Постанова
Іменем України

06 червня 2018 року

м. Київ

справа № 676/1650/16-ц

провадження № 61-11369св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В.,

учасники справи:
позивач ОСОБА_1 ,
представник позивача ОСОБА_2 ,

відповідач військова частина НОМЕР_1 ,

представники відповідача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

третя особа квартирно-експлуатаційний відділ м. Чернівці,

представники третьої особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області у складі судді Вдовичинського А. В. від 26 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області у складі колегії суддів: Пєнти І. В., Корніюк А. П., Талалай О. І. від 21 листопада 2016 року,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі в/ч НОМЕР_1 ) про визнання дій житлової комісії військової частини протиправними, зобов`язання поновити на квартирному обліку.
Позовна заява мотивована тим, що рішенням житлової комісії військово-інженерного факультету Подільської державної аграрно-технічної академії, оформленого протоколом засідання житлової комісії від 16 вересня 1997 року № 12, його було зараховано на квартирний облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов, з 7 вересня 1997 року. Відповідно до протоколу засідання житлової комісії факультету військової підготовки Кам`янець-Подільського національного університету ім. І. Огієнка від 28 грудня 2011 року внесено зміни в облікову справу та включено його зі складом сім`ї п`ять осіб до списку осіб, які користуються правом першочергового одержання житлових приміщень з 28 грудня 2011 року.
У зв`язку із переформуванням факультету військової підготовки Кам`янець-Подільського національного університету ім. І. Огієнка та ліквідацією житлової комісії факультету відповідно до протоколу засідання житлової комісії від 11 лютого 2013 року його та членів його сім`ї знято з квартирного обліку в житловій комісії факультету, виключено з книги обліку осіб, які перебувають у черзі на поліпшення житлових умов, виключено зі списку осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, облікову справу передано до житлової комісії в/ч НОМЕР_1 .

Зазначав, що у січні 2013 року він був переведений на нове місце служби до м. Києва. За новим місцем проходження військової служби на квартирний облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов, не зараховувався, оскільки згідно з повідомленням житлової комісії факультету військової підготовки вважав, що на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов, зарахований до в/ч НОМЕР_1 та продовжує там перебувати.

У лютому 2016 року з метою підготовки документів для зміни статусу утримуваної квартири із службового житла на постійне він звернувся до командира в/ч НОМЕР_1 з проханням надати можливість ознайомитись зі своєю обліковою справою, після чого дізнався, що на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у в/ч НОМЕР_1 , не перебуває. Рішенням житлової комісії в/ч НОМЕР_1 , оформленого протоколом від 17 травня 2013 року, йому відмовлено в зарахуванні на квартирний облік на підставі пункту 2 статті 40 ЖК Української РСР у зв`язку із переїздом до нового місця проживання.
Під час проведення засідання житлової комісії 17 травня 2013 року він присутнім не був, оскільки відповідач про це його не повідомив. Крім того, відповідач не повідомив і про результати засідання житлової комісії.
Ураховуючи викладене, просив суд визнати дії житлової комісії в/ч НОМЕР_1 щодо розгляду питання про зарахування його та членів його сім`ї на квартирний облік без його присутності та неповідомлення про відмову в зарахуванні на квартирний облік протиправними; зобов`язати житлову комісію в/ч НОМЕР_1 поновити його зі складом сім`ї п`ять осіб у загальному списку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які перебувають у черзі на поліпшення житлових умов з 7 вересня 1997 року; поновити його в списку осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, зі складом сім`ї п`ять осіб з 28 грудня 2011 року.
Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 вересня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення районного суду мотивовано тим, що ОСОБА_1 з 28 лютого 2013 року був переведений на нове місце служби до в/ч НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) з 28 лютого 2013 року по 24 травня 2013 року, а потім у в/ч НОМЕР_3 (м. Київ) з 24 травня 2013 року по 19 червня 2014 року, тому рішенням житлової комісії в/ч НОМЕР_1 як правонаступника житлової комісії факультету військової підготовки Кам`янець-Подільського національного університету ім. І. Огієнка від 17 травня 2013 року було правомірно відмовлено в зарахуванні позивача зі складом сім`ї п`ять осіб на квартирний облік на підставі вимог пункту 2 частини другої статті 40 ЖК Української РСР та пункту 2.4, пункту 2.19 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (далі ЗСУ) та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року № 737 (далі Інструкція).
Крім того, обов`язкової участі позивача під час вирішення питання про зняття його з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, чи про його повідомлення про майбутній розгляд такого питання відповідно до змісту пункту 24 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 року № 1081, пункту 2.5 Інструкції, у редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, не було передбачено. З врахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними дії житлової комісії в/ч НОМЕР_1 щодо розгляду питання про зарахування його та членів його сім`ї на квартирний облік без його присутності та неповідомлення про відмову у зарахуванні на квартирний облік задоволенню не підлягають.
Також, не підлягають задоволенню вимоги про зобов`язання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 поновити його зі складом сім`ї п`ять осіб у загальному списку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які перебувають в черзі на поліпшення житлових умов з 7 вересня 1997 року та поновити його в списку осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, зі складом сім`ї п`ять осіб з 28 грудня 2011 року, оскільки ці вимоги ОСОБА_1 мотивував тільки прийняттям житловою комісією в/ч НОМЕР_1 оскаржуваного рішення від 17 травня 2013 року. При цьому позивач після переведення на нове місце служби на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов, як у в/ч НОМЕР_3 , так і у в/ч НОМЕР_2 не ставав, протягом 20132015 років документів передбачених для перереєстрації облікових справ військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, до житлової комісії НОМЕР_1 не подавав, вимог про визнання неправомірними дій начальника факультету військової підготовки Кам`янець-Подільського національного університету ім. І. Огієнка не заявляв.
Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 21 листопада 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 вересня 2016 року залишено без змін.
Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що судом першої інстанції правомірно ухвалено рішення про відмову в задоволенні позову, оскільки відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання дій житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 17 травня 2013 року щодо розгляду питання про зарахування позивача та членів його сім`ї на квартирний облік без його участі та неповідомлення про прийняте житловою комісією рішення, а також для поновлення в загальному списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та в списку осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень.
У касаційнійскарзі, поданій у грудні 2016 року, ОСОБА_1 ,посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення його позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що він проходив військову службу на факультеті військової підготовки Кам`янець-Подільського національного університету ім. І. Огієнка. Житлова комісія цього факультету, розглянувши його рапорт, рішенням, оформленим протоколом від 16 вересня 1997 року, зарахувала позивача зі складом сім`ї на квартирний облік, а рішенням цієї житлової комісії, оформленим протоколом від 28 грудня 2011 року, було внесено його справу та включено його зі складом сім`ї в п`ять осіб до списку осіб, які користуються правом першочергового одержання житлових приміщень.
У зв`язку з переформуванням указаного факультету і ліквідацією зазначеної житлової комісії в/ч НОМЕР_1 було визначено правонаступником цього факультету, якій було передано особову справу позивача для подальшого здійснення квартирного обліку. Тому житлова комісія правонаступника повинна була лише продовжувати здійснювати його облік, а не вирішувати питання про зарахування його на облік.
При цьому зарахування на квартирний облік регулюються іншими нормами, ніж ті, на які здійснювала посилання житлова комісія в/ч НОМЕР_1 , відмовляючи йому в зарахуванні на квартирний облік, так само як і підстави для зарахування відрізняються від підстав зняття з обліку і такої підстави для відмови в зарахуванні на квартирний облік як зміна місця проходження служби немає.

Таким чином, житлова комісія в/ч НОМЕР_1 , як правонаступник житлової комісії факультету, не мала права відмовити у зарахуванні його на квартирний облік, а лише за наявності відповідних правових підстав зняти його з обліку. При цьому житлова комісія в/ч НОМЕР_1 у зв`язку із зміною ним місця служби була зобов`язана його облікову справу надіслати командиру військової частини за новим місцем служби, не виконання такого обов`язку позбавило його права на зарахування на квартирний обліку за новим місцем служби. До того ж, він має право отримати службове житло в постійне користування, як особа із вислугою на військовій службі понад 20 років, лише перебуваючи на квартирному обліку.
У лютому 2017 року в/ч НОМЕР_1 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу, в якому зазначила, що ОСОБА_1 з 28 лютого 2013 року був переведений на нове місце служби у в/ч НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) з 28 лютого 2013 року по 24 травня 2013 року, а потім у в/ч НОМЕР_3 (м. Київ) з 24 травня 2013 року по 19 червня 2014 року, тому рішенням житлової комісії в/ч НОМЕР_1 як правонаступника житлової комісії факультету військової підготовки Кам`янець-Подільського національного університету ім. І. Огієнка від 17 травня 2013 року було правомірно відмовлено в зарахуванні позивача з складом сім`ї п`ять осіб на квартирний облік на підставі вимог пункту 2 частини другої статті 40 ЖК Української РСР та пункту 2.4, пункту 2.19 Інструкції.
Крім того, у період з 2013 по 2016 року до житлової комісії документи для зарахування на облік ОСОБА_1 не подавав, дій для такого зарахування не вчиняв. У зв`язку з викладеним в/ч НОМЕР_1 просила касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення без змін.
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

02 березня 2018 року справа передана до Верховного Суду.
Відповідно до частини третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суди встановили, що ОСОБА_1 проходив військову службу на факультеті військової підготовки Кам`янець-Подільського національного університету ім. І. Огієнка на посаді старшого викладача кафедри спеціальних дисциплін факультету військової підготовки. Під час проходження військової служби забезпечувався житлом за рахунок Міністерства оборони України, проживав у службовому житловому приміщенні трьохкімнатній квартирі АДРЕСА_2 , що підтверджується копією довідки т. в. о. начальника факультету військової підготовки від 25 лютого 2013 року.

Відповідно до протоколу засідання житлової комісії факультету військової підготовки Кам`янець-Подільського національного університету ім. І. Огієнка від 28 грудня 2011 року ОСОБА_1 перебував у загальній черзі на квартирному обліку з 07 вересня 1997 року зі складом сім`ї п`ять осіб та цим же протоколом з 28 грудня 2011 року зі складом сім`ї п`ять осіб включений до списку осіб, які користуються правом першочергового одержання житлових приміщень.
11 лютого 2013 року рішенням житлової комісії факультету військової підготовки Кам`янець-Подільського національного університету ім. І. Огієнка (протокол від 11 лютого 2013 року) ОСОБА_1 знято з квартирного обліку, облікову справу передано до житлової комісії в/ч НОМЕР_1 (яку відповідно до директиви Міністра оборони України визначено правонаступником майна та фондів факультету військової підготовки Кам`янець-Подільського національного університету ім. І. Огієнка) для подальшого здійснення квартирного обліку.
Наказом начальника факультету військової підготовки Кам`янець-Подільського національного університету ім. І. Огієнка від 28 лютого 2013 року позивача було визнано таким, що справи та посаду здав і з 28 лютого 2013 року вибув до нового місця служби, та виключено із списків особового складу факультету, всіх видів забезпечення.
Згідно з наказом (по особовому складу) першого заступника начальника Генерального штабу ЗСУ від 28 лютого 2013 року підполковника ОСОБА_1 , старшого викладача кафедри спеціальних дисциплін факультету військової підготовки Кам`янець-Подільського національного університету ім. І. Огієнка, було звільнено від займаних посад та призначено начальником групи відділу супроводження виробничих процесів 115 картографічного центру Головного управління оперативного забезпечення ЗСУ.
21 березня 2013 року у зв`язку із переформуванням факультету військової підготовки Кам`янець-Подільського національного університету ім. І. Огієнка та ліквідацією житлової комісії факультету військової підготовки представники факультету здали, а представники в/ч НОМЕР_1 прийняли облікові справи військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби у запас або відставку, які раніше перебували на квартирному обліку на факультеті військової підготовки Кам`янець-Подільського національного університету ім. І. Огієнка, в т.ч. і особову справу ОСОБА_1 на 60 аркушах, що підтверджується копією акту прийому-передачі облікових справ від 21 березня 2013 року.
17 травня 2013 року рішенням житлової комісії в/ч НОМЕР_1 було відмовлено в зарахуванні на квартирний облік в житловій комісії в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 зі складом сім`ї п`ять чоловік на підставі вимог пункту 2 статті 40 ЖК Української РСР та пункту 2.19 Інструкції.
Наказом (по особовому складу) першого заступника начальника Генерального штабу ЗСУ від 24 травня 2013 року ОСОБА_1 було призначено офіцером відділу забезпечення інженерною технікою та майном управління інженерного озброєння центрального управління інженерних військ Головного управління оперативного забезпечення ЗСУ.
Наказом командира в/ч НОМЕР_2 (смт. Коцюбинське Києво-Святошинського району Київської області) від 31 травня 2013 року ОСОБА_1 , призначеного на посаду офіцера відділу забезпечення інженерною технікою та майном управління інженерного озброєння центрального управління інженерних військ Головного управління оперативного забезпечення ЗСУ, з 31 травня 2013 року визнано таким, що справи та посаду здав і з 31 травня 2013 року вибув до нового місця служби до м. Києва, та виключено із списків особового складу частини, всіх видів забезпечення.
Наказом командира в/ч НОМЕР_3 від 20 червня 2014 року ОСОБА_1 звільненого на підставі наказу (по особовому складу) начальника Генерального штабу Головнокомандувача ЗСУ від 19 червня 2014 року з військової служби у запас за пунктом д частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з правом носіння військової форми одягу, з 20 червня 2014 року було виключено з усіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до Кам`янець-Подільського об`єднаного військового комісаріату Хмельницької області.
Згідно з довідками Київського квартирно-експлуатаційного управління від 22 червня 2016 року позивач під час проходження військової служби в в/ч НОМЕР_3 з 24 травня 2013 року по 19 червня 2014 року та в в/ч НОМЕР_2 з 28 лютого по 24 травня 2013 року не перебував на квартирному обліку із складом сім`ї, а також у списках осіб, які мають право на першочергове, позачергове отримання житлових приміщень.
Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Згідно з пунктом 2.5 Інструкції для зарахування на облік військовослужбовець подає через нетаємне діловодство військової частини рапорт, зразок якого наведений у додатку 1 до цієї Інструкції, на ім`я командира військової частини про зарахування на облік, який підписується повнолітніми членами сім`ї, що проживають разом з військовослужбовцем, мають самостійне право на отримання жилого приміщення та бажають разом з ним перебувати на квартирному обліку.

Відповідно до пункту 2.6 Інструкції у місячний строк після зарахування військовослужбовця на облік представником житлової комісії на нього заводиться облікова справа (додаток 7) у двох примірниках, у якій містяться документи, перелічені в пункті 2.5 цього розділу, та оформлюється витяг із протоколу засідання житлової комісії військової частини про зарахування військовослужбовця на квартирний облік.
Під час розформування військової частини або житлової комісії гарнізону облікові документи передаються їх правонаступнику в разі, якщо він знаходиться в цьому самому населеному пункті. В іншому випадку облікові документи передаються до квартирно-експлуатаційних відділів (квартирно-експлуатаційних частин) району. Про передачу облікових документів військова частина повідомляє квартирно-експлуатаційний орган, який здійснюватиме подальший квартирний облік військовослужбовців чи осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей.
Згідно з пунктом 2.14 Інструкції військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем проходження служби разом з членами їх сімей зі збереженням часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання жилого приміщення.
При цьому перший примірник облікової справи (додаток 7) разом з першим примірником Картки обліку (додаток 8) направляються командиром військової частини до нового місця служби військовослужбовця разом з особовою справою, а в разі звільнення військовослужбовця з військової служби та розформування військової частини до військового комісаріату.
При цьому положення пункту 2 частини другої статті 40 ЖК Української РСР і пункту 2.19 Інструкції містять норми, які регулюють підстави і порядок саме зняття з обліку військовослужбовця.
Відповідно до пункту 4.9 Інструкції жилими приміщеннями для постійного проживання забезпечуються тільки військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, які перебувають на обліку, крім випадків, передбачених чинним законодавством.
Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.
Таким чином, ухвалюючи судове рішення в справі, суд апеляційної інстанції не врахував указані норми права та не звернув увагу на те, що житлова комісія правонаступника після розформування відповідного органу лише продовжує здійснювати облік осіб, а не вирішує питання про їхнє зарахування на облік, а ОСОБА_1 разом зі своєю сім`єю, на підставі поданого ним рапорту, вже був зарахований на квартирний облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов, і з нього не був знятий.
Крім того, застосовуючи до спірних правовідносин положення пункту 2 частини другої статті 40 ЖК Української РСР та пункту 2.4, пункту 2.19 Інструкції, поза увагою суду апеляційної інстанції залишилося те, що вказані правові приписи регулюють порядок зняття військовослужбовців з відповідного обліку, а не зарахування.

До того ж, суд апеляційної інстанції не звернув увагу на закріплений в нормах законодавства обов`язок житлової комісії в/ч НОМЕР_1 у зв`язку із зміною ОСОБА_1 місця служби надіслати облікову справу командиру військової частини за новим місцем служби позивача, не виконання якого позбавило позивача права зарахування на квартирний облік за новим місцем служби та поліпшення житлових умов після звільнення в запас з урахуванням його вислугу у ЗСУ понад 20 років.
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції, ухвалюючи судове рішення в справі, неправильно застосував норми матеріального права, порушивши норми процесуального права. Тому судове рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до цього суду.
Відповідно до пункту першого частини третьої та четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
За таких обставин судове рішення суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України та ухвалене з порушення норм процесуального права, що в силу пункту 1 частини третьої та четвертої статті 411 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 21 листопада 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до апеляційного суду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий С. Ф. Хопта
Судді: О. В. Білоконь
Б. І. Гулько
Є. В. Синельников
Ю. В. Черняк