ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 366/2657/17
провадження № 2/753/3510/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"05" червня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді Комаревцевої Л.В.

при секретарі Гаврилюк О.В.

справу розглянуто без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Дніпровського районного суду м.Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів ,-

в с т а н о в и в:

22 серпня 2017 року позивач звернулась до Іванківського районного суду Київської області з цивільним позовом до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів та способу їх стягнення. Зокрема, просила суд змінити стягнення аліментів з 678 грн. до 1/4 частки від усіх видів доходів (заробітку) відповідача щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Позов обґрунтовує тим, щона сьогоднішній день відповідач має покращене матеріальне становище, а тому для забезпечення потреб дитини є доцільним змінити розмір аліментів.

Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 16 листопада 2017 року цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів передано за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 31 січня 2018 року прийнято до провадження вказану цивільну справу та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач в судове засідання не з'явилась. Надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином за останнім відомим суду місцем реєстрації.

У відповідності до п.2 ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 проживала з відповідачем ОСОБА_3 однією сім'єю без державної реєстрації шлюбу з листопада 2011 року по березень 2015 року. Сторони мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заочним рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23 березня 2017 року з ОСОБА_3. на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 було стягнуто аліменти в розмірі 678 грн. щомісячно починаючи з 11 жовтня 2016 року і до досягнення донькою повноліття.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989 року (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року та яка набула чинності для України 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як передбачає ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частина 2 статті передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Обґрунтовуючи підстави звернення з цим позовом до суду з вимогою про зміну розміру аліментів, позивач посилається на те, що аліменти, які присуджено судом до стягнення з відповідача є незначним, цих коштів не вистачає для забезпечення дитини всім необхідним.

Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз'яснено у п. 23 рм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів; нормативно-правовий акт № 3 від 15.05.2006 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

Враховуючи зміст ст.. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки) ( правовий висновок, висловлений Верховним Судом України у справі № 6-143цс13 від 5 лютого 2014 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ст.5 ЦПК України)

Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Відповідно до частини другої ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного виходячи з фактичних обставин справи, суд вважає за необхідне змінити визначений рішенням суду розмір на стягнення аліментів з 678 грн. на 1/4 частку від заробітку (доходу) платника аліментів.

Оскільки позовні вимоги задоволено, а позивач при подачі позову був звільнений від сплати судових витрат, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача у дохід держави підлягають стягненню понесені по справі судові витрати.

Керуючись ст.ст. 81,141, 280-283 ЦПК України, ст.ст. ,180,192,181СК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів - задовольнити.

Змінити розмір аліментів, встановлених заочним рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23 березня 2017 року про стягнення з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого: АДРЕСА_1, ІПН: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована: АДРЕСА_2, ІПН: НОМЕР_2) аліментів на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, - щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 22 серпня 2017 року і до досягнення донькою повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Враховуючи п.п. 15.5. п. 15 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Дарницький районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач має право оскаржити заочне рішення до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення складено 05 червня 2018 року

Суддя: Комаревцева Л.В.