Справа №: 343/709/18
Провадження №: 2/0343/369/18
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2018 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог- Орган опіки та піклування в особі виконкому Долинської міської ради про усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить постановити рішення, яким зобов'язати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1, брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його сином ОСОБА_3.

Визначити наступні способи участі ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_3 :

побачення щотижня у вихідний день (субота чи неділя) за місцем проживання, перебування дитини, або в громадському місці;

спільний відпочинок на літніх канікулах, протягом двох тижнів, в період часу за вибором батька;

необмежене спілкування з сином особисто, засобами телефонного, поштового, електронного (Інтернет) та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином;

в день його побачення з сином, ОСОБА_1 має право забирати сина з дому/школи особисто.

Свої вимоги мотивує тим, що 10.01.1995 року Долинським відділом РАГС Івано-Франківської області, за актовим записом №3 був зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Від спільного проживання в шлюбі в них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час повнолітня, та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який на даний час є неповнолітній, та проживає разом із відповідачкою.

Через тривалий термін перебування позивача за межами України, сімейні стосунки сторін погіршились. Між ними почались непорозуміння, часті сварки. Будь-яких сімейних стосунків сторони між собою не підтримували.

За позовом відповідачки Долинським районним судом 20.02.2018 р. прийнято рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Рішення суду ніким не оспорювалось і набрало чинності.

Ще до розірвання шлюбу між сторонами почали виникати непорозуміння щодо прийняття участі позивачем у вихованні сина ОСОБА_5, його відвідуванні, почалися створюватися штучні перешкоди зі сторони відповідачки, стосовно неможливості нормального спілкування позивача із своїм сином.

Всі намагання, до розлучення та з моменту розлучення, мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки відповідачка перешкоджає позивачу, не бажає його присутності та штучно створює такі обставини, через які він не може нормально зустрічатися з сином.

Весь цей час позивач намагався налагодити нормальний звязок із дитиною, приймати участь у її вихованні, утриманні, розвитку її здібностей та забезпечувати її всім необхідним для нормального розвитку та становлення. Права позивача, як батька, сьогодні є порушеними.

Приїжджаючи в Україну у відпустку позивач намагається зустрітись із сином та провести з ним вільний час, повести сина в дитячі заклади та придбати іграшки. Нажаль відповідачка йому в цьому відмовляє, сина для побачення не дає. Позивачу вдається не так часто приїжджати в Україну і в ці моменти він бажає зустрітись із сином, для нього це є важливим .

Перебуваючи за кордоном позивач намагається спілкуватись із сином за допомогою Інтернету та по телефону. В цьому плані відповідачка також перешкоджає спілкуванню сина з батьком, чим обмежує права дитини та порушує права батька.

Позивач виконує своїх батьківські обовязки , щомісячно надає матеріальну допомогу на виховання сина. Питання про стягнення аліментів з нього , ніким не ставиться, так як все вирішено добровільно.

Після марних спроб вирішити розбіжності мирним шляхом, Позивач змушений звертатись за захистом своїх прав до суду.

Позивач зобов'язаний брати участь у вихованні своєї дитини і має право на особисте спілкування з сином, а відповідачка, та інші особи не мають права перешкоджати йому спілкуватися з дитиною та брати участь у його вихованні.

Ухвалою Долинського районного суду від 23.06.2018р. замінено третю особу, що не заявляє самостійних вимог -орган опіки та піклування в особі виконкому Долинської міської ради, на належну - Службу у справах дітей Долинської РДА (а.с.37).

В судове засідання на повторний виклик позивач та його представник не з»явились, хоч про час та місце слухання справи були належним чином повідомлені судом, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.26,36) . В Долинський районний суд поступила заява, згідно якої представник позивача просить проводити розгляд справи без його участі та участі позивача, заявлений позов підтримують (а.с.33).

Вiдповiдачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та суду пояснила, що будь-яких перешкод у спілкуванні , зустрічах позивача з сином не чинила , та не чинить. Більш того вона сама бажає, щоб батько частіше спілкувався з сином, зустрічався з ним. На протязу останніх 20-ти років позивач проживає в м.Москва, РФ, і в Україну приїжджає 1-2 рази на рік. Просила відмовити у позові за безпідставністю позовних вимог.

Представник третьої особи заступник начальника служби у справах дітей Долинської РДА ОСОБА_6 ( довіреність а.с.38) в судовому засіданні пояснив, що позивач ОСОБА_1, не звертався до органу опіки та піклування Служби у справах дітей з питанням щодо визначення йому часу побачення з дитиною, оскільки ОСОБА_2, здійснює перешкоди у такому спілкуванні, Рішення органу опіки та піклування щодо даного питання не приймалося. Вважає, що у позові слід відмовити.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що в матеріалах справи достатньо даних, для вирішення спору. Даний позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Згідно ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

В силу ст.15 Закону України «Про охорону дитинства», батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до ст.153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування.

Згідно частин 1-3 ст.157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватись з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обовязковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобовязана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Діючим законодавством також встановлено правовий механізм визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо у випадку неможливості досягнення батьками згоди стосовно такого способу, а саме: рішення про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, приймається органом опіки та піклування на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Прийняте рішення органу опіки та піклування є обовязковим для батьків, і лише у випадку вчинення перешкод того із батьків, з ким проживає дитина, тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду із відповідним позовом про усунення цих перешкод.

Згідно ч.ч. 1, 2ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Згідно п. 3 ст. 9 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 р., ратифіковану Постановою ВРУ № 789-ХІІ від 27.02.1991 р. - держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до положень ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини «Хант проти України» та «Олссон проти Швеції» між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які у залежності від природи та важливості можуть переважати над інтересами батьків. Для батьків та дітей бути разом - це основа сімейного життя, більш того, природні стосунки не припиняються від того, що дитина взята на державне піклування.

Тобто те, що сторони по даній справі, проживають окремо, не повинно перешкоджати дитині спілкуватись з батьком, який виявляє бажання проводити більше часу з дитиною.

Згідно копії свідоцтва про народження серії І-НМ №140891 від 11.04.2010 року, ОСОБА_3 народився 04.01.2010р., актовий запис № 6. Його батьками записані: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 6).

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20.02.2018 року в справі №343/139/18 (а.с.7), шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 10 січня 1995 року Долинським відділом реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківської області, актовий запис №3- розірвано. Неповнолітню дитину : сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 залишено проживати з мамою, позивачкою по справі ОСОБА_2.

У відповідності до повідомлення Служби у справах дітей Долинської РДА №85/01-27/7 (а.с.39) - ОСОБА_1 не звертався до органу опіки та піклування Долинської РДА про усунення перешкод щодо його участі у спілкуванні з дитиною ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_4

Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що спілкування батька з дитиною буде перешкоджати її нормальному розвитку, оскільки дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Проте, всупереч положенням ст.ст. 77-81 ЦПК України, позивач та його представник не довели, що відповідачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною та позбавляє його можливості брати участь у її вихованні.

Зокрема, позивач не навів та не обґрунтував конкретні випадки, коли такі перешкоди чинилися відповідачкою.

З матеріалів справи вбачається, що договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обовязків, можливість укладення якого передбачена у ч. 4 ст. 157 СК України та у якому б могли бути встановлені права та обовязки батьків, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не укладався.

Також встановлено , що позивач до органу опіки та піклування з питанням щодо визначення йому часу побачення з дитиною, оскільки відповідачка здійснює перешкоди у такому спілкуванні, не звертався, рішення органу опіки та піклування щодо даного питання відсутнє, а тому враховуючи викладені обставини, суд вважає заявлений позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України.

На пiдставi викладеного, ст.ст. 19, 150, 151, 153, 157, 159 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 77-81, 141, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог - Служба у справах дітей Долинської РДА про усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач : ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, житель ІНФОРМАЦІЯ_6, 77563.

Відповідач: ОСОБА_2, 01.01.1975р.н., ІПН НОМЕР_2, жителька м.Долина вул.Обліски,20/52 Івано-Франківської області, 77500.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог : Орган опіки та піклування Служба у справах дітей Долинської РДА 77504 м.Долина пр-т.Незалежності,5 Івано-Франківської області, .

Суддя Долинського районного суду В. А. Тураш