АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/791/580/18 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2018 року Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Базіль Л.В.,

суддів: Пузанової Л.В., Семиженка Г.В.,

секретар Пісоцька Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 25 січня 2018 року ухваленого у складі судді Прохоренко В.В. у справі №766/13469/17 за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», третя особа, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги мотивував тим, що 26.04.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3 вчинено виконавчий напис, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 30 477,65 грн, які є його боргом за кредитним договором від 10.06.2010 року, укладеним між ним та ПАТ КБ «Приватбанк».

Позивач вважає, що виконавчий напис вчинений з порушенням ст.88 Закону України «Про нотаріат», оскільки у нього відсутня вказана у виконавчому написі заборгованість, сума основного боргу у виконавчому написі зазначена у розмірі 14060,24 грн, в той час як кредитний ліміт визначений в анкеті заяві у розмірі 2500,00 грн, визначена у виконавчому написі сума штрафних санкцій, механізм та строки їх застосування ніяким чином не узгоджувалися у кредитному договорі.

З посиланням на викладене, з урахуванням заяви про доповнення підстав позову від 19.01.2018 року, позивач просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 26.04.2017 року і яким запропоновано стягнути з ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 30477,65 грн.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 25 січня 2018 року позов задоволено частково.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 26 квітня 2017 року за реєстром №3722 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу в сумі 30477,65 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, уповноважений представник ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення, яким в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Скарга обґрунтована тим, що рішення суду ухвалено з порушенням норм процесуального та матеріального права, судом допущено однобічність та неповноту судового розгляду, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 заперечив проти задоволення скарги, зазначаючи, що доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Справа розглядається апеляційним судом Херсонської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог підпункту 8 п.1 Розділу ХIII Перехідні положення ЦПК України в редакції Закону № 2147- УIII від 3.10.2017 року.

Заслухавши суддю - доповідача, учасників процесу, які з'явилися в судове засідання апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Вчинення виконавчого напису це нотаріальна дія, спрямова на надання документу виконавчої сили.

Можливість вчинення виконавчого напису прямо передбачена, зокрема ст.18 ЦК України, главою 14 Закону «Про нотаріат», постановою КМУ «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безпірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» та п.3.1 ОСОБА_5 16 Розділу II Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року №296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо: подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємством, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Пунктом 3.2. Глави 16 Розділу II Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» передбачає, що «безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ України від 29.06.1999 №1172.

Отже обов'язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису є безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника.

Судом першої інстанції правильно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 10.06.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено договір про кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.6)

ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що заява анкета разом з Памяткою клієнта і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві.

Відповідно до п.1.1.7.12 Умов і правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256, наданих суду апеляційної інстанції, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же строк.

Відповідно до п.1.1.4.6 Умов у разі порушення клієнтом зобовязань по погашенню заборгованості перед Банком протягом 90 днів з моменту виникнення таких порушень банк має право змінити умови кредиту, встановити строк повернення кредиту 91-1 день з моменту порушення зобовязань клієнта по погашенню кредиту і вимагати від клієнта повернення кредиту, комісії і процентів за його користування.

Відповідно до витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» обовязковий щомісячний платіж становить 7% від заборгованості але не менше 50 грн., та не більше залишку заборгованості.

В зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань, 19.04.2017 року банком на адресу ОСОБА_2 направлена вимога про усунення порушень за договором №б/н від 10.06.2010 року, в якій позичальнику пропонується протягом пяти календарних днів з дати відправлення письмової вимоги сплати загальну суму заборгованості, що становить 27977,65 коп., яка складається з: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 14060,24 грн; 11258,95 грн заборгованість за відсотками; 850,00 грн заборгованість за пенею; 500,00 грн заборгованість по штрафам; 1308,46 грн заборгованість по штрафам.

26.04.2017 року банк звернувся до нотаріуса із заявою, в якій просить вчинити виконавчий напис на копії кредитного договору №б/н від 10.06.2010 року для стягнення боргу в сумі 27477,65 коп.

Як вбачається із копії виконавчого напису та документів на підставі яких його вчинено 26.04.2017 року, банком на підтвердження заявлених вимог були надані нотаріусу: заява анкета від 10.06.2010 року; виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за договором №б/н від 10.06.2010 року, укладеного між ПриватБанком та ОСОБА_2 станом на 28.02.2017 року; письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором №б/н від 10.06.2010 року, направлена на адресу ОСОБА_2

26 квітня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 3722, відповідно до якого запропоновано стягнути грошові кошти у сумі 30 477,65 грн з ОСОБА_2, які є боргом за кредитним договором №б/н від 10.06.2010 року, укладеним між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк».

Однак, як вбачається з анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, остання містить інформацію про кредитний ліміт в сумі 2500,00 грн, даних про видачу кредитної картки, її виду та строку дії, вказана анкета-заява взагалі не містить ніяких даних. Інші складові кредитного договору від 10.06.2010 року, нотаріусу не надавалися.

Розрахунок заборгованості надано за період з 10.06.2010 року, з яких заборгованість за тілом кредиту у розмірі 14060,24 грн; 11258,95 грн заборгованість за відсотками; 850,00 грн заборгованість за пенею; 500,00 грн заборгованість по штрафам; 1308,46 грн заборгованість по штрафам.

Із тексу виконавчого напису вбачається, що розмір заборгованості визначений у розмірі 27477,65 грн за період з 10.06.2010 року по 28.02.2017 рік.

Отже, оскільки згідно з розрахунком розмір заборгованості зазначений за період з 10.06.2010 року до 28.02.2017 року, то не можна вважати, що нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості у межах строку, за який виконавчий напис може бути видано, оскільки нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Проте заборгованість виникла з 2010 року.

Таким чином, висновки суду першої інстанції грунтуються на фактичних обставинам справи, відповідають нормам процесуального та матеріального права.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі про те, що розмір заборгованості нарахований з 13.05.2016 року і не перевищує трьох років спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається, що заборгованість нараховується за період з 10.06.2010 року про зазначено і у виконавчому написі.

Інші доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому до уваги колегією суддів не приймаються.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що посилання суду першої інстанції на те, що чинним законодавством не передбачено можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних правовідносин є помилковими, оскільки вчинення виконавчих написів регулюється Законом України «Про нотаріат» та главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, якими встановлено порядок та умови вчинення виконавчого напису для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Оскільки такі посилання суду не вплинули на правильність висновків суду першої інстнації, колегія суддів вважає, що підстав для зміни судового рішення чи його скасування не має.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив обставини справи, надані докази, суд правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та закон, що їх регулює в зв'язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 25 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий Л.В. Базіль

Судді: Л.В. Пузанова

ОСОБА_5

Повний текст постанови складений і підписаний 26.06.2018 року.

Головуючий Л.В.Базіль