АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4108/18 Справа № 204/2002/18 Головуючий у 1 й інстанції - Токар Н. В. Доповідач - Варенко О.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів -Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 19 квітня 2018 року

у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів зі ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 19 квітня 2018 року відмовлено ОСОБА_4 у видачі судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_3

Не погодившись з такою ухвалою, ОСОБА_4 звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу суду скасувати та видати судовий наказ про стягнення аліментів.

Відповідно до ч.2. ст.369 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу про відмову у видачі судового наказу розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відмовляючи у видачі судового наказу про стягнення аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_5 заявлено вимогу, яка не передбачена ст. 161 ЦПК України.

Однак колегія суддів не може погодитись з таким висновком з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що в березні 2018 року ОСОБА_5 звернулась з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину, в якій просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме 930,00 грн.

Згідно п.5 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Таким чином, приймаючи до уваги предмет заявлених вимог, ОСОБА_2 правомірно звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу, скориставшись своїм правом, передбаченим п.5 ч.1 ст.161 ЦПК України, а судом першої інстанції помилково застосовано положення п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України та постановлено ухвалу, яка не відповідає нормам процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, ухвала суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, згідно вимог п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 19 квітня 2018 року - скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова