Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 320/3013/18 Головуючий у 1 інстанції: Міщенко Т.М.
Справа № 22-ц/778/2477/18 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

секретар: Бєлова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду м. Запорізької області від 25 квітня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області про дискримінацію соціальних прав військовослужбовця - пенсіонера - інваліда війни, незаконне зниження розміру пенсії, визнання права на отримання довічної пенсії за вислугу років в розмірі і порядку обчислення, визначених законом та відшкодування шкоди, заподіяної майну і здоров'ю,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду м. Запорізької області від 25 квітня 2018 року у відкритті провадження відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції і обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Позивач в позовній заяві просив визнати за ним право пенсіонера - військовослужбовця на отримання довічної пенсії за вислугу років в розмірі і порядку обчислення, визначених статтями 13, 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» і положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 за посадою: «старшого офіцера» з 30 тарифним розрядом тарифної сітки, визначеної додатком 2 вказаної Постанови. Окрім того, просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 102 162 гривні 24 копійки та моральну шкоду у розмірі 100 000 грн.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції послався на те, що ця заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

При цьому суд виходив з того, що відповідно п. 1 ч. 1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності.

Отже судом першої інстанції зроблено висновок про те, що у даному випадку має місце публічно-правовий спір.

Разом з тим, з матеріалів справи, зокрема позовної заяви вбачається, що вимоги позивача полягали крім іншого у стягненні з відповідача визначених позивачем сум на відшкодування майнової та моральної шкоди.

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі ст. 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України ( в редакцій, чинній на час ухвалення Постанови Пленуму), в порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за КАС України (ст. 17) або ГПК України (ст. ст. 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Оскільки згідно зі ст. 16 ЦПК України не допускається

Предметом даного спору є право на отримання довічної пенсії на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби…».

Висновок суду про непідвідомчість спору зроблений передчасно з урахуванням того, що позовна заява містить низку вимог, в тому числі про відшкодування шкоди, завданої майну та здоров'ю позивача.

Одночасно судова колегія звертає увагу, що позовна заява містить вимоги про призначення численних експертиз, має назву «про дискримінацію прав», але разом з тим не містить вимог про визнання протиправними, такими що не відповідають закону, дій або бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Заявник не зазначає які саме дії або бездіяльність він просив визнати протиправними

Судом не досліджувалося питання про відповідність зазначеної позовної заяви положенням ст. 183 ЦПК, що ускладнює вирішення питання про те, чи не містять позовні вимоги позивача таких вимог, які мають розглядатися за правилами різних видів судочинства.

З огляду на зазначене, оскаржувана увахла підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для повторного розгляду питання про відкриття провадження в справі.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду м. Запорізької області від 25 квітня 2018 року у цій справі скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для повторного вирішення питання про відкриття провадження в справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 3.07.2018 р.

Головуючий:

Судді: