Єдиний унікальний номер 341/2131/15-ц
Номер провадження 6/341/27/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2018 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Юсип І.М.

секретаря Король І.Л.

з участю старшого судового виконавця ОСОБА_1

стягувача ОСОБА_2

боржника ОСОБА_3

представника боржника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за поданням державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа ,-

встановив :

Старший державний виконавець Галицького РВ ДВС ОСОБА_1 звернувся до суду з подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, ОСОБА_3 без вилучення паспортного документа, посилаючись на те, що на виконанні Галицького районного відділу ДВС знаходиться виконавче провадження № 49840274 з виконання наказу за №341/2131/15-ц виданий 10.12.2015 р. про стягнення з ТзОВ Карпатський каплун на користь ОСОБА_2 не виплачену заробітну плату в розмірі 3993,91 грн., середній заробіток на час затримки виплати заробітної плати станом на 08.12.2015 р. в розмірі 13303,14 грн., компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків виплати в розмірі 754,75 грн., судові витрати та правову допомогу в розмірі 800,0 грн.

17.01.2016р. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено боржнику. Також в постанові зобовязано боржника подати декларацію про доходи та майно, а також попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Однак на сьогоднішній день рішення не виконано, декларацію не подано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено. На адресу боржника надсилались виклики щодо явки його до ДВС для надання пояснень по причині не виконання рішення суду, однак керівник ТзОВ Карпатський каплун ОСОБА_3 відмовляється від сплати даних коштів, посилаючись на те, що він не є керівником вищевказаного товариства. Згідно відповіді з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань керівником ТзОВ Карпатський каплун є ОСОБА_3, а органом управління юридичної особи є Загальні збори. Державним виконавцем також були зроблені запити на встановлення рухомого та нерухомого майна боржника, однак майна за ОСОБА_3 не зареєстровано, номерів рахунків відкритих та джерел доходів у нього також відсутні, транспортних засобів також немає. Інформації про отримання ОСОБА_3 копії постанови про відкриття виконавчого провадження немає.

У відповідності до законодавства та при наявності в особи невиконаних зобовязань, чи ухилення від їх виконання, покладених на нього рішенням, є підставою для звернення до суду для встановлення обмеження її у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобовязань або погашення заборгованості, а тому відділ державної виконавчої служби звернувся з поданням до суду про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

В судовому засіданні представник відділу державної виконавчої служби вищевказане подання підтримав і, просив його задовольнити з наведених у ньому підстав. Окрім того зазначив,що 18.04.016 року проведено опис майна,яке знаходиться в с.Яблунів Галицького району,накладено арешт на це майно однак вилучити його немає можливості так як воно зачинене. У 2017 році ДВС зверталася з поданням до суду на надання дозволу проникнення в приміщення де знаходиться це майно однак суд відмовив. На даний час вдруге готується подання.

Стягувач ОСОБА_5 в судовому засіданні просив подання державного виконавця задовольнити та обмежити ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, оскільки останній не бажає виплатити йому заборгованість по заробітній платі.

Боржник ОСОБА_3 та його представник в судовому засіданні заперечили щодо подання старшого державного виконавця, при цьому боржник суду показав, що з 05.01.2016 р. він звільнений з посади директора ТзОВ «Карпатський каплун». В квітні 2016 р. за викликом державного виконавця він пояснив, що будь якого відношення до боржника немає, оскільки він звільнений з даної посади, а тому обовязок по виконанню рішення суду на нього не поширюється. Зазначив,що у нього особисто є також заборгованість по заробітній платі яку він також не може отримати. Також вказав, що на даний час власником підприємства є ОСОБА_6,який виїхав в Крим і він не може вийти з ним на зв'язок.Просив в поданні відмовити.

Представник ОСОБА_3 ствердив,що відповідно до контракту керівник має право себе звільнити що і було зроблено ОСОБА_7 Власник ОСОБА_6 виїхав однак проведено опис майна, а саме устаткування, де ДВС повинна прикласти всі зусилля та спрямувати свої дії на виконання рішення суду.

Судом встановлено, що в провадженні Галицького РВ ДВС Головного ТУЮ у Івано-Франківській області на виконанні знаходиться виконавче провадження № 49840274 з виконання судового наказу за №341/2131/15-ц виданий 10.12.2015 р. про стягнення з ТзОВ Карпатський каплун на користь ОСОБА_2 не виплачену заробітну плату в розмірі 3993,91 грн., середній заробіток на час затримки виплати заробітної плати станом на 08.12.2015 р. в розмірі 13303,14 грн., компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків виплати в розмірі 754,75 грн., судові витрати та правову допомогу в розмірі 800,0 грн. (а.с.5).

З копії постанови від 08.02.2016 р. вбачається, що державним виконавцем на підставі рішення суду постановлено накласти арешт на кошти боржника (а.с.9). Однак, копією листа від 16.02.2018 р. відділення ПриватБанку стверджується, що на рахунках ОСОБА_3 відсутні кошти для виконання даної постанови (а.с.10).

Статтею 2 Протоколу №4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободпередбачено, право кожного, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території на свободу пересування і свободу вибору місця проживання. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Статтею ст. 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Нормами статті 6 Закону України Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а у громадянина України,який має паспорт, паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, якщо, зокрема:

-діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України;

-він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Таким чином, Законом України 'Про порядок виїзду з України і в'їзду в Українугромадян України' визначено підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон та способи здійснення таких обмежень, а саме - шляхом відмови у видачі паспорта або шляхом затримання чи вилучення паспорта.

Використавши надані законом повноваження ст. державний виконавець ВДВС Галицького районного управління юстиції звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3, як боржника, мотивуючи тим, що у нього є невиконані зобов'язання по виконанню судового наказу щодо погашення боргу стягувану по заробітній платі.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається із змісту подання, що підставою для обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України є відсутність в останнього майна та коштів, що унеможливлює виконання рішення суду.

На підтвердження невиконання боржником своїх зобов`язань, виконавчою службою представлено копію судового наказу від 10.12.2015 р., постанову про відкриття виконавчого провадження та запити у відповідні служби щодо наявності майна у боржника. З відповідей яких вбачається про відсутність такого в останнього (а.с.7-12), постанову про арешт коштів боржника.

Як було встановлено в судовому засіданні, боржник ОСОБА_3 повідомляв державного виконавця про те, що він звільнений з посади директора ТзОВ Карпатський каплун і будь-якого відношення до заборгованості заробітної плати стягувача немає.

З копії заяви ОСОБА_3 вбачається, що 21.12.2015 р. останній звернувся до власника та засновника ТзОВ Карпатський каплун про звільнення його з посади директора вищевказаного підприємства (а.с.16). Копією трудової книжки БТ-1 за №7966143 ОСОБА_3 підтверджується, що наказом №1 від 05.01.2016 р. звільнено останнього з посади директора вказаного товариства за власним бажанням, згідно ст. 39 КЗпП України (а.с.17).

В матеріалах справи відсутні беззаперечні докази, які б підтверджували те, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання зобов'язань покладених на нього.

Відсутні також у поданні будь-які посилання, доводи і обґрунтування того, що ОСОБА_3, як боржник ухилявся чи ухиляється від виконання зобов'язань, від участі у виконавчих проваджень, зокрема, а лише робиться покликання на сам факт наявності у нього невиконаного зобов'язання, покладеного на нього рішенням суду, що само по собі не доводить факту ухилення від виконання покладених на нього зобов'язань.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б вказували на те, що боржник має намір та може ухилитися від виконання рішення шляхом виїзду за межі України як і відсутні такого докази ухилення.

Закон, який безпосередньо регулює порядок в'їзду в Україну і виїзду за кордон, такої підстави для тимчасової заборони, як наприклад особа є боржником, у виконавчому проваджені чи невиконання судового рішення, чи до виконання зобов'язань не містить.

Закон чітко вказує на те, що для можливості встановлення заборони повинен мати місце факт ухилення від виконання, а не неможливість виконати рішення з інших причин (наприклад відсутність коштів або майна).

Сама по собі вказівка у поданні на ухилення боржника від виконання зобов'язань за судовим наказом за відсутності відповідних доказів не свідчить про таке, а на час розгляду подання судом відповідні докази, в т.ч., про фіксацію фактів перешкоджання боржником державним виконавцям у виконанні їх обов'язків, не були надані.

Судом встановлено,що на майно юридичної особи накладено арешт яке можливо реалізувати та виконати рішення щодо заборгованості по заробітній платі стягувану ОСОБА_2

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, ст. ст. 260-261, 441-1 ЦПК України, суд -

ухвалив :

Відмовити у задоволенні подання старшого державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання ним зобов'язань згідно судового наказу № 341/2131/15ц виданого 10.12.2015 р. Галицьким районним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Текст ухвали складений 22.06.2018 року.

Суддя:ОСОБА_8