Справа №:755/1241/18
Провадження №: 4-с/755/48/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2018 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Бурячек О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» про визнання дій державного виконавця неправомірними, скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №45629282, скасувати постанову про накладення арешту на майно та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №49415295,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, звертаючись до суду зі скаргою на дії Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, просить: «Скасувати постанову Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про відкриття виконавчого провадження №45629282; Скасувати постанову Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві ВП №45629282 про накладення арешту на все майно, яке належить ОСОБА_1; Скасувати постанову Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про відкриття виконавчого провадження №49415295».

Обгрунтовуючи підстави звернення з цим позовом до суду, ОСОБА_1 посилається на наступне, що 11 січня 2011 року Дніпровським районним судом міста Києва ухвалено судове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість у розмірі 188471,72 грн., шляхом звернення стягнення на предмет застави - автомобіль марки «Мітсубісі», реєстраційний номер НОМЕР_1. Заявник зазначає, що ПАТ «Райффазен Банк Аваль» пред'явило до примусового виконання виконавчий лист № 2-223/1-11, виданого 01.06.2011 року Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість у розмірі 188471,72 грн., шляхом звернення стягнення на предмет застави - автомобіль марки «Мітсубісі», реєстраційний номер НОМЕР_1. 28 листопада 2014 року Дніпровським районним відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№45629282, та накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, згодом виконавче провадження ВП№45629282 було закрито. 20 листопада 2015 року Дніпровським районним відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№45629282, та накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження щодо примусового виконання виконавчого листа №2-223/1-11, виданого 01.06.2011 року Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість у розмірі 188471,72 грн.. 21 серпня 2017 року, Державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4 в межах виконавчого провадження ВП №49415295 винесено постанову про виправлення помилки, відповідно до якої, у зв'язку з тим, що прізвище ім.'я та по батькові боржника ОСОБА_1, зазначені у виконавчому листі № 2-223/2011 як ОСОБА_5, змінено відомості про боржника з ОСОБА_5 на ОСОБА_1, у зв'язку з тим, що чинним законодавством державним виконавцем не надано право вносити зміни до виконавчого документу, за таких обставин, заявник вражає, що постанови які винесені Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо примусового виконання виконавчого листа №2-223/1-11, виданого 01.06.2011 року Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість у розмірі 188471,72 грн. 21 серпня 2017 року винесені з порушенням чинного законодавства та такими, що підлягають скасуванню.

Заявник ОСОБА_1, в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд скарги у його відсутність, просив скаргу на дії державного виконавця задовольнити на підставі доводів, наведених у змісті поданої до суду скарги.

Заінтересована особа - представник Дніпровського районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність.

Заінтересована особа - представник Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про виконавче провадження" (в редакції Закону України № 783-XIV ( 783-14 ) від 30.06.99 року) встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Статтею 2 Закону України „Про виконавче провадження" (в редакції Закону України № 783-XIV ( 783-14 ) від 30.06.99 року)визначено, що Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Виходячи із засад цивільного судочинства, судове рішення, як таке, вже само по собі являється актом примусу, спрямованим на вчинення тих чи інших дій в інтересах та на користь учасників судового провадження.

Підставою для відкриття виконавчого провадження по виконанню судового рішення є пред'явлений до відповідного відділу державної виконавчої служби виконавчий документ разом із заявою стягувача про відкриття виконавчого провадження.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження». Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Положеннями статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону України № 783-XIV ( 783-14 ) від 30.06.99 року) передбачені обов'язки і права державного виконавця, зокрема, Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

У відповідності статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону України № 783-XIV ( 783-14 ) від 30.06.99 року)у виконавчому листі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред'явлення рішення до виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, 11 січня 2011 року Дніпровським районним судом міста Києва ухвалено рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на заставлене майно - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції 188471,72 грн. шляхом звернення стягнення на предмет застави - автомобіль марки «Мітсубісі», тип тз легковий універсал, 2007 року випуску, шасі НОМЕР_3реєстрацій номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1 (а.с. 92-93).

01 червня 2011 року, Дніпровським районним судом міста Києва видано виконавчий лист № 2-223/1-11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції 188471,72 грн. шляхом звернення стягнення на предмет застави - автомобіль марки «Мітсубісі», тип тз легковий універсал, 2007 року випуску, шасі НОМЕР_3 реєстрацій номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1.

Як вбачається зі змісту вищезазначеного виконавчого листа, у відомостях про боржника, зазначено як ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець міста Севастополь.

Відповідно п. 7 Інструкції з організації примусового виконання рішень,

затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, постанова як окремий документ містить такі обов'язкові реквізити: номер виконавчого провадження; вступну частину із зазначенням: назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення; найменування органу державної виконавчої служби, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову або прізвища, імені та по батькові приватного виконавця, який виніс постанову, найменування виконавчого округу, в якому він здійснює діяльність; назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа); за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об'єднання виконавчих проваджень у зведене; мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову; резолютивну частину із зазначенням: прийнятого виконавцем рішення; строку і порядку оскарження постанови. До постанов можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами. Постанова підписується виконавцем та скріплюється печаткою. Постанова складається у необхідній кількості примірників, один з яких залишається у виконавчому провадженні, а інші надсилаються за належністю.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що державний виконавець, вчиняючи будь - яку виконавчу дію, повинен переконатись в законності своїх дій, перевірити наявні в матеріалах виконавчого провадження докази.

Разом з тим, Державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4 в межах виконавчого провадження ВП №49415295 винесено постанову про виправлення помилки, відповідно до якої, у зв'язку з тим, що прізвище ім'я та по батькові боржника ОСОБА_1, зазначені у виконавчому листі № 2-223/2011 як ОСОБА_5, змінено відомості про боржника з ОСОБА_5 на ОСОБА_1.

Пунктом 3 частиною 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання) встановлено, що у виконавчому документі зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі, зокрема, невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону.

Згідно з Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, примусовому виконанню підлягають виконавчі документи, визначені у статті 17 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 3.2. Інструкції, підставою для вжиття заходів примусового виконання рішень є виконавчий документ, який пред'явлений до виконання в установленому Законом порядку. Виконавчий документ повинен відповідати вимогам до виконавчого документа, зазначеним у статті 18 Закону. При перевірці відповідності виконавчого документа вимогам пункту 3 частини першої статті 18 Закону державний виконавець враховує таке: а) повне найменування для юридичних осіб повинно містити інформацію про організаційно-правову форму такої особи відповідно до вимог чинного законодавства; б) ім'я фізичної особи (яка є громадянином України) складається з її прізвища, власного імені та по батькові (частина перша статті 28 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини третьої статті 12 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни, в національній традиції яких немає звичаю зафіксовувати по батькові, мають право записувати в паспорті лише ім'я та прізвище, а у свідоцтві про народження - імена батька та матері; в) відсутність ідентифікаційного коду суб'єкта господарювання - стягувача або боржника (для юридичних осіб) допускається, якщо законодавством країни, на території якої зареєстровано юридичну особу, не передбачено присвоєння юридичній особі ідентифікаційного коду; г) для фізичних осіб реєстраційний номер облікової картки платника податків не зазначається у виконавчому документі, якщо особа є іноземцем та законодавством країни, на території якої проживає фізична особа, встановлено інші форми обліку або якщо особа відмовилась його мати через свої релігійні переконання, про що є відповідна відмітка у паспорті особи.

З аналізу вищезазначених вимог Закону вбачається, що державний виконавець до відкриття виконавчого провадження повинен пересвідчитись у відповідності виконавчого документа з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі виявлення невідповідності виконавчого документа до відкриття виконавчого провадження державний виконавець зобов'язаний у відповідності з п. 1 ч. 6 ст.. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» відмовити у відкритті виконавчого провадження, у разі виявлення невідповідності виконавчого документа після відкриття виконавчого провадження, державний виконавець повинен роз'яснити стягувану право на звернення з заявою до суду про приведення виконавчого документа у відповідність з вимогами статті 18 цього Закону.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, в частині скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №45629282 від 28 листопада 2014 року та постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 49415295 від 20 листопада 2015 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до предмету заявлених вимог, ОСОБА_1 просив скасувати постанову Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 20 листопада 2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яка винесена в межах виконавчого провадження №49415295, та постанову Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 28 листопада 2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яка винесена в межах виконавчого провадження №45629282.

Враховуючи, що судом встановлено обставини, які свідчать про неправомірність дій державного виконавця при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №45629282 від 28 листопада 2014 року та постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 49415295 від 20 листопада 2015 року, тому всі дії державного виконавця які вчинені після відкриття виконавчого провадження є незаконними, а тому постанова Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 20 листопада 2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яка винесена в межах виконавчого провадження №49415295, та постанова Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 28 листопада 2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яка винесена в межах виконавчого провадження №45629282 є незаконними та такими, які підлягають скасуванню.

Враховуючи викладене та Керуючись ст. 1, 11, 18, Законом України "Про виконавче провадження", п.18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07 лютого 2014 року, ст.ст. 260-261, 353, 447ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Публічне акціонерне товариство « Райффайзен Банк Аваль» про визнання дій державного виконавця протиправними та вчинити певні дії, - задовольнити.

Скасувати постанову Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 28 листопада 2014 року про відкриття виконавчого провадження, яка винесена в межах виконавчого провадження №45629282 щодо примусового виконання виконавчого листа №2-223/1-11, виданий 01 червня 2011 року Дніпровським районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором в розмірі 188 471,72 грн.

Скасувати постанову Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 28 листопада 2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яка винесена в межах виконавчого провадження №45629282 щодо примусового виконання виконавчого листа №2-223/1-11, виданий 01 червня 2011 року Дніпровським районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором в розмірі 188 471,72 грн.

Скасувати постанову Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 20 листопада 2015 року про відкриття виконавчого провадження, яка винесена в межах виконавчого провадження №49415295 щодо примусового виконання виконавчого листа №2-223/1-11, виданий 01 червня 2011 року Дніпровським районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором в розмірі 188 471,72 грн.

Скасувати постанову Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 20 листопада 2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яка винесена в межах виконавчого провадження №49415295 щодо примусового виконання виконавчого листа №2-223/1-11, виданий 01 червня 2011 року Дніпровським районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором в розмірі 188 471,72 грн.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

С у д д я