ойл», ТОВ «Ресурс-Інвест», ТОВ ВКФ «Терем ЛТД», ОСОБА_3 про стягнення в сумі 26 233 091 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 лютого 2018року клопотання ОСОБА_3 про зупинення стягнення за виконавчим листом задоволено.

Зупинено передачу на реалізацію арештованого майна, а саме: нежитлового приміщення підвалу А-9-11, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в рамках виконавчого провадження №46282150 до набрання законної сили судовим рішенням по скарзі ОСОБА_3 на результати оцінки вартості нерухомого майна.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду ПАТ «Дельта Банк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції і обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя із скаргою на дії державного виконавця щодо оцінки вартості майна. Скарга обґрунтована тим, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.11.2014 року солідарно стягнуто з ТОВ «Ресурс-Ойл», ОСОБА_3, ТОВ «Запорізьке підприємство по забезпеченню матеріальними ресурсами «Ресурс-Інвест», ТОВ «Виробнично-комерційна фірма «Терем» на користь ПАТ «Дельта Банк» 26233091,39 грн.

26.05.2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Смертіним О.С. був складений акт опису та арешту нежитлового приміщення підвалу А-9-11 загальною площею 808 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Скаржник вважає, що звіт про оцінку майна №17299 від 22 листопада 2017 року є неякісним та необ'єктивним, оскільки ґрунтується на явно неправдивих вихідних даних. Окрім того, вказане нежитлове приміщення як заставне майно перебуває у складі іншого лоту на електронних торгах.

В скарзі боржник просив визнати дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кошкера І.А. неправомірними та зобов'язати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кошкера І.А. усунути порушення шляхом повторного направлення на оцінку описане та арештоване майно боржника, а саме: нежитлове приміщення підвал А-9-11 загальною площею 808 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Одночасно ОСОБА_3, просив зупинити стягнення за виконавчим листом у вигляді заборони продажу нежитлового приміщення нежитлового приміщення підвалу А-9-11 загальною площею 808 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 до моменту розгляду скарги на дії державного виконавця по суті та набрання рішенням суду законної сили.

Зупиняючи реалізацію арештованого майна, суд першої інстанції послався на положення п. 3 ч. 1ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження», за якими виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі: зупинення судом реалізації арештованого майна у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернено стягнення.

Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Натомість жодною нормою ЦПК та іншим законом не передбачено зупинення судом реалізації арештованого майна при розгляді скарги на дії державного виконавця, а навпаки таке зупинення є повноваженнями державного виконавця, у провадженні якого знаходиться справа.

Згідно з роз'ясненнями пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеними у п. 15 постанови від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою від 03 червня 2016 року № 4), при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Законом України «Про виконавче провадження» у ст. 34 врегульовано питання зупинення вчинення виконавчих дій, і це питання відноситься виключно до компетенції державного виконавця. Таким чином, розглядаючи скаргу на дії державного виконавця, суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів так би мовити «забезпечення скарги» шляхом зупинення реалізації майна, адже за приписами вищевказаних норм матеріального і процесуального права вирішення питання про зупинення вчинення виконавчих дій відноситься виключно до компетенції державного виконавця.

Враховуючи, що в ЦПК України відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку забезпечення скарги вживати заходи забезпечення скарги на дії державного виконавця шляхом зупинення реалізації майна, ВССУ в ухвалі від 25.10.2017 у справі № 296/4819/17 дійшов висновку, що зупинивши передачу майна на реалізацію, суди порушили норми ЦПК України та вийшли за межі своїх процесуальних повноважень.

Зупинення продажу майна, як захід забезпечення позову, застосовується у випадках розгляду справ, пов'язаних із встановленням належності арештованого майна. Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на відповідне майно і про зняття з нього арешту, таке право заінтересованої особи передбачено ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». У справах за позовом про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту суд забезпечує позов шляхом зупинення продажу арештованого майна до з'ясування приналежності його позивачу.

У даній справі такі вимоги не заявлялися, а відтак відсутні підстави для зупинення передання на реалізацію арештованого майна.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 лютого 2018 року у цій справі скасувати.

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зупинення стягнення за виконавчим листом у справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «Ресурс-Ойл», ТОВ «Ресурс-Інвест», ТОВ ВКФ «Терем ЛТД», ОСОБА_3 про стягнення 26 233 091 грн. - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 4 липня 2018 року.

Головуючий:

Судді: