Постанова

Іменем України

27 червня 2018 року

м. Київ

справа № 492/1405/16-ц

провадження № 61-25303св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Курило В. П., ЧервинськоїМ. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача - ОСОБА_5,

відповідач - Виноградівська сільська рада Арцизького району Одеської області,

третя особа - Арцизька районна державна нотаріальна контора Одеської області,

заявник - ОСОБА_6,

представник заявника - ОСОБА_7,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, на рішення Апеляційного суду Одеської області від 19 жовтня 2017 року в складі колегії суддів: Кононенко Н. А., Сегеди С. М., Цюри Т. В.,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2016 року ОСОБА_4звернулася до суду з позовом до Виноградівської сільської ради Арцизького району Одеської області, третя особа - Арцизька районна державна нотаріальна контораОдеської області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її баба

ОСОБА_8 та ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дід ОСОБА_9 Вона є спадкоємцем майна за законом. Від спадщини не відмовлялась. У встановлений законом строк не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки на час відкриття спадщини вона тяжко хворіла.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_4просила суд визнати додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 14 березня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визначено ОСОБА_4 додатковий строк у один місяць, з дня набрання чинності рішенням суду, для подачі заяви про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та після смерті ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач пропустила строк на подачу заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки остання з жовтня 2008 року хворіє та з 2014 року перебуває на амбулаторному лікуванні.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 19 жовтня 2017 року рішення Арцизького районного суду Одеської області від 14 березня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що зазначені позивачем причини не пов'язані з об'єктивними та істотними труднощами, які унеможливили б звернення спадкоємця до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а тому позивачем не доведено факт поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини. Крім того, судом першої інстанції неправильно визначено учасників, які беруть участь у справі, оскільки спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_10 є син ОСОБА_6, який повинен бути відповідачем у справі.

У листопаді 2017 рокупредставник ОСОБА_4 - ОСОБА_5,подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу у якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції неправильно було встановлено обставини, які мають значення для справи внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів.

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

16 травня 2018 року до Верховного Суду надійшла вказана справа.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_11, батьком якої є ОСОБА_12 та матір'ю - ОСОБА_13

Внаслідок укладення шлюбу ОСОБА_11 змінила своє прізвище на «ОСОБА_11».

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивача - ОСОБА_12

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 29 липня 2015 року

№ 6, ОСОБА_12 народився ІНФОРМАЦІЯ_5, його батьком вказаний ОСОБА_9, матір'ю ОСОБА_8

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_8, після її смерті відкрилась спадщина на все її майно, а саме: земельну ділянку площею 6,09 га, розташовану на території Виноградівської сільської ради Арцизького району Одеської області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільського господарського виробництва.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_9 після його смерті відкрилась спадщина на все його майно.

31 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Арцизького районного нотаріального округу Одеської області Міцул О. В. було повідомлено

ОСОБА_4 про неможливість видати їй свідоцтво про право власності на спадщину, оскільки останньою пропущено встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також, судами встановлено, що з жовтня 2008 року ОСОБА_4 хворіє та з 2014 року вона знаходиться на амбулаторному лікуванні, що підтверджено копіями медичних довідок.

Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого вказаною статтею, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Саме з такого розуміння норм матеріального права виходив суд апеляційної інстанції ухвалюючи рішення.

Аналогічний висновок міститься й у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, апеляційний суд, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог статей 10, 60, 212 ЦПК України 2004 року, встановивши, що з заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач звернулась 31 жовтня 2016 року, тобто майже через 10 років після смерті баби та майже через 7 років після смерті діда, посилаючись на хворобу, обґрунтовано вважав, що зазначені позивачем причини не пов'язані з об'єктивними та істотними труднощами, які унеможливили б звернення спадкоємця до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини,дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивачем не доведено факт поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 389, 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Одеської області від 19 жовтня 2017 рокузалишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

В. П.Курило

М. Є.Червинська