АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/6655/13-ц 22-ц/774/113/К/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2018 року м. Кривий Ріг

Справа № 211/6655/13-ц

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Євтодій К.С.

сторони:

позивач: Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа"

відповідач: ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 11 березня 2016 року, яке постановлено суддею Бардіним О.С. у місті Кривому Розі, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2013 року комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" (далі - КПТМ "Криворіжтепломережа") звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за опалення та гаряче водопостачання.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідачу по справі, відповідно до тарифів на теплову енергію і гаряче водопостачання, установленими рішеннями виконавчого комітету Криворізької міської ради «Про затвердження тарифів на послуги теплопостачання в м. Кривому Розі», поставляється теплова енергія та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води.

Відповідач за надані позивачем послуги проводила оплату не в повному обсязі, у зв'язку із чим у неї утворилась заборгованість перед КПТМ "Криворіжтепломережа" у зв'язку із чим позивач звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу за період з 01.01.2002 р. по 01.02.2012 р. щодо стягнення 8740,18 грн. заборгованості за теплову енергію.

На підставі ст. 105-1 ЦПК України, за заявою боржника, ухвалою суду від 01 червня 2012 року, вказаний судовий наказ від 12 березня 2012 року № 411/4831/12 було скасовано.

У зв'язку з тим, що заборгованість відповідача перед КПТМ «Криворіжтепломережа» не сплачена, позивач повторно звернутися до суду для захисту своїх прав, але вже у позовному провадженні та просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по оплаті за теплову енергію і гаряче водопостачання за період з 01.01.2002 року по 01.02.2012 року в сумі 8740,18 грн. та судовий збір у сумі 229,40 грн.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 11 березня 2016 року, в якому виправлено описки ухвалою суду від 18.03.2016 року, та яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2016 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КПТМ „Криворіжтепломережа" заборгованість по оплаті за опалення за період з 01.03.2005 р. по 01.02.2012 р. в сумі 6351 грн. та витрати по справі - судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп.

В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 травня 2017 року частково задоволена касаційна скарга ОСОБА_1 та справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та закрити провадження у справі. Вважає, що вказана справа повинна розглядатись в порядку адміністративного судочинства. Також, на її думку, суд не врахував, що між нею та позивачем відсутній договір про надання послуг, не враховано, що підприємство позивача надає послуги неналежної якості, в її помешканні постійно холодно та сиро, та вона не має сплачувати такі послуги. КПТМ не зробив ремонт труб, не надавав гарячої води, тому вона не вважає себе споживачем КПТМ, так як не має договору, чим порушується закон.

Крім вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом.

Також зазначає, що справу розглянуто з порушенням норм процесуального права та судом не враховано, що вона являється дитиною війни.

В запереченнях на апеляційну скаргу, які надійшли до суду 17 травня 2016 року, представник позивача просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване на його думку, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський Апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського Апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Заслухавши суддю-доповідача, відповідача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_3, які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, представника позивача - Гулієву Ф.В. огли, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та із матеріалів справи вбачається, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1.

У зв'язку зі сплатою не в повному обсязі за надані позивачем послуги опалення та гарячого водопостачання у відповідача за період з 01.01.2002 року по 01.02.2012 року утворилась заборгованість, яка складає 8740,18 грн. (а.с.4-5 - розрахунок).

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача та стягуючи з відповідача на користь позивача заборгованість за період з 01.01.2005 року по 01.02.2012 року в розмірі 6351 грн., суд першої інстанції виходив із наявності заборгованості у відповідача за надані послуги з опалення згідно розрахунку позивача та із застосуванням строку позовної давності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно наявності правових підстав для стягнення з відповідача а на користь позивача заборгованості по оплаті за опалення, однак не може погодитись із розміром стягнутої судом заборгованості, з огляду на наступне.

Статтею 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно з ч.1 ст.68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Обов'язок споживача оплатити надані послуги встановлено ст. 19 Закону України «Про теплопостачання».

Частиною 1 ст. 32 Закону «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

Пунктом 3 ст. 16 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що комунальні послуги надаються споживачу безперебійно, за винятком часу перерв. Статтею 20 вказаного Закону передбачено обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належать громадянинові на праві приватної власності встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначається угодою сторін.

Згідно з п.21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами споживання: з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв.метр (куб.метр) опалювальної площі квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення згідно із законодавством.

Нарахування за опалення по житловим квартирам в будинках, в яких не встановлено будинковому засобу обліку теплової енергії, виконується виходячи з вартості опалення в поточному місяці та опалювальної площі квартири. Виходячи з тарифу за 1Гкал кожного місяця виконується розрахунок фактичних витрат теплової енергії (з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря за поточний місяць згідно довідки авіаційної метеорологічної станції м. Кривого Рогу) та вартість опалення 1кв.м. опалювальної площі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 лютого 2010 р. N 151 затверджено Порядок проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості.

Цей Порядок визначає механізм проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - послуги) в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості. Дія цього Порядку поширюється на суб'єктів господарювання всіх форм власності, предметом діяльності яких є надання послуг (далі - виконавці) і фізичних та юридичних осіб (далі - споживачі), яким надаються послуги.

Відповідно до п. 2 зазначеного порядку у разі ненадання послуг або надання їх не в повному обсязі, зниження якості, зокрема відхилення їх кількісних і якісних показників від нормативних, виконавець проводить перерахунок розміру плати за фактично надані послуги шляхом зменшення розміру плати за надання послуг з урахуванням вимог, наведених у додатку.

Так, у разі відхилення фактичної температури від 18 до 12 градусів за Цельсієм у житлових приміщеннях (у наріжних кімнатах від 20 до 14 градусів за Цельсієм) виконується зменшення плати з опалення за період відхилення на 5% за кожний градус. При температурі в житлових приміщеннях нижче 12 градусів за Цельсієм (у наріжних кімнатах нижче 14 градусів за Цельсієм) плата за централізоване опалення не справляється. Перерахунки виконуються згідно складених актів та інформації, наданої тепловим районом.

Отже, за положеннями вище зазначених норм матеріального права, наслідками ненадання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення є не звільнення споживача від оплати послуг, а є перерахунок розміру плати за надання послуг за формулою визначеної у зазначеній постанові.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідач має зобов'язання перед позивачем по оплаті комунальних платежів і зазначений факт нею не спростовано.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що позивачем надавались неякісні послуги з опалення, тому вона не має наміру оплачувати неякісні послуги спростовуються вище наведеним та розрахунком заборгованості позивача, згідно якого відповідачу робились перерахунки розміру плати за надання послуг, згідно актів.

Доводи апеляційної скарги про те, що між відповідачем та позивачем відсутній договір про надання комунальних послуг не можуть бути підставою для скасування рішення суду, з огляду на наступне.

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотриманням умов його виконання згідно з типовим договором.

Таким чином, необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов'язок, а не право сторін. Разом із тим відсутність письмового договору між сторонами не може бути підставою для звільнення від сплати вартості фактично отриманих відповідачем житлово-комунальних послуг.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами відсутній письмовий договір про надання житлово-комунальних послуг, проте послуги з централізованого опалення відповідачеві надавалися, а відповідач їх приймала та частково оплачувала.

Відсутність відповідного договору між споживачем житлово-комунальних послуг та їх виконавцем не є підставою для не стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, оскільки згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачем.

Оскільки між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по центральному опаленню, які врегульовано Законом України „Про житлово-комунальні послуги", Законом України „Про теплопостачання", Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, відповідач має зобов'язання перед позивачем по оплаті комунальних платежів.

Колегія суддів вважає, що на увагу заслуговують доводи апеляційної скарги відповідача щодо застосування строків позовної давності до спірних правовідносин, з огляду на наступне.

Відповідачем по справі було подано до суду першої інстанції заяву про застосування строків позовної давності.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

У стаття 257 ЦК України зазначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності переривається вчинення особою дії, що свідчать про визнання нею свого боргу і позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимог, право на яку має позивач. (ч.ч. 1, 2 ст.264 ЦК).

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до Довгинцівського районного суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення із боржника ОСОБА_1 заборгованості в сумі 8740 грн. 18 коп. та 12.03.2012 року було видано судовий наказ, який ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 01.06.2012 року скасовано.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011р. №14 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" - наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Враховуючи, що судовий захист права КПТМ «Криворіжтепломережа» на стягнення грошових коштів за надані послуги може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України (діючого на момент ухвалення рішення судом першої інстанції), перериває перебіг строку позовної давності.

Отже, строк позовної давності переривався подією - зверненням КПТМ "Криворіжтепломережа" із заявою про видачу судового наказу та видачею судового наказу від 12.03.2012 року, а тому позивач має право заявляти вимоги про стягнення заборгованості, з врахуванням позовної давності встановленої ст.257 ЦК України, починаючи з 12 березня 2009 року по січень 2012 року.

З огляду на наведене, та враховуючи, що відповідач звернулась до суду першої інстанції із заявою про застосування строків позовної давності, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що стягненню підлягає сума заборгованості за період з березня 2005 року по 01.02.2012 року, оскільки мало місце переривання строку позовної давності, в даному випадку видачею судового наказу, та стягненню підлягає сума заборгованості за період з 12 березня 2009 року по 01.02.2012 року, яка, згідно наданого позивачем розрахунку, становить 3306 грн. 50 коп., який перевірений колегією суддів та який колегія суддів вважає правильним.

Виходячи з вище наведеного, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції та зменшити розмір стягнутої з відповідача на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» заборгованості по оплаті за централізоване опалення з 6351 грн. до 3306 грн. 50 коп.

В іншій частині рішення суду повинно бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст. 374,376,381,382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 11 березня 2016 року змінити, зменшивши розмір стягнутої з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» заборгованості по оплаті за централізоване опалення з 6351 грн. до 3306 (три тисячі триста шість) грн. 50 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 25 червня 2018 року.

Головуючий:

Судді: