Справа № 359/6697/17 Головуючий у І інстанції Муранова-Лесів І. В.
Провадження № 22-ц/780/2065/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 47 06.06.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 червня 2018 року Апеляційний суд Київської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Приходька К.П.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря: Вергелес О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 Ілікоєвича та ОСОБА_3 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 Ілікоєвича та ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Бориспільського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання обєктів спільною власністю подружжя та визнання договору іпотеки недійсним, -

встановила:

Бориспільським міськрайонним судом Київської області розглядається вищезазначений позов.

22 вересня 2017 року позивачем ОСОБА_4 подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження на спірне майно: незавершене будівництво, загальною площею 153,3кв.м. за адресою: м. Бориспіль, вул. Садова, 11-а, що зареєстровано в реєстрі під №05 від 17 вересня 2013 року; незавершене будівництво, піцерія, площею 309,1кв.м., що зареєстровано в реєстрі під №05 від 12 листопада 2013 року.

Свою заяву обґрунтовувала тим, що вказане майно було набуте сторонами під час шлюбу, яке після розірвання шлюбу залишилось у відповідача та було передано ним без згоди позивача в іпотеку за договором позики, укладеним з матірю відповідача ОСОБА_3

Заявник вважає, що в разі розгляду позову про поділ спільного майна та задоволення його повністю або частково, його виконання буде неможливим у звязку зі зверненням стягнення на іпотечне майно ОСОБА_3, та невиключно, що відповідач може розпорядитися ним поза відома позивача з іншою метою.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 вересня 2017 року заяву ОСОБА_4 задоволено.

Накладено заборону відчуження на нерухоме майно: незавершене будівництво, загальною площею 153,3кв.м. за адресою: м. Бориспіль, вул. Садова, 11а, що зареєстровано в реєстрі під №05 від 17 вересня 2013 року; незавершене будівництво, піцерія, площею 309,1кв.м., що зареєстровано в реєстрі під №05 від 12 листопада 2013 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на її незаконність та необґрунтованість, постановлену з порушенням норм процесуального права.

Просив скасувати ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 вересня 2017 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції задоволено заяву про забезпечення позову не зважаючи на абсурдність аргументів позивача щодо ймовірного звернення та розгляду в майбутньому в межах іншої справи, навіть не поданого позову про поділ спільного майна, та у разі задоволення удаваного позову, його виконання буде неможливим у звязку зі зверненням стягнення на іпотечне майно.

Судом першої інстанції не взято до уваги умови іпотечного договору, а саме п.2, відповідно до якого апелянтом передано в іпотеку нерухоме майно як забезпечення виконання зобовязання щодо повернення грошей, переданих за договором позики від 12 жовтня 2015 року зі строком повернення не пізніше 12 жовтня 2025 року.

При детальному аналізі договору іпотеки стає зрозумілим, що ОСОБА_3 позбавлена можливості щодо стягнення іпотеки до 12 жовтня 2025 року, що в свою чергу унеможливлює відчуження спірного майна до моменту вирішення справи по суті.

В свою чергу, ОСОБА_3 також подала апеляційну скаргу на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 вересня 2017 року, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, постановлену з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на ті ж обставини, що і ОСОБА_2

Просила скасувати ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 вересня 2017 року в частині накладення заборони на відчуження на незавершене будівництво, загальною площею 153,3кв.м. за адресою: м. Бориспіль, вул. Садова, 11а, що зареєстровано в реєстрі під №05 від 17 вересня 2013 року.

На вищезазначені апеляційні скарги ОСОБА_4 подала відзив, обґрунтовуючи його тим, що та обставина, на яку посилаються апелянти, що суд вказав, що позивачем предявлено позов про поділ спільного майна подружжя жодним чином не впливає на обґрунтування ухвали, оскільки суд першої інстанції мотивував своє рішення вірно, встановивши, що право власності на майно набуто під час шлюбу, про що свідчать дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та враховуючи, що після розірвання шлюбу відповідачем спірне майно передано в іпотеку і існує реальна загроза, що таке майно буде відчужене відповідачем, в тому числі на користь іпотекодержателя ОСОБА_3, що ускладнить або зробить неможливим виконання рішення у даній справі у разі задоволення позову, суд вважав, що обраний спосіб забезпечення позову є обґрунтованим та спів мірним із заявленими позовними вимогами.

Зазначає, що в іпотеку було передано майно, що перебуває у власності двох співвласників за зобовязаннями, які виникли лише у одного зі співвласників. Окрім цього, за договором позики кошти у розмірі 3 млн. грн. були передані у власність ОСОБА_2, якими він самостійно на власний розсуд користувався, проте відповідальність за невиконання або неналежне виконання саме ОСОБА_2 своїх зобовязань повинна також нести і позивач власним майном, хоча в той момент їй не було відомо про укладання цих договорів, згоду в якості співвласника майна вона не надавала.

Просила залишити апеляційну скаргу ОСОБА_2 та апеляційну скаргу ОСОБА_3 без задоволення, а ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 вересня 2017 року без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем предявлено позов про поділ спільного майна подружжя, право власності на яке набуто під час шлюбу, про що свідчать дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та враховуючи, що після розірвання шлюбу відповідачем спірне майно передано в іпотеку, і існує реальна загроза, що таке майно буде відчужене відповідачем, в тому числі на користь іпотекодержателя ОСОБА_6, що ускладнить, або зробить неможливим виконання рішення у даній справі у разі задоволення позову.

З такими висновками колегія суддів погоджується, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та узгоджуються з вимогами чинного законодавства.

Відповідно до вимог ч.3 ст.151 ЦПК України (в редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали), забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення.

За змістом п.1,2 ч.1 ст.152 ЦПК України (в редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали), позов забезпечується в тому числі накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до вимог ч.3 цієї статті, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України (в редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали), заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до розяснень, викладених в абзаці першому п.3 Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» згідно з п.1 ч.1 ст.152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Як зазначено в п.4 постанови Пленуму, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в повній мірі зясував фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.

Викладені в апеляційних скаргах доводи, на думку колегії суддів не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість апеляційних скарг ОСОБА_2 та ОСОБА_3, тому ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 вересня 2017 року необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційні скарги ОСОБА_2 Ілікоєвича та ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді