Справа № 351/2596/17
Номер провадження №2/351/225/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 травня 2018 року м.Снятин
Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого-судді Калиновського М.М.
з участю секретаря Маланчук С.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
31.08.2017р. постановою Приморського районного суду м. Одеси було визнано ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП.
В результаті ДТП йому було завдано матеріальні збитки на суму 90 075 грн., що підтверджується висновком експерта.
Окрім того, протягом тривалого часу, у звязку з пошкодженням автомобіля йому було завдано моральну шкоду, як виразилася в тому, що йому довелося самостійно шукати кошти для ремонту автомобіля, через що він тривалий час не міг вночі спокійно спати. Сімейний бюджет йому довелось спрямувати на непередбачувані витрати. В результаті цього він пережив нервове напруження, від нецільового використання сімейних коштів постраждали також і члени його родини, родичі, що призвело до розладу стосунків у його родині. Крім того, тривалий час після ДТП йому та членам його родини довелось пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Багато запланованих раніше справ, які потребували пересування автотранспортом, довелося відкласти, ба від деяких і зовсім відмовитись. Розмір заподіяної йому моральної шкоди він оцінює в розмірі 30 000 грн.
Просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь завдану йому матеріальну шкоду в розмірі 97 075 грн. та 30 000 грн. моральної шкоди.
Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задоволити.
Відповідачка, яка належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявилася, а тому справу слід розглянути заочно у відсутності відповідачки.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.
Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 31.08.2017р., яка набрала законної сили 11.09.2017р., ОСОБА_2 визнано винною у вчинені адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у дохід держави в розмірі 20 (двадцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн..
Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Як вбачається із висновку № 84-07-17 експертного автотоварознавчого дослідження від 21.07.2017р., ремонтної калькуляції № 84-07-17 від 21.07.2017 року, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля НОМЕР_1, в результаті його пошкодження при ДТП 15.06.2017р. станом на момент виконання дослідження, становить 90 075 грн. 54 коп..
Із поліса № АК/5299017 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів вбачається, що страхувальнику ОСОБА_1 підлягає до виплати страхова сума: у випадку шкоди заподіяної життю і здоровю - в розмірі 200 000 грн.; у випадку шкоди заподіяної майну - в розмірі 100 000 грн. та розмір франшизи становить 1000 грн..
Згідно договору про врегулювання страхового випадку НОМЕР_3 від 30.08.2017р., страховик ПАТ «Страхова компанія «Провідна» та потерпілий ОСОБА_1 дійшли згоди щодо розміру страхового відшкодування за договором № АК/3178868 від 07.06.2017р. по ДТП, що сталася 15.06.2017р. за участю транспортного засобу «KIA Sorento», д.н.з. НОМЕР_2 25 000 грн., яке підлягає сплаті протягом десяти робочих днів з дати набрання чинності даного договору, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок ПАТ КБ «ПриватБанк» по системі Privat Money.
Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача шкоди. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до п.2 Постанови пленуму ВС України від 27.03.1992 року №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
П.4 вищезазначеної постанови передбачено, під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).
Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
На підставі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Факт виконання зобовязань ПрАТ «СК «Провідна» як страховика підтверджується договором про врегулювання страхового випадку НОМЕР_3 від 30.08.2017р., з якого вбачається, що ПрАТ «СК «Провідна» було сплачено ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 25 000 грн..
Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи те, що позивачу відшкодована сума матеріального збитку (з врахуванням зносу деталей, що замінювались), яка визначена договором ПрАТ «СК «Провідна» про врегулювання страхового випадку - в розмірі 25 000 грн., згідно висновку № 84-07-17 експертного автотоварознавчого дослідження від 21.07.2017р. матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_1 станом на момент виконання дослідження, становить 90 075 грн. 54 коп., а тому із відповідачки ОСОБА_2 підлягає стягненню сума матеріального збитку, яку суд визначає в розмірі від суми, визначеної висновком експертного автотоварознавчого дослідження - 90 075 грн. 54 коп., за мінусом суми страхового відшкодування,яка виплачена ПрАТ «СК «Провідна»- 25 000 грн.. Тобто, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума завданої матеріальної шкоди в розмірі: 90 075 грн. 54 коп. - 25 000 грн.= 65 075 грн. 54 коп..
Що стосується стягнення моральної шкоди то відповідно до п.3 постанови Пленуму ВС України N 4 від 31.03.95 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Пунктом 5 даної постанови передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Доводи позивача про порушення його особистих немайнових прав знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому, вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення. Виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності суд прийшов до висновку, що із відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума моральної шкоди, яку суд оцінює в розмірі 5 000 грн..
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі вищенаведеного, відповідно до постанови пленуму ВС України від 27.03.1992 року №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", постанови пленуму ВС України №4 від 31.03.95 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", ст.ст. 15, 23, 280, 1166, 1188 ЦК України, керуючись ст.ст. ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-266, 273, 354-355, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, зареєстрованої: ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, зареєстрованого: ІНФОРМАЦІЯ_2 65 075 (шістдесять пять тисяч сімдесять пять) грн. 54 коп. матеріальної шкоди та 5 000 грн. моральної шкоди.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 704, 80 грн. сплаченого судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Снятинського районного суду Калиновський М.М.