Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2018 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Верніка В.М.

із участю : - секретаря Райчук Б.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жмеринка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 13.12.2017 року звернулися до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом до ОСОБА_2 із вимогами щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми завдатку (авансу), сплаченого за укладеним між ними попереднім договором купівлі-продажу квартири від 23.03.2016 року, що з урахуванням інфляційних втрат та трьох річних станом на 13.12.2017 року становить 66037,69 грн. У позовній заяві стороною позивача викладена наступна позиція. 26 березня 2016 року між продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1 було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, на умовах, передбачених цим попереднім договором. Пунктом 2 вказаного попереднього договору передбачено, що істотними умовами основного договору купівлі-продажу будуть такі: 1) продаж зазначеної квартири буде вчинено за ціною 360450 грн., що еквівалентно 13500 доларів США за курсом НБУ на момент укладення договору. Гроші у розмірі 26600 гривень, що еквівалентно 1000 доларів США за курсом НБУ, на момент укладення договору передані продавцю до підписання цього договору та виступають авансом і видаються в рахунок належних з покупця платежів. Решту суми покупець зобов'язаний оплатити продавцеві в момент підписання основної угоди купівлі-продажу; розрахунок буде здійснюватися у валюті - долар США; 2) наступна сума авансу (сплачена покупцем до дня укладення основного договору) повинна бути врахована в решту платежів за договором, про що продавець зобов'язаний надати письмову розписку; 3) витрати за оформлення основного договору купівлі-продажу оплачуються продавцем. Вказали, що згідно п.4 попереднього договору з моменту укладення цього договору продавці зобов'язуються не відчужувати вказану квартиру іншим особам, не передавати в заставу, не демонтувати, не надавати її в користування. Однак 13.04.2016 року відповідачем всупереч умовам вказаного попереднього договору було укладено без отримання згоди позивача і навіть без його повідомлення договір купівлі-продажу зазначеної квартири із третьою особою - ОСОБА_4 Даний факт було виявлено позивачем у квітні 2016 року ще під час дії попереднього договору при його зверненні до відповідача щодо укладення договору купівлі-продажу квартири. Пунктом 5 попереднього договору передбачено, що у випадку, якщо основний договір купівлі-продажу не буде укладено з вини продавців, вони зобов'язуються протягом трьох днів від дати укладення основного договору, повернути покупцю отриману суму авансу у розмірі 26600 грн., що еквівалентно 1000 доларів США за курсом НБУ на момент укладення договору у подвійному розмірі. Оскільки пунктом 1 попереднього договору було визначено, що основний договір купівлі-продажу має бути укладено до 01 травня 2016 року, то відповідач повинен був до 04 травня 2016 року включно повернути позивачеві суму авансу, а враховуючи умову п.5 попереднього договору - повернути дану суму в подвійному розмірі, що становить 53200 грн. При цьому, відповідач без обґрунтованого пояснення відмовилась повертати позивачу отримані від нього грошові кошти та до цього часу жодної суми не сплатила, не зважаючи на звернення позивача до правоохоронних органів. Зазначили, що оскільки сторонами попереднього договору було дотримано встановлених чинним законодавством вимог, необхідних для чинності правочину, а тому він є обов'язковим для виконання сторонами, зокрема в частині обов'язку відповідача передати позивачеві сплачену останнім суму у подвійному розмірі. При цьому, хоч попереднім договором сплачені позивачем відповідачу грошові кошти названі авансом, однак з умов договору чітко вбачається, що вказана сума є завдатком. У свою чергу, укладений між сторонами попередній договір якраз і містить умови, що є характерними виключно для завдатку, а не для авансу. Зауважили, що оскільки умовами попереднього договору визначено суму завдатку в грошовому еквіваленті в доларах США, то сума яка підлягає стягненню з відповідача, має обраховуватись за офіційним курсом НБУ на день платежу. 13 грудня 2017 року офіційний курс долара США НБУ становив 27,1357 грн. за 1 долар США. Таким чином, сума завдатку (авансу в подвійному розмірі), яка підлягає стягненню з відповідача з урахуванням офіційного курсу доларів США станом на 12.12.2017 року складає 54271,40 грн.: 1000 доларів США (сума завдатку) х 27,1357 грн (курс НБУ на 12.12.2017 року) х 2 (подвійна сума завдатку відповідно до п.5 попереднього договору). Також враховуючи, що за умовами попереднього договору сума сплачених позивачем грошових коштів в подвійному розмірі повинна бути повернута відповідачем до 16 квітня 2017 року, кількість днів прострочення станом на 13.12.2017 року становить 588 днів. Сума інфляційних втрат становить 10266,60 грн.: 26600 грн. (сума боргу) х 1,193 (індекс інфляції за вказаний період); та три проценти річних за вказаний період становить 2571,09 грн.: 53200 грн. х 3% / 365 днів х 588 днів. Таким чином, загальна сума боргу відповідача перед позивачем станом на 13 грудня 2017 року становить 66037,69 грн.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 10.01.2018 року відкрито провадження в даній справі та призначено підготовче засідання на 06.02.2018 року.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 06.02.2018 року закрито підготовче провадження по даній справі та призначено судове засідання на 19.02.2018 року.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 19.02.2018 року відкладено підготовче засідання по даній справі на 17.04.2018 року за клопотанням представника позивача у зв'язку із його зайнятістю в іншому процесі.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 17.04.2018 року закрито підготовче провадження та призначено судове засідання по даній справі на 23.05.2018 року.

23.05.2018 року відкладено розгляд справи на 20.06.2018 року у зв'язку із перебуванням судді на лікарняному.

В судове засідання 20.06.2018 року сторони, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не з'явилися, однак представник позивача подав попередньо до суду письмову заяву про проведення даного судового засідання без їх участі, а відповідач подала попередньо до суду письмову заяву про розгляд даної справи у її відсутність, в якій визнала даний позов в повному обсязі та не заперечувала щодо його задоволення.

Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, в судовому засіданні установлено, що між продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1 було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, на умовах, передбачених цим попереднім договором, що підтверджується копією останнього (а.с.6).

Згідно п.2 вказаного попереднього договору передбачено, що істотними умовами основного договору купівлі-продажу будуть такі: 1) продаж зазначеної квартири буде вчинено за ціною 360450 грн., що еквівалентно 13500 доларів США за курсом НБУ на момент укладення договору. Гроші у розмірі 26600 гривень, що еквівалентно 1000 доларів США за курсом НБУ, на момент укладення договору передані продавцю до підписання цього договору та виступають авансом і видаються в рахунок належних з покупця платежів. Решту суми покупець зобов'язаний оплатити продавцеві в момент підписання основної угоди купівлі-продажу; розрахунок буде здійснюватися у валюті - долар США; 2) наступна сума авансу (сплачена покупцем до дня укладення основного договору) повинна бути врахована в решту платежів за договором, про що продавець зобов'язаний надати письмову розписку; 3) витрати за оформлення основного договору купівлі-продажу оплачуються продавцем.

Пунктом 5 попереднього договору передбачено, що у випадку, якщо основний договір купівлі-продажу не буде укладено з вини продавців, вони зобов'язуються протягом трьох днів від дати укладення основного договору, повернути покупцю отриману суму авансу у розмірі 26600 грн., що еквівалентно 1000 доларів США за курсом НБУ на момент укладення договору у подвійному розмірі.

Згідно копії договору купівлі-продажу від 13.04.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Кметюк С.А. (а.с.7-9) відповідач ОСОБА_2 передала у власність, тобто продала за ціною передбаченою цим договором - 312000 грн., ОСОБА_4 в цілому квартиру за ІНФОРМАЦІЯ_1

З копій пояснень ОСОБА_2 від 01.08.2016 року, відібраних о/у Вінницького ВП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенантом поліції Чебан В.А. (а.с.10) вбачається, що відповідач дійсно укладала з позивачем попередній договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 з наданням завдатку в розмірі 1000 доларів США та домовились, що решту суми в розмірі 12000 доларів США ОСОБА_1 мала надати до 31.04.2016 року, проте пізніше остання повідомила, що у неї не виходить знайти вказану суму у визначений строк, в зв'язку з чим позивачем було запропоновано продовжиьи строк до 31.05.2016 року. Проте в середині квітня 2016 року ОСОБА_2 через агентство було запропоновано продати свою квартиру іншій людині, про що вона повідомила ОСОБА_1 та остання просила трохи зачекати поки вона знайде кошти, щоб розрахуватися повністю, але вона не дочекалась і продала квартиру іншим людям.

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать доводам позивача та ніким не оскаржуються.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити в користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За положеннями частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно із ч.1,3 статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Відповідно до статті 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Отже, внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобов'язання може мати місце лише у випадку наявності зобов'язання, тобто договору між сторонами, яким визначено предмет та істотні умови.

Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин справи, зокрема щодо визначення попереднім договором сторін істотних умов наступного договору купівлі-продажу об'єкту нерухомого майна щодо його найменування місця розташування та вартості, а також відповідних сторін правочину, вимоги позивача про стягнення із відповідача суми завдатку, сплаченого за укладеним між ними попереднім договором купівлі-продажу квартири від 23.03.2016 року, що з урахуванням інфляційних втрат та трьох річних станом на 13.12.2017 року становить 66037,69 грн., є аргументованими та належно доведеними, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, відтак позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, оскільки позивачу відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 50 відсотків судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись 10, 12, 13, 89, 141, 142, 223, 247, 263, 264, 265, 354-356 ЦПК України, ст. 509, 526, 546, 570, 635, 657 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканки АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) суму завдатку, сплаченого за укладеним між ними попереднім договором купівлі-продажу квартири від 23.03.2016 року, з урахуванням інфляційних втрат та трьох відсотків річних, станом на 13.12.2017 року в розмірі 66037 (шістдесят шість тисяч тридцять сім) гривень 69 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 320 гривень судових витрат із сплати судового збору (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Рішення набуває законної сили після закінчення строків його оскарження, якщо не було подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, Апеляційному суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Суддя Вернік В.М.