Справа № 214/1229/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

31 травня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі - Усік М.О.

за участю заявника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, заінтересована особа виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради, суд -

ВСТАНОВИВ :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить : встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживала понад 5 років однією сім'єю з ОСОБА_3 до дня його смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування заяви навів наступне. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його мати - ОСОБА_2. Той факт, що померла була його матір'ю, підтверджується свідоцтвом про народження. За свого життя мати була співвласником 1/2 частини квартири, що розташована за адресою : АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва право власності на житло НОМЕР_1, виданого 11 січня 2000 року управлінням житлово- комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів, згідно з розпорядженням № С-2950 від 20 грудня 1999 року.

1/2 частка квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1, виданого 11 січня 2000 року належала ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 Дана квартира є однокімнатною.

Після смерті матері він, заявник, звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Січкар Б.В. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.05.2017 року приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської :оласті Січкар Б. В. йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно ( квартиру за адресою АДРЕСА_1) після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2, яка на день смерті постійно проживала: АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що відсутній факт проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_3, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2, однією сім'єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини після цього.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 зверталася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з заявою про встановлення факту, що юридичне значення. Справа не була розглянута у зв'язку з її смертю. 1 жовтня 1967 року згідно ордера НОМЕР_2 квартира АДРЕСА_1 згідно рішення рудкома № 21 від 25 серпня 1967 року була надана ОСОБА_2 та йому, заявнику, як члену сім'ї - сину.

5 вересня 1973 року ОСОБА_2 після розірвання шлюбу -прийняла прізвище ОСОБА_2. У 1984 році ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_3 та прийняла його прізвище. 21 грудня 1995 року шлюб вони розірвали та після розірвання шлюбу ОСОБА_7 прийняла дошлюбне прізвище - ОСОБА_2.

Після розірвання шлюбу мати разом з ОСОБА_3 продовжували проживати однією сім'єю та підтримувати шлюбні відносини. Так, ОСОБА_2 аж до дня його смерті, тобто на момент смерті ОСОБА_3, ОСОБА_2 була пов'язана спільним побутом, мали взаємні обов'язки та права, разом вирішували питання утримання, тобто вели спільне господарство. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 спільно відпочивали та відзначали свята, спільно вирішували побутові проблеми. За таких обставин вбачається, що інакше як за допомогою суду, він, заявник, не може захистити свої права.

В ході розгляду справи за клопотанням заявника, яке задоволено, допитані свідки. У судовому засіданні заявник заяву підтримав повністю, підтвердивши її зміст. Представник заінтересованої особи - виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву, згідно якої просить розглянути справу за його відсутності, прийняти рішення на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні дала показання, з яких вбачається, що знає ОСОБА_1, як сусіда близько 50 років. Також була знайома з його матір'ю ОСОБА_2 та її чоловіком ОСОБА_3 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мешкали разом близько 20 років у квартирі по АДРЕСА_1. До часу смерті вони мешкали як одна сім'я, як чоловік та дружина, вели спільне господарство та піклувалися один про одного.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні дала показання, з яких вбачається, що знає ОСОБА_1 близько 40 років. Також була знайома з його матір'ю ОСОБА_2 та її чоловіком ОСОБА_3 Їй відомо, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мешкали разом понад п'ять років до часу смерті ОСОБА_10, піклувалися один про одного. ОСОБА_2 їздила до ОСОБА_3 у лікарню.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: свідоцтво про смерть (а.с.8,9), свідоцтво про право власності (а.с.10), технічний паспорт (а.с.11), копія ордеру (а.с.12), постанова нотаріуса (а.с.13), свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с.15,16), акт (а.с.17).

Суд, керуючись вимогами ст. 77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належними доказами: свідоцтва про смерть (а.с.8,9), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджує заявлені вимоги, а саме факт смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Суд вважає належними доказами: свідоцтво про право власності (а.с.10), технічний паспорт (а.с.11), копія ордеру (а.с.12), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме належність на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 нерухомого майна.

Суд вважає належним доказом: акт (а.с.17), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджує заявлені вимоги, а саме факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 однією сім'єю понад 5 років у квартирі АДРЕСА_1.

Суд вважає належним доказом: постанову нотаріуса (а.с.13), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджує заявлені вимоги, а саме наявність спадкового майна після смерті ОСОБА_2 та відмову нотаріуса у видачі заявникові свідоцтва про право на спадщину після смерті останньої.

Суд вважає належним доказом: свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с.16), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджує заявлені вимоги, а саме факт перебування ОСОБА_2 у шлюбі з ОСОБА_3

Суд вважає належними доказами показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме факт постійного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 понад 5 років до часу смерті останнього.

Суд, відповідно до ст. 78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні письмові докази та показання свідків допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази та показання свідка є достовірними.

Вислухавши заявника, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає повному задоволенню.

У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У судовому засіданні на підставі пояснень заявника, показань свідків, досліджених письмових доказів, а саме: свідоцтв про смерть (а.с.8,9), свідоцтва про право власності (а.с.10), технічного паспорту (а.с.11), свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.15,16), акту (а.с.17) встановлено, що ОСОБА_2мешкала постійно з ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: АДРЕСА_1, на час відкриття спадщини понад п'ять років.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 19, 206, 228, 258-260, 263-265, 293, 315 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, понад п'ять років, однією сім'єю з ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, до дня його смерті.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 8 червня 2018 року.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов