ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7756/18
провадження № 2/753/5121/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"11" червня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Комаревцевої Л.В.,

за участю секретаря - Гаврилюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом: Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом в якому просить суд: стягнути з ОСОБА_2 на користь МТСБУ кошти в розмірі понесених витрат в сумі 43 987,90 грн. та судовий збір в сумі 1762,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25 жовтня 2015 року на вул. Здолбунівській в м.Києві, з вини відповідача ОСОБА_2, який керував автомобілем «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1 сталася дорожньо-транспортна пригода.

На дату скоєння цієї пригоди водій ОСОБА_2 не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Вина відповідача підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року.

Так, в результаті вищевказаної пригоди був пошкоджений автомобіль «Лексус», д.н.з. НОМЕР_4, що належить ОСОБА_3

Згідно Звіту №437 розмір завданих збитків, визначений згідно ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», склав суму 43 987,90 грн. без ПДВ.

У зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ 13 травня 2016 року перерахувало потерпілому суму страхового відшкодування в розмірі 43 987,90 грн., що підтверджується наказом та платіжним дорученням.

Оскільки МТСБУ відповідно до Закону здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, просить відшкодувати понесені ним витрати.

В судове засідання представник позивача не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, суд про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача, яка просила справу розглянути без її участі та відповідача, який, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, та за згодою представника позивача ухвалити заочне рішення.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 жовтня 2015 року о 10.49 год., ОСОБА_2, по вул. Здолбунівській в м. Києві, керуючи автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху та не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Лексус» д.н.з. НОМЕР_4, водій ОСОБА_4, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 12.3 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Дарницького районного суду м.Києва від 24 грудня 2015 року, ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень.

На даний час постанова Дарницького районного суду м.Києва від 24 грудня 2015 року не скасована та набрала законної сили.

За нормою частини четвертої ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно даних Центральної бази даних МТСБУ, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1 станом на 25 жовтня 2015 року застрахована не була.

26 жовтня 2015 року потерпілий звернувся до МТСБУ із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 25 жовтня 2015 року.

Відповідно до Звіту №С15-437 про визначення вартості матеріального збитку, складеного 14 листопада 2015 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ «Лексус» д.н.з. НОМЕР_4 становить 52 785,48 грн.

15 січня 2016 року потерпілий звернувся до позивача із заявою про відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди на підставі ст. 35 та п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

В подальшому, 12 лютого 2016 року позивачем було винесено наказ №1063 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_3», за яким було розраховано до сплати на рахунок потерпілого відшкодування за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, у сумі 43 987,90 грн., яка була перерахована позивачем, що підтверджується платіжним дорученням №1063рв від 12 лютого 2016 року.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання та створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 41 п. 1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Судом достовірно встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди відповідач ОСОБА_2. не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у повній мірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням викладеного, оцінивши зібрані у справі докази, враховуючи визнання позову з боку відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача по стягненню з відповідача на користь позивача страхового відшкодування в сумі 43 987,90 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Аналізуючи вищевикладене, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову МТСБУ до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування.

В порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1762,00 грн..

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 22, 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1166, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 82, 89, 209, 210, 223, 247, 265, 280-284, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (МФО 322313, ідентифікаційний код 21647131, місцезнаходження: м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8) кошти в розмірі понесених витрат у сумі 43 987,90 грн. та судовий збір у сумі 1762,00 грн., а всього 45 749 (сорок п"ять тисяч сімсот сорок дев"ять) гривень 90 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дарницький районний суд м. Києва.

Повний текст судового рішення складений 12 червня 2018 року.

Суддя: Комаревцева Л.В.