Справа № 752/4744/18
Провадження № 2-з/752/38/18
У Х В А Л А

12.03.2018 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

при секретарі Якушко Т.А.,

розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом адвоката ОСОБА_1, представника ОСОБА_2, який діє за дорученням довірителя ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором поставки та монтажу обладнання,

в с т а н о в и в :

в провадженні Голосіївського районного суду м.Києва знаходиться цивільна справа за позовом Адвоката ОСОБА_1, представника ОСОБА_2, який діє за дорученням довірителя ОСОБА_3 про стягнення суми основного боргу за договором поставки та монтажу обладнання №109 в розмірі 125 438,80 гривень, суму пені в розмірі 9 597,69 гривень та судові витрати у справі.

Представником позивача подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, які знаходяться на банківському рахунку п/р №4499 в ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023, та шляхом заборони будь-яким особам у будь-який спосіб користуватися грошовими коштами на банківському рахунку відповідача до розгляду справ по суті.

Свою заяву представник позивача обґрунтовує тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов»язань, не зважаючи на порушення ним умов Договору поставки та монтажу обладнання, а також Угоди про реструктуризацію боргу, в зв»язку з чим, з метою недопущення порушення прав позивача, вжиття заходів позову є необхідним.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з»ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, суті позовних вимог.

Судом встановлено, що між сторонами існує спір щодо стягнення заборгованості за договором поставки та монтажу обладнання, що є вимогами майнового характеру.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на наявні на рахунку відповідача грошові кошти та заборони будя-яким особам користуватися зазначеними коштами, представника позивача належним чином не обґрунтовує необхідність вжиття судом даного способу забезпечення позову; не зазначає чому невжиття заходів забезпечення позову зробить неможливим виконання рішення суду і може порушити його права, не надає доказів на підтвердження зазначених обставин.

Крім того, забезпечення позову у зазначений спосіб перешкоджатиме господарській діяльності відповідача, унеможливить витрачання коштів на поточні потреби підприємства та здійснення обов»язкових платежів, що вплине на права третіх осіб.

Невиконання умов договору само по собі не може бути безумовною підставою для забезпечення позову.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви представника позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149, 150 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Адвоката ОСОБА_1, представника ОСОБА_2, який діє за дорученням довірителя ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором поставки та монтажу обладнання відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п»ятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м.Києва.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: