Справа № 459/840/17 Головуючий у 1 інстанції: Кріль М.Д.
Провадження № 22-ц/783/5381/17 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.,

секретар: Бадівська О.О.,

за участі в судовому засіданні заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Сокальського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області, правонаступником якого є ГУ ПФУ у Львівській області на рішення Червоноградського міського суду Львівської області в складі судді Кріля М.Д. від 12 липня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_2 (заінтересовані особи: Сокальське об'єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області, правонаступником якого є ГУ ПФУ у Львівській області, Червоноградський МВ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області) про встановлення факту укладення шлюбу, -

в с т а н о в и л а :

рішеннямЧервоноградського міського суду Львівської області від 12 липня 2017 року заяву - задоволено. Встановлено факт укладення 21 листопада 1979 року шлюбу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2., який зареєстрований Червоноградським міським відділом ЗАГС Львівської області та проведено актовий запис №603.

Додатковим рішенням Червоноградського міського суду Львівської області 19 жовтня 2017 року вступну та резолютивну частину рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 12 липня 2017 року доповнено.У вступній частині вказано - та встановлення факту приналежності ОСОБА_3 трудової книжки.В резолютивній частині вказано - у вимозі про встановлення факту приналежності трудової книжки - відмовити.

Дане рішення від 12 липня 2017 року оскаржило Сокальське об'єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області.

В своїй апеляційній скарзі просять рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 Вважають, що судом не повністю з'ясовано обставини справи, висновки не відповідають обставинам справи та порушено норми матеріального і процесуального права. Зазначають, що до заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявником долучено копію свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_1 від 21 листопада 1979 року, де вказане прізвище чоловіка - ОСОБА_3. Також додано свідоцтво про народження, паспорт, трудову книжку і свідоцтво про смерть ОСОБА_3, де вказане прізвище ОСОБА_3. Це в свою чергу свідчить про неправильність запису в акті цивільного стану. В даному випадку не відомо чи можливо внести зміни в свідоцтво про укладення шлюбу та чи зверталася ОСОБА_2 у встановленому порядку до органів реєстрації актів цивільного стану.

Судом апеляційної інстанції задоволено клопотання ГУ ПФ України у Львівській області та залучено їх як правонаступника заінтересованої особи Сокальського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області, як ліквідованого.

В судове засідання представники заінтересованих осіб не з'явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності, зважаючи на те, що такі учасники повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки представників суду представлено суду не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України та те, що від представника заінтересованої особи Червоноградського МВ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області до суду надійшов лист з проханням про розгляд справи за відсутності їх представника.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення заявника в заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи осіб, що беруть участь у справі в межах доводів заяви та апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції посилаючись, зокрема, на ст.ст. 10, 60, 212-215, 218 ЦПК України та задовольняючи заяву, - виходив з того, що як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 21.11.1979 року, записаного українською мовою, заявниця 21.11.1979 р. уклала шлюб з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, не змінивши своє дівоче прізвище "ОСОБА_2". Відповідно до копії паспорта серії НОМЕР_3 виданого 15.01.2003 р., оформленого українською мовою на ОСОБА_3, а російською - ОСОБА_3. Як видно з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 09.12.1953 р., записаного російською мовою, останнє видане на ім'я "ОСОБА_3", ІНФОРМАЦІЯ_2 Посвідчення № НОМЕР_5, свідоцтво про освіту № НОМЕР_6 оформлені українською мовою на прізвище "ОСОБА_3", а військовий квиток № НОМЕР_7 - російською мовою на прізвище "ОСОБА_3". Як вбачається з копії трудової книжки від 06.04.1964 р., останнє заведене на прізвище (російською мовою) "ОСОБА_3, 1946 г.р.". Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 від 01.11.2015 р., ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 70 років у м. Червонограді помер ОСОБА_3. Встановлення даного факту заявниці необхідно для оформлення пенсії по втраті годувальника. Враховуючи наведене, суд вважав заяву обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення, оскільки є очевидним факт укладення нею шлюбу 21.11.1979 р. з ОСОБА_3, а неточності у документах останнього викликані різним перекладом та написання його прізвища українською та російською мовами.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, доводи ж скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Із змісту заяви вбачається, що заявниця в березні 2017 р. звернулася у суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій з урахування заяви про уточнення вимог від 06.06.2017 року просить: встановити факт укладення 21.11.1979р. шлюбу між нею та ОСОБА_3 та встановити факт приналежності ОСОБА_3 трудової книжки від 06.04.1964 р. Встановлення даного факту потрібно для оформлення пенсії по втраті годувальника. Зазначає, що із-за різного написання прізвища покійного чоловіка у свідоцтві про їх шлюб - "ОСОБА_3" і "ОСОБА_3" - оформлення пенсії не можливе.

Додатковим рішенням суду від 19 жовтня 2017 року в частині заяви про встановлення факту приналежності ОСОБА_3 трудової книжки від 06.04.1964 р- відмовлено, про що йшлося.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України (в редакції на час розгляду справи судом першої інстанції), окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про:

1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи;

2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності;

3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою;

4) усиновлення;

5) встановлення фактів, що мають юридичне значення;

6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред'явника та векселі;

7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність;

8) визнання спадщини відумерлою;

9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку;

10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу;

11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. У випадках, встановлених пунктами 1, 3, 4, 9, 10 частини другої цієї статті, розгляд справ проводиться судом у складі одного судді і двох присяжних.

На даний час вказані відносини регулює ст. 293 ЦПК України, що є практично аналогічною по своїй редакції що стосується вимог у даній справі.

Також відповідно до п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України (в редакції на час розгляду справи судом першої інстанції), суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

На даний час аналог - п.2 ч.1 ст. 315 ЦПК України.

Також, у п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, що слід вважати роз'ясненнями суду касаційної інстанції аналогічних правовідносин вказано, - відповідно до п.1 ст. 273 ( 1502-06 ) ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Разом з цим для розгляду в порядку окремого провадження не може бути прийнята заява про встановлення факту родинних відносин, якщо заявник порушує справу з метою підтвердити в наступному своє право на жиле приміщення або на обмін жилого приміщення. У разі відмови в задоволенні вимог про визнання права на жилу площу або на обмін жилого приміщення, заінтересована особа має право звернутись до суду з відповідним позовом.

Крім цього у п. 10 цієї ж Постанови, відповідно до п.4 ст.273 ЦПК ( 1502-06 ) суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану.

При цьому слід мати на увазі, що:

- оскільки реєстрація усиновлення (удочеріння) була введена в Україні з березня 1926 року, а норми про її проведення виключено з Кодексу про шлюб та сім'ю України ( 2006-07 ) Законом України від 23 червня 1992 року ( 2488-12 ), судом при наявності доказів може бути встановлено факт усиновлення (удочеріння) за період, коли реєстрація не провадилась;

- з заявами про встановлення факту реєстрації шлюбу може звернутися подружжя або кожен з них. Якщо заяву подано лише одним з подружжя, другий з них притягається до участі у справі як заінтересована особа;

- відповідно до ст.6 Кодексу про шлюб та сім'ю України ( 2006-07 ) вчинені до утворення або відновлення органів реєстрації актів громадянського стану релігійні обряди і одержані на їх посвідчення документи про народження, укладення шлюбу, розірвання шлюбу і смерть прирівнюються до актових записів, вчинених у державних органах реєстрації актів громадянського стану;

- суддя не вправі відмовити у прийнятті заяви, а суд - закрити провадження у справі з тих підстав, що органами реєстрації актів громадянського стану відмовлено у відновленні запису про реєстрацію акту у зв'язку з відсутністю даного запису у книгах реєстрації відповідних записів, що збереглись.

Слід вказати про те, що, як вбачається із заяви ОСОБА_2 встановлення факту, який було встановлено судом першої інстанції є необхідним для неї для оформленні пенсії по втраті годувальника.

Фактично йдеться про необхідність встановлення факту реєстрації шлюбу заявниці саме із ОСОБА_3, оскільки у свідоцтві про укладення шлюбу прізвище чоловіка зазначено як ОСОБА_3. Тобто наявна помилка у одній із літер прізвища, що унеможливлює оформлення пенсії для заявниці, оскільки у інших документах чоловік заявниці зазначений як ОСОБА_3, зокрема і у свідоцтві про смерть.

Встановлення такого факту по суті є аналогічним до встановлення факту родинних відносин між особами у випадку відмінностей у написанні імен осіб у особистих документах, про що йшлося у згаданому п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, оскільки запис про укладення шлюбу між заявником та ОСОБА_3 фактично зберігся, однак у такому міститься помилка, про що йшлося.

Як вказано, зокрема, у згаданому пункті, суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Враховуючи вказане доводи апелянта у запереченні на заяву та апеляційній скарзі слід вважати безпідставними, оскільки факту, що встановлений судом, вказаною заінтересованою особою не оспорено, а подання скарги фактично спрямоване на унеможливлення отримання пенсії заявником з посиланням на недотримання заявницею усіх можливих для виправлення її ситуації процедур, що слід вважати не доречним.

Крім цього, можливість внесення змін в актовий запис про укладення шлюбу у зв'язку із помилковим зазначенням прізвища одного з подружжя та після його смерті без встановлення такого факту судом, ні законом «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ані окремо «Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», що затверджені Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5 не передбачена та відмова у вчиненні такого запису (про зміни в актовому записі) відповідного органу призведе до необхідності додаткового, повторного зверенння заявниці до суду, зокрема, і для встановлення факту, про який йшлося.

Враховуючи вказане апеляційну скаргу слід визнати безпідставною та відхилити, залишивши оскаржуване судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу Сокальського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області, правонаступником якого є ГУ ПФУ у Львівській області - залишити без задоволення.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 12 липня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 18 червня 2018 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

М.М. Шандра