Провадження №2/200/992/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

06 червня 2018 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Єлісєєва Т.Ю. розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_4, про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення.

В обґрунтування вимог в позовній заяві посилається на те, що позивачам на підставі договору купівлі-продажу від 2007 року належить по 1/3 частині будівлі гуртожитку та нежитлові будівлі, загальною площею 1094,1 кв.м. за адресою м. Дніпро, вул. Толстого, 1.

05.01.1999 року місце проживання відповідача було зареєстровано за адресою гуртожитку у кімнаті №4 при невідомих обставинах. Правові підстави для вселення позивача, її реєстрації та проживання в зазначеній кімнаті у позивачів, як у власників гуртожитку, відсутні. Договору найму відповідач з позивачами не укладала, не є членом їх сімей, в трудових відносинах з ними не перебуває та не перебувала, в утриманні гуртожитку та прибудинкової території гуртожитку участі не приймає. Тому позивачі просять усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом виселення ОСОБА_4 з кімнати №4 гуртожитку, що розташований за адресою м. Дніпро, вул.Толстого, 1.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.07.2017 року у справі відкрито провадження та призначено судове засідання на 13.12.2017 року.

13.12.2017 року дану справу було знято з розгляду у звязку зі знаходженням судді на курсах підвищення кваліфікації.

Розгляд справи призначено на 06.06.2018 року. Представник позивачів надав до суду заяву про розгляд справи заочно, просив задовольнити позов в повному обсязі, позовні вимоги підтримав.

Відповідач до суду не зявився, повідомлений належним чином, заяв та клопотань до суду не надавав.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.06.2018 року розгляд справи проводиться в спрощеному провадженні.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами та на підставі положень ст.280-283 ЦПК України розглядається в заочному порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

У відповідності до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.

Встановлено, що позивачам на підставі договору купівлі-продажу від 2007 року належить по 1/3 частині будівлі гуртожитку та нежитлові будівлі, загальною площею 1094,1 кв.м. за адресою м. Дніпро, вул. Толстого, 1, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Відповідно до ст.132 Житлового Кодексу України Сезонні, тимчасові працівники і особи, що працювали за строковим трудовим договором, які припинили роботу, а також особи, що вчились у навчальних закладах і вибули з них, підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення з гуртожитку, який їм було надано у зв'язку з роботою чи навчанням. Інших працівників підприємств, установ, організацій, які поселилися в гуртожитку в зв'язку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину. Осіб, які припинили роботу з інших підстав, ніж ті, що зазначені в частині другій цієї статті, а також осіб, перелічених у статті 125 цього Кодексу, може бути виселено лише з наданням їм іншого жилого приміщення. Надаване громадянам у зв'язку з виселенням з гуртожитку інше жиле приміщення має відповідати вимогам, передбаченим частиною другою статті 114 цього Кодексу. Осіб, які проживають у гуртожитках, виселяють також у разі знесення будинку або переобладнання будинку (жилого приміщення) в нежилий, а також якщо будинок (жиле приміщення) загрожує обвалом. При цьому виселюваним надається інша жила площа в гуртожитку або інше жиле приміщення. Особи, які відбували покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк, виселяються із спеціальних гуртожитків після поліпшення їх житлових умов у порядку, передбаченому законодавством, або після звільнення їх жилої площі, тимчасово заселеної іншими особами, чи після проходження відповідного курсу лікування. Особам, які пройшли курс лікування і не мають іншої жилої площі, житло надається в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами.

Позивачі в своєму позові стверджують, що з 05.01.1999 року відповідач зареєстрована та проживає за адресою гуртожитку у кімнаті №4 та у них відсутні дані про правові підстави вселення відповідача у 1999 році. Жодного доказу реєстрації та проживання відповідача в гуртожитку, власниками якого є позивачів, суду не надано. Також не надано доказів, що відповідач перешкоджає позивачам у здійсненні ними права власності, внаслідок чого слід відповідача виселити.

Позивачами ще однією з підстав для виселення відповідача з кімнати гуртожитку в позові зазначено ухилення від утримання прибудинкової території.

Слід зазначити, що несплата грошових коштів за комунальні послуги та ухилення від утримання прибудинкової території будинку не є належною підставою для виселення особи, а є підставою для звернення до суду з відповідним позовом про стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії.

Оскільки позивачами не наведено жодних підстав та не надано відповідних доказів, передбачених діючим житловим законодавством України, для виселення відповідача, тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підстав вищевикладеного, керуючись ст.ст.265, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення відмовити.

Рішення може бути оскаржено сторонами шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області або через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду, тобто з 06 червня 2018 року.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Т.Ю. Єлісєєва