Справа № 143/1410/17
Провадження № 22-ц/772/1211/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2018 рокуСправа № 143/1410/17м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:

головуючого Якименко М.М.,

суддів: Ковальчука О.В., Зайцева А.Ю.,

за участю секретаря Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Вінницької області апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 28 березня 2018 року, постановлене суддею Погребищенського районного суду Вінницької області Бойком А.В.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про усунення перешкод у здійсненні права власності належним їй житловим будинком.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_4 є власницею житлового будинку №27 по вул. Богуна в м. Погребище, Вінницької області. У належному позивачці будинку з 2004 року проживають ОСОБА_3 та ОСОБА_5 Вказані особи заселились в нього внаслідок домовленості між батьком позивача та батьком відповідача ОСОБА_3 з умовою оформлення відповідачем документів на вказаний будинок з подальшим укладенням договору купівлі-продажу.

Однак, у 2007 році батько відповідача ОСОБА_6 помер, питання оформлення правовстановлюючих документів на будинок вирішено не було і даний будинок на користь відповідачів не відчужувався.

Позивач бажає продати будинок, в звязку з чим звернулась до відповідачів з письмовою вимогою, в якій повідомила про намір його продажу та запропонувала їм першочергове право купівлі вказаної нерухомості. Однак відповідачі не мають наміру придбати належний позивачу будинок і виселятися з нього, чим здійснюють перешкоди ОСОБА_4 у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном, у звязку з чим остання була змушена звернутися з позовом до суду, в якому просила усунути перешкоди у здійсненні права власності, шляхом виселення відповідачів з будинку.

Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 28 березня 2018 року позов задоволено.

Усунуто перешкоди в здійсненні права власності ОСОБА_4 цілим житловим будинком, що розташований в м. Погребище Вінницької області по вул. Богуна, 27, шляхом виселення ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з даного житлового приміщення.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

З таким рішенням відповідачка ОСОБА_3 не погодилась та оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі вказує, що судом першої інстанції були порушені норми процесуального та матеріального права, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просила скасувати рішення суду першої інстанції, а провадження у справі закрити.

В якості доводів посилається на те, що відповідачі фактично проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1. Доказів, які б підтверджували право власності позивача на вказаний будинок в матеріалах справи відсутні.

В судове засідання сторони, які були належним чином повідомлені, не зявились. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Відповідно до п.8 ч.1 Перехідних положень ЦПК України Апеляційний суд Вінницької області здійснює повноваження до утворення апеляційних судів в апеляційних округах.

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, дослідивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, прийшов до наступного висновку.

За змістом ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду відповідає.

Судом першої інстанції було встановлено, що у 2004 році між батьком відповідачки ОСОБА_3 ОСОБА_6 та батьком позивачки ОСОБА_4 було досягнуто домовленість, що у житловому будинку, який є предметом спору, проживатиме відповідач ОСОБА_3 разом із сімєю з умовою оформлення останніми правовстановлюючих документів з подальшим укладенням договору купівлі-продажу будинку.

Попереднім власником будинку була ОСОБА_7, яка за життя склала заповіт на імя позивача ОСОБА_4, яким заповіла останній, в тому числі, будинок №31 по вул. Богуна в м. Погребище, Вінницької області.

З копії свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння (а.с.56) вбачається, що ОСОБА_7 станом на 16.03.1971 року була власницею житлового будинку №27 по вул. Богуна у м. Погребище, Вінницької області.

Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 18.08.2016 року визнано право власності за ОСОБА_4, в порядку спадкування за заповітом, на цілий житловий будинок, який розташований в м. Погребище, Вінницької області по вул. Богуна, 27, що належав спадкодавцю, ОСОБА_7, на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого Погребищенською селищною радою Вінницької області 16.03.1971 року на підставі рішення виконкому №5 від 11.03.1971 року (а.с.9).

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником житлового будинку №27 по вул. Богуна в м. Погребище, Вінницької області, станом на 12.10.2016 року, є ОСОБА_4 (а.с.10).

09.06.2007 року батько ОСОБА_3 ОСОБА_6 помер, проте до теперішнього часу відповідачі не придбали належний ОСОБА_4 будинок, залишаючись проживати у ньому без відповідних правових підстав.

Заперечуючи позов, відповідачі надали документи, якими підтверджено факт проведених ними в спірному будинку робіт, а саме наявний договір та робочий проект, відповідно до яких ОСОБА_3 провела газофікацію будинку №29 по вул. Богуна в м. Погребище, Вінницької області, а також копія протоколу 23 сесії 5 скликання Погребищенської міської ради Вінницької області від 10.12.2008 року, відповідно до якого вирішено передати ОСОБА_3 у безкоштовну приватну власності на постійне користування земельну ділянку площею 0,16 га по вул. Богуна, 29 в м. Погребище, Вінницької області.

Однак, на що звертає увагу апеляційний суд, право власності на земельні ділянки в установленому законом порядку ними оформлено не було.

З довідки виконавчого комітету Погребищенської міської ради Вінницької області №4618 від 20.11.2012 року вбачається, що ОСОБА_3 проживає без реєстрації по вул. Богуна, 29, в м. Погребище, Вінницької області (а.с.52).

У лютому 2017 року ОСОБА_4 звернулась до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_5 з письмовим попередженням про намір продати належний їй будинок та запропонувала придбати його або, у разі відмови, добровільно звільнити житловий будинок (а.с.12).

Натомість відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_5 у добровільному порядку звільнити житловий будинок відмовились.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно з ч.1, 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом було встановлено, що відповідачі без відповідної правової підстави проживають в належному позивачу будинку.

Згідно з абз.3 ст.116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

За таких обставин, враховуючи, що власником житлового будинку, що розташований по вул. Богуна, 27 в м. Погребище Вінницької області є позивач, відповідачі не є власниками та наймачами цього будинку, не зареєстровані у ньому, не є членами сімї позивача, користуються будинком без належної правової підстави, добровільно виселитися не бажають, чим порушуються права позивача на користування та розпорядження ним своїм майном, зокрема шляхом продажу, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказує на те, що вона проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, а той час як позивачці належить будинок №27 по тій самій вулиці, а тому підстави для виселення відповідачів відсутні, проте вказані доводи до уваги судової колегії не приймаються, враховуючи наступне.

Рішенням Погребищенської міської ради Вінницької області від 22.04.2015 року №276 житловому будинку по вул. Богуна, який займають відповідачі, присвоєно поштову адресу замість вул. Молотова на вул. Богуна, 27 (а.с.49).

В подальшому вказане рішення було уточнене рішенням Погребищенської міської ради Вінницької області від 15.05.2015 року №276 житловому будинку по вул. Богуна, присвоєно поштову адресу, замість вул. Молотова, 23, вул. Богуна, 29, вул. Богуна, 31 на вул. Богуна, 27 (а.с.50).

Таким чином, будинок №27, 29, 31 по вул. Богуна в м. Погребище, Вінницької області є фактично одним й тим самим будинком, а тому доводи ОСОБА_3 про те, що вона не проживає у будинку, який належіть позивачці є надуманими та не відповідають дійсності.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Отже, рішення суду першої інстанції було ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційний суд вважає, що таке рішення скасуванню чи зміні не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 28 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий М.М. Якименко

Судді: О.В. Ковальчук

ОСОБА_8