_____________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/5406/18
Провадження № 2-о/520/301/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2018 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Куриленко О.М.,

за участю секретаря - Баранової Ю.О.,

заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

зацікавленої особи ОСОБА_3,

розглянувши у судовому засіданні в порядку окремого позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи ОСОБА_3, Третя одеська державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

07.05.2018 року заявник звернулась до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 постійно проживала разом з ОСОБА_4 з 30.09.1998 року по час смерті 05.06.2005 року за адресою АДРЕСА_1 та прийняла спадщину після її смерті.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 05.06.2005 року померла її бабуся - ОСОБА_4, якій було 81 років. При життя бабусі належала 1/3 частина АДРЕСА_2. Співвласником квартири є також її батько ОСОБА_3, який в квартирі не зареєстрований, та вона.

Заявник стверджує, що у січні 2018 року вона звернулася до Третьої Одеської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Однак, державним нотаріусом ОСОБА_5 було відмовлено у видачі свідоцтва. Встановлення факту сумісного проживання з ОСОБА_6 необхідно для вступу у спадщину після смерті бабусі.

Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з зданою заявою.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Куриленко О.М.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 10.05.2018 року провадження по справі було відкрито та одночасно витребувано від Третьої одеської державної нотаріальної контори належним чином оформлену копію спадкової справи № 62/2018, заведеної після смерті ОСОБА_6, померлої 05.06.2005 року, номер у спадковому реєстрі 61912746.

В ході судового засідання, яке відбулось 05.06.2018 року, представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про залучення до участі у справі в якості зацікавленої особи батька заявниці ОСОБА_3, вказуючи на те, що рішення суду може вплинути на його права та обовязки.

Ухвалою суду від 05 червня 2018 року було залучено ОСОБА_3 (м. Одеса, вул. Космонавтів, буд. 25 корпус № 3 кв. 111 ) у якості зацікавленої особи до участі у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Третя одеська державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 у судовому засіданні заяву підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в ній. Пояснили, що після смерті матер заявниці було вирішено, що вона буде проживати з бабусею, а батько з синами - в квартирі, розташованій на вулиці Філатова.

Зацікавлена особа ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував, підтвердив обставини того, що заявник, яка є його донькою, постійно проживала разом з ОСОБА_4, яка є його матірю, з 30.09.1998 року по час смерті 05.06.2005 року за адресою АДРЕСА_1.

Представник зацікавленої особи Третьої одеської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи сповіщався належним чином, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Заслухавши заявника, її представника, зацікавлену особу та свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення заяви, виходячи з наступного.

Правовідносини по справі є цивільно-правовими та стосуються сімейних відносин у зв`язку з чим підлягають розгляду відповідно до положень Цивільного Кодексу України та Сімейного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 5 ч. 2 даної статті передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною 3 статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до змісту розяснень, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду з вимогою про встановлення фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

У судовому засіданні встановлено, що 05 червня 2006 року померла ОСОБА_4, про що Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси було складено відповідний актовий запис за № 5333, та видано Свідоцтво про смерть серії І-ЖД № 015093.

Після її смерті відкрилась спадщина на частку квартири АДРЕСА_3, яка належала померлій на підставі Свідоцтва про право власності на житло виданого 29 жовтня 19996 року Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців та починається з часу відкриття спадщини.

З копії спадкової справи № 62/2018, заведеної після смерті ОСОБА_4, вбачається, що з заявами про прийняття спадщини звернулись: 28 січня 2018 року ОСОБА_3 та 02 лютого 2018 року ОСОБА_1.

Однак, нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, через те, що з наданих заявниками документів, неможливо встановити факт своєчасного прийняття спадщини.

Звертаючись до суду з даною заявою, заявник зазначає, що вона постійно проживала разом з ОСОБА_4 з 30.09.1998 року по час смерті 05.06.2005 року за адресою АДРЕСА_1.

Як вбачається з паспорта гр.. України серії КМ 159389 заявник ОСОБА_1 з 11.06.2003 року постійно зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки Одеської загальноосвітньої школи № 51 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області № 274 від 08.06.2018 року адміністрація школи повідомляє, що ОСОБА_1 дійсно навчалася з 01.09.1993 року по 20.06.2003 року у вказаному закладі, який знаходиться за адресою м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, буд. 60.

В довідці за підписом начальника КП «ЖКС Вузівський» від 27 грудня 2017 року встановлено, що ОСОБА_4 з 29.03.1996 року по 30.09.1998 року проживала та була зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. З 30.09.1988 року та по день смерті проживала постійно за даною адресою без реєстрації.

Окрім того, у судовому засіданні в якості свідків були допитані ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які підтвердили факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_4 з 30.09.1998 року по час смерті 05.06.2005 року за адресою АДРЕСА_1.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 1218 цього Кодексу до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна

Змістом положень ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.2. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.2. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.3. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.4. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини ( п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року).

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За ч. 3 ст. 1268 ЦК України тривалість спільного проживання до смерті спадкодавця для прийняття спадщини законом не визначається.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно ст.3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"У цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:свобода пересування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, вільно та безперешкодно за своїм бажанням переміщатися по території України у будь-якому напрямку, у будь-який спосіб, у будь-який час, за винятком обмежень, які встановлюються законом;вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати; місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; При цьому, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов'язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.

Тобто законодавець розрізняє поняття "постійно проживав разом із спадкодавцем", у звязку із чим слід відрізняти місце проживання та місце перебування особи.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, про задоволення вимог заявника щодо встановлення факту постійного проживання заявника разом з ОСОБА_4 з 30.09.1998 року по час смерті 05.06.2005 року за адресою АДРЕСА_1

Вимоги заявника в частині встановлення факту прийняття спадщини задоволенню не підлягають, оскільки як роз'яснив пленум Верховного Суду України в п. 3, 23 Постанови № 7 від 30 травня 2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст.4,10,19,76-84,90,95,258,259 ЦПК України, ст.ст.1268 ЦК України, Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи ОСОБА_3, Третя одеська державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити частково.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно проживала разом зі своєю бабусею, ОСОБА_4 з 30.09.1998 року по час смерті 05.06.2005 року за адресою АДРЕСА_1.

В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема до Київського районного суду м. Одеси

Суддя Куриленко О. М.