Справа 2-1735/11
провадження № 6/752/352/18
УХВАЛА

22.06.2018 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Конельської А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: ПАТ «Укрсиббанк», ТОВ «Фінансова компанія «Актив+», про визнання виконавчого документу таким, що частково не підлягає виконанню по цивільній справі № 2-1735/11 за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду із даною заявою, вказуючи, що постановою державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва від 23.03.2018 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва по справі № 2-1735/11, виданого 14.03.2018 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Актив+» борг в сумі 165461 грн. 30 коп. Вказує, що підставою для відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа стала ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 16.01.2018 року по справі № 2-1735/11, якою було видано дублікат виконавчого листа про стягнення із заявниці заборгованості по кредитному договору. Звертає увагу на те, що рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 13.05.2016 року, було встановлено факт проживання однією сім»єю ОСОБА_1 з ОСОБА_2 в період з вересня 2005 року по жовтень 2013 року, розділено спільне майно подружжя та покладено на ОСОБА_2 зобов»язання позичальника за договором споживчого кредиту та заставу майна № 0 від 23.03.2007 року, а також на ОСОБА_2 покладено обов»язки з виконання зобов»язань, передбачених вказаними договорами в рівних частках із ОСОБА_1

Таким чином, зазначає про те, що на даний час обов»язок щодо стягнення заборгованості покладено на двох осіб, а на даний час боржником у виконавчому провадженні є лише заявниця. На підставі викладеного, просить суд визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 81915,81 грн., судового збору в розмірі 754,85 грн. та 60 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Представник заявниці в судовому засіданні підтримав заяву в повному обсязі та просив заяву задовольнити з викладених в ній підстав.

Представник стягувача ТОВ «ФК «Актив+» в судове засідання не з»явилась. Суду подала письмові заперечення на заяву та просила відмовити в її задоволенні, посилаючись на підстави, які викладені в запереченнях.

Представник ПАТ «Укрсиббанк» в судове засідання не з»явився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за наведеної явки сторін.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 23.02.2011 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» в рахунок стягнення заборгованості по кредиту - 20712,22 дол. США, що в еквіваленті становить 163831,61 грн., судовий збір в розмірі 1509,69 грн. та 120 грн. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судом, а всього 165461,30 грн. (а.с.51-52).

26.05.2011 року на заяву представника позивача були видані виконавчі листи (а.с.60-61).

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23.12.2015 року, замінено стягувача за виконавчим листом № 2-1735/11, виданого Голосіївським районним судом м. Києва 26.05.2011 року, замість ПАТ «Укрсиббанк» зазначено ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (а.с.77-78).

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 10.02.2017 року, стягувача ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» у справі за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним догвоормо замінено на ТОВ «ФК «Актив+» (а.с.120-121).

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 21.03.2017 року, в задоволенні заяви ТОВ «ФК «Актив+» про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено (а.с.157-158).

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 16.01.2018 року, видано дублікат виконавчого листа, виданого 26.05.2011 року Голосіївським районним судом м. Києва по стягненню з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 163831,61 грн., судового збору в розмірі 1509,69 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судом. Поновлено строк для пред»явлення до виконання виконавчого листа (а.с.192-193).

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13.03.2018 року, виправлено описку, допущену в ухвалі суду від 16.01.2018 року та в резолютивній частині вказано номер справи як «№ 2-1735/11» (а.с.197).

14.03.2018 року представник ТОВ «ФК «Актив+» отримав дублікат виконавчого листа (а.с.199).

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (ч. 2 ст. 432 ЦПК України).

Як роз'яснено в п. 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» № 8 від 25.09.2015 року, підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можливо поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Матеріально-правові підстави полягають у припиненні обов»язку боржника. Обов»язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов»язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п»ятої ЦК України.

Так, зобов»язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов»язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов»язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково по рішенню, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа по справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дублікату; пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання.

При цьому, згідно Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» № 8 від 25.09.2015 року словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов»язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв»язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Таким чином, посилання заявника на наявність рішення суду від 13.05.2016 року, яким на ОСОБА_2 покладені зобов»язання позичальника за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 23.03.2007 року, як на підставу для визнання виконавчого листа таким, що частково не підлягає виконанню, не може, на думку суду, бути підставою для визнання виконавчого листа таким, що частково не підлягає виконанню, оскільки судом достовірно встановлено, що рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 23.02.2011 року, на виконання якого виданий вказаний виконавчий лист, є таким, що набрало законної сили, в апеляційному чи касаційному порядку не скасоване та в добровільному порядку боржником не виконане.

Згідно із положеннями ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов»язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом вищевикладених норм, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не залежить від обставин, вказаних у заяві боржника, а підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, перелічені в ч. 2 ст. 432 ЦПК України, чого в даному випадку судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає заяву необґрунтованою та безпідставною, в зв»язку з чим в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст.258, 259, 260, 353, 354, 432 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересовані особи: ПАТ «Укрсиббанк», ТОВ «Фінансова компанія «Актив+», про визнання виконавчого документу таким, що частково не підлягає виконанню по цивільній справі № 2-1735/11 за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м. Києва. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Н.П. Чередніченко