Справа № 712/6258/18
Провадження № 2/712/1613/18

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2018 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - Троян Т.Є.

при секретарі Дядюра І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Лаура» в особі директора ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні орендованим робочим місцем, стягнення штрафу, упущеної вигоди та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

До Соснівського районного суду м.Черкаси звернувся позивач з вказаним позовом, посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди робочого місця в приміщені перукарні на десять років. В червні 2018 року, зявившись на роботу позивач виявив, що на дверях приміщення перукарні змінені замки. Позивачем спільно з іншими працівниками перукарні було викликано поліцію, згодом зясувалось, що орендодавець не визнає договір оренди.

У підготовчому судовому засіданні 13.06.2018 року представник відповідача адвокат ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття провадження по справі, мотивуючи його тим, що справа підлягає розгляду у господарському суді, оскільки сторони вказаних правовідносин є субєктами господарювання.

Представник позивача адвокат ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні вказаного клопотання, оскільки позивач звернувся за захистом права цивільного, договір з ПрАТ «Лаура» укладений ним як фізичною особою.

Вислухавши доводи сторін, суд дійшов висновку про задоволення клопотання представника відповідача з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, субєктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів (закріплених законом матеріально-правових заходів примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника) визначений у статті 16 ЦК України, зокрема такими способами захисту права можуть бути: визнання права, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Згідно договору оренди робочого місця від 01.02.2011 року сторони ПрАТ «Лаура» та акціонер ПрАТ «Лаура» ОСОБА_5 домовились про передачу в тимчасове володіння робочого місця в приміщенні перукарні ПрАт «Лаура» за адресою: м.Черкаси, вул.Енгельса, 114/42. Мета оренди: надання перукарських послуг.

Як вбачається з матеріалів справи та умов договору оренди (п.9.4) орендар має статус фізичної особи підприємця та надає перукарські послуги.

В судовому засіданні сторони підтвердили, що в трудових відносинах не перебувають.

Згідно статті 2 Господарського кодексу України учасниками відносин у сфері господарювання є суб'єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб'єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Статтею 3 Господарського кодексу України визначено, зокрема, що сферу господарських відносин становлять господарсько-виробничі, організаційно-господарські та внутрішньогосподарські відносини. Господарсько-виробничими є майнові та інші відносини, що виникають між суб'єктами господарювання при безпосередньому здійсненні господарської діяльності. Під організаційно-господарськими відносинами у цьому Кодексі розуміються відносини, що складаються між суб'єктами господарювання та суб'єктами організаційно-господарських повноважень у процесі управління господарською діяльністю.

Відповідно до частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.14 Постанови Пленуму «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» розяснив, що спір фізичної особи, яка має статус суб'єкта підприємницької діяльності, у цивільно-правових, житлових чи інших правовідносинах, що не має ознак господарського та не пов'язаний з господарською діяльністю, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Наприклад, вирішуючи належність спору про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним до цивільної чи господарської юрисдикції, у разі виникнення такого спору між господарським товариством і фізичною особою, яка є приватним підприємцем, суду належить з урахуванням змісту договору та інших правовстановлюючих документів з'ясувати, з використанням якого правового статусу при укладенні такого договору діяла фізична особа: як фізична особа чи як фізична особа - підприємець, а також врахувати, які саме правовідносини між сторонами виникли.

Аналізуючи зміст зазначених норм законодавства та розяснень ВССУ, суд критично ставиться до тверджень представника позивача щодо звернення до суду за захистом права цивільного, оскільки спір виник між господарюючими субєктами з приводу невиконання умов договору оренди.

На думку суду, даний спір має ознаки господарського сп ору та пов'язаний з господарською діяльністю, оскільки направлений на захист права фізичної особи-підприємця здійснювати господарську діяльність у орендованому ним приміщенні з метою надання перукарських послуг, тому спір є господарсько-правовим і не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 255 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача адвоката ОСОБА_3 задовольнити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Лаура» в особі директора ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні орендованим робочим місцем, стягнення штрафу, упущеної вигоди та моральної шкоди - закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України подається до Апеляційного суду Черкаської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Т.Є. Троян