АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 672/1291/17
Провадження № 22-ц/792/726/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Спірідонової Т.В. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання - Дубова М.В., Гриньова А.М.,

за участю: представника апелянта - ОСОБА_4,

позивача - ОСОБА_5,

представника позивача - ОСОБА_6,

представника третьої особи - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 672/1291/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 14 березня 2018 року (суддя Федорук І.М.) у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_8, третя особа без самостійних вимог - Лісоводська сільська рада Городоцького району Хмельницької області, про усунення порушень користування присадибною ділянкою шляхом зобов'язання до вчинення дій,

встановив :

У вересні 2017 року позивач ОСОБА_5звернулася з позовом до суду та просила зобов'язати ОСОБА_8 ліквідувати звалище навозу та септик на належній йому присадибній ділянці, що знаходиться по АДРЕСА_1 та демонтувати на цій присадибній ділянці самочинно збудовані гараж, літню кухню та інші тимчасові споруди на відстані не менше 1 метра від межі з присадибною ділянкою, що знаходиться по АДРЕСА_2, та на відстані не менше 9 метрів від житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_2.

Позов мотивовано тим, що позивач є власником присадибної земельної ділянки площею 0,25га, кадастровий номер НОМЕР_3, що знаходиться по АДРЕСА_2. На даній присадибній ділянці розташований будинок та господарські споруди, що належать їй на праві приватної власності. Суміжним землекористувачем є ОСОБА_8 Відповідач ОСОБА_8 без належного дозволу та проектної документації, з порушенням будівельних норм самочинно збудував гараж, літню кухню та інші тимчасові споруди впритул до межі земельної ділянки, належної позивачу. При цьому, споруди та будівлі не облаштовано необхідними інженерно-технічними засобами, які б запобігали стіканню та зсуву атмосферних опадів з покрівель цих будівель та споруд на територію ___________________________________________________________________________________

Головуюча в першій інстанції - Федорук І.М.

Доповідач - Спірідонова Т.В. Категорія: 47

її присадибної ділянки. Крім того, відповідач створив на земельній ділянці по АДРЕСА_1, звалище тваринного навозу в безпосередній близькості до межі її присадибної ділянки. Також, ОСОБА_8 викопав на території своєї присадибної земельної ділянки септик, який знаходиться на відстані біля 2 м від межі та на відстані до артсвердловини - 17 м. Конструкція цього септика складається лише з автомобільних шин, що дозволяє фільтрації нечистот в грунт та грунтові води. Тому, відповідач зобов'язаний усунути ці порушення та привести будівлі і споруди у відповідність з державними будівельними нормами.

Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 14 березня 2018 року позов задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_8 на присадибній ділянці, котра знаходиться по АДРЕСА_1 демонтувати самочинно добудовані гараж, літню кухню та тимчасові споруди. В частині вимог щодо зобов'язання ОСОБА_8 ліквідувати звалище навозу та септик на присадибній ділянці, котра знаходиться по АДРЕСА_1 відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач здійснив самочинне будівництво (добудову) на земельній ділянці, розташованій по АДРЕСА_1, гаража, літньої кухні та тимчасових споруд. Оскільки підстави для знесення вказаних споруд відсутні, суд вважав за можливе задовольнити позовні вимоги в частині демонтажу самочинно перебудованих споруд. Позовні вимоги в частині ліквідації звалища навозу та септика задоволенню не підлягають, оскільки позивач не надала суду належних на допустимих доказів на підтвердження того, що вказані вигрібна яма та септик створюють позивачу перешкоди в користуванні належним їй житловим будинком, спричиняють розповсюдження неприємного запаху та розвиток шкідливих мікроорганізмів і паразитів, які становлять загрозу для здоров'я позивача, а також що внаслідок облаштування відповідачем вигрібної ями та септика порушено санітарні норми і правила.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить рішення суду скасувати в частині зобов'язання демонтувати самочинно добудовані гараж, літню кухню та тимчасові спорудиі ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, а в решті рішення суду залишити без змін. Апелянт посилається на те, що відповідачем відповідно до вимог законодавства, чинного на момент набуття ОСОБА_8 права власності на об'єкти нерухомого майна, які є предметом розгляду, здійснено будівництво й прийнято в експлуатацію житловий будинок (літ.А-1), літню кухню (літ.Б), хлів (літ.В), хлів (літ.Г), хлів (літ.Д), гараж (літ.Є), туалет (літ.Е), а тому зазначені об'єкти не є самочинно збудованими, оскільки були зареєстровані на праві власності за ОСОБА_8 Крім того, позивач був наділений правом звернення до суду з вимогою про усунення порушень користування присадибною ділянкою протягом трьох років з 1987 року, а саме з моменту будівництва об'єктів нерухомого майна, які належать відповідачу та набуття права власності на них. Також, позивачем не доведено того, що об'єкти нерухомого майна, які належать відповідачу, порушують права позивача.

Представник апелянта ОСОБА_8 - ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримала.

Позивач ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_6 заперечуючи проти апеляційної скарги, зазначили, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.

Представник третьої особи без самостійних вимог - Лісоводської сільської ради Городоцького району Хмельницької області - Дзера І.М. при вирішенні спору покладається на думку суду.

Апелянт ОСОБА_8 повідомлений належним чином про дату, час і місце слухання справи, у судове засідання не з'явився.

Заслухавши учасників справи та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення в частині зобов'язання демонтувати самочинно добудовані об'єкти нерухомості не відповідає.

Рішення суду в частині позовних вимог щодо зобов'язання відповідача ліквідувати звалище навозу та септик на присадибній ділянці не оскаржується, а отже не є предметом апеляційного перегляду.

Встановлено, що ОСОБА_5 на праві власності належить земельна ділянка та розташовані на ній житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_2.

ОСОБА_8 є власником будинку з господарськими спорудами, розташованими по АДРЕСА_1.

Вказані будинки розташовані на суміжних земельних ділянках.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Частиною 3 статті 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як постанова Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Інструкція про порядок проведення реєстрації житлового фонду до типової форми облікової документації, затвердженої наказом Центрального статистичного управління СРСР № 380 від 15 липня 1985 року, тощо.

Відповідно до п. 1.2. Інструкції про порядок проведення реєстрації житлового фонду до типової форми облікової документації, затвердженої наказом Центрального статистичного управління СРСР № 380 від 15 липня 1985 року (далі - Інструкція) реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами з метою обліку приналежності їх в містах, селищах міського типу і сільській місцевості проводять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад народних депутатів.

Згідно із п. 1.3. зазначеної вище Інструкції під будинком як об'єктом правової реєстрації розуміється одне або кілька будівель з належними їм службовими будівлями і спорудами (або без них), які розташовані на одній земельній ділянці, під самостійним порядковим номером по вулиці, провулку, площі.

Відповідно до п. 1.6. Інструкції різні службові будівлі і споруди (сараї, літні кухні та ін.) не можуть бути зареєстровані окремо від житлового будинку.

Пунктом 4.9. Інструкції у випадку виявлення самовільно збудованого будинку бюро технічної інвентаризації повідомляє про це виконком місцевої Ради народних депутатів для вжиття заходів на підставі відповідних статей республіканського Цивільного кодексу. Реєстрації самовільно зведені будинки не підлягають.

20 липня 1987 року Кам'янець-Подільським міжміським бюро технічної інвентаризації складено технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду за наслідками проведення інвентаризації житлового будинку і споруд, що знаходяться по АДРЕСА_2 (на даний час АДРЕСА_1) у с.Лісоводи Городоцького району.

Зі змісту вказаного паспорту (інвентаризаційної справи) вбачається те, що станом на 20 липня 1987 року відповідачем здійснено будівництво житлового будинку (літ. А-1), літньої кухні (літ. Б), хліва (літ. В), хліва (літ. Г). хліва (літ. Д). гаража (літ. Є), туалету (літ. Е).

28 серпня 1987 року Кам'янець-Подільським міжміським бюро технічної інвентаризації на підставі сформованої інвентаризаційної справи проведено державну реєстрацію права власності на зазначені вище об'єкти нерухомого майна.

На підставі вищевикладеного, відповідачем ОСОБА_8 відповідно до вимог законодавства, чинного на момент набуття ним права власності на об'єкти нерухомого майна, які є предметом розгляду даної цивільної справи, здійснено будівництво й прийнято в експлуатацію житловий будинок (літ. А-1), літню кухню (літ. Б), хлів (літ. В), хлів (літ. Г), хлів (літ. Д), гараж (літ. Є), туалет (літ. Е), а тому, зазначені об'єкти не є самочинно збудованими.

Тому, посилання позивача на те, що вищезазначені об'єкти є самочинно збудованими не заслуговують на увагу.

Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано доказів того, що будівлі і споруди, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, та належать на праві власності ОСОБА_8, порушують будь-яким чином права ОСОБА_5, як власника житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2, а також, що вони не облаштовані необхідними інженерно - технічними засобами, які б запобігали стіканню та зсуву атмосферних опадів з покрівель цих будівель та споруд на територію земельної ділянки, належної на праві власності позивачу.

Вказані обставини не були враховані судом першої інстанції, а тому суд дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог в частині зобов'язання демонтувати самочинно добудовані будівлі та споруди.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні позову по суті позовних вимог, а тому підстав для вирішення питання про застосування позовної давності не вбачається.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення позову в частині зобов'язання демонтувати самочинно добудовані гараж, літню кухню та тимчасові споруди відсутні, а тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про зобов'язання демонтувати самочинно добудовані будівлі та споруди.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідачем було сплачено судовий збір за за подачу апеляційної скарги 960грн., а тому на його користь підлягає стягненню з ОСОБА_5 судовий збір у сумі 960грн.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити.

Рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 14 березня 2018 року в частині зобов'язання демонтувати самочинно добудовані гараж, літню кухню та тимчасові споруди скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_8, третя особа без самостійних вимог - Лісоводська сільська рада Городоцького району Хмельницької області, про зобов'язання демонтувати самочинно добудовані гараж, літню кухню та тимчасові споруди.

Стягнути з ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_8 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1) судовий збір у сумі 960грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 липня 2018 року.

Судді: /підпис/ Т.В.Спірідонова

/підпис/ А.В.Купельський

/підпис/ Т.О.Янчук

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.В.Спірідонова