Справа № 481/801/18
Провадж.№ 2-о/481/23/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2018 року Новобузький районний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді - Васильченко Н.О.,

за участю секретаря Климік Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 діючого в інтересах ОСОБА_2, заінтересована особа: Новобузький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про встановлення факту народження дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 діючий в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт народження дитини, а саме ОСОБА_3, яка народилась 10 жовтня 2017 року у Ялтинському пологовому будинку м. Ялта, Автономної республіки Крим, яка знаходиться на тимчасово окупованій території України та зобовязати Новобузький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області зареєструвати ОСОБА_3 та видати свідоцтво про її народження.

Представник заявника в судове засідання не зявився, однак надав заяву, в якій свої вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Заінтересована особа в судове засідання не зявилась, однак направила заяву в якій просила справу слухати за її відсутності в судовому засіданні.

Оскільки в судове засідання сторони не зявились, суд відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу.

Суд, вивчивши доводи заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до копії паспорту громадянина України, серії ЕО № 150412, виданого Новобузьким РВ УМВС України 27.08.1996 року, ОСОБА_2 народився 24.06.1977 року в місті Новий Буг, Миколаївської області.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, серії 1-АП № 118978, 11.06.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ялтинського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим було зареєстровано шлюб між громадянином України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2 та громадянкою ОСОБА_4 Федерації ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка народилася в с. Механічного з-ду Солнечногорського району, Московської області, ОСОБА_4 Федерації, яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Вишневська».

10.10.2017 року у Ялтинському пологовому будинку м. Ялта, Автономної Республіки Крим, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 народила дівчинку, про що свідчить відповідне медичне свідоцтво про народження, серії 35 № 022973 від 13.10.2017 року із вказаним прізвищем дитини "Вишневська".

При зверненні ОСОБА_1 який діє в інтересах свого сина ОСОБА_2 до Новобузького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області із медичним свідоцтвом про народження, серії 35 № 022973 від 13.10.2017 року, йому було відмовлено у реєстрації народження дитини через те, що наданий документ не відповідає нормам законодавства України.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє йому провести державну реєстрацію факту народження дитини, отримати Свідоцтво про народження дитини громадянина України, реалізувати інші відповідні права.

Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Відповідно до ч.2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнається тимчасово окупованою територією.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», який набрав чинності 27.04.2014 року, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, судом встановлено, що видане Медичне свідоцтво про народження є недійсним та не створює правових наслідків, а нездійснення реєстрації народження дитини позбавляє заявника, який є громадянином України, зареєструвати, зокрема, місце проживання дитини та реалізувати інші права, пов'язані з народженням дитини.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Підпунктом «а» пункту 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що однією з підстав для проведення державної реєстрації народження дитини є медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9;

Якщо реєстрація народження дитини, народженої в іншій державі, не була проведена компетентним органом такої держави або дипломатичним представництвом чи консульською установою України, підставою для проведення державної реєстрації в Україні є медичний документ іншої держави, що підтверджує факт народження дитини, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.

Відповідно до ч.1ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Таким чином, відповідний орган державної реєстрації актів цивільного стану України не має можливості без судового рішення зареєструвати народження дитини заявниці у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року.

Новонароджена дитина ОСОБА_2 є громадянином України як особа, батько якої на момент її народження є і залишається громадянином України, що відповідає положенням Закону України «Про громадянство України».

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності - рішення суду.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що ОСОБА_1 який діє в інтересах свого сина - ОСОБА_2 не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, з метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник та його представник і дитина, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог щодо встановлення факту народження його дитини, оскільки реєстрація народження дитини не можлива без відповідного рішення суду, а тому заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вимога представника заявника щодо самостійного визначення судом імені дитини не підлягає задоволенню, оскільки суд встановлює лише факт народження дитини певної статі у певної особи. Імя ж дитини встановлюється відповідно до ст.28 ЦК України. Саме право батьків за їх згодою визначити імя дитини при реєстрації її народження в органах РАЦС відповідно до ст. ст. 145-147 СК України та Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, згідно з якими з рішення суду зазначаються в акті про народження лише дані про дату і місце народження дитини.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 263-265, 293, 294, 315-319 ЦПК України, ч. 4 ст. 49 ЦК України, ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 діючого в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту народження дитини задовольнити частково.

Встановити факт народження дитини жіночої статі, яка народилася 10 жовтня 2017 року у м. Ялта, Автономної Республіки Крим, Україна, від батьків: матері ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянки ОСОБА_4 Федерації, батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянина України з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про народження.

В задоволенні іншої частини заявлених вимог відмовити.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Новобузького районного суду

Миколаївської області ОСОБА_7