Постанова

Іменем України

26 червня 2018 року

м. Київ

справа № 662/959/16-ц

провадження № 61-16173св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю., Пророка В. В., Штелик С. П. (суддя-доповідач)

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Одрадівська сільська рада Новотроїцького району Херсонської області,

третя особа - голова Одрадівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області Курило Андрій Миколайович,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Одрадівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області на рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 12 грудня 2016 року у складі судді Тимченко О. В. та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 21 березня 2017 року в складі суддів: Кутурланової О. В., Майданіка В. В., Орловської Н. В.,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Одрадівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області про визнання незаконним та скасування розпорядження про звільнення, визнання недійсним запису в трудовій книжці, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначала, що розпорядженням Одрадівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області № 16 від 20 травня 2016 року її незаконно та внаслідок упередженого ставлення голови ради звільнено з посади спеціаліста із питань землекористування Одрадівської сільської ради за прогули 12 та 13 травня 2016 року. Оскільки прогулів вона не вчиняла, а її відсутність на робочому місця була пов'язана з виконанням трудових обов'язків та від'їздом до смт Новотроїцького у робочих справах, просила суд визнати її звільнення незаконним, поновити на займаній посаді, стягнути із Одрадівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 16 630 грн 62 коп., матеріальну шкоду в сумі 843 грн 93 коп., моральну шкоду в сумі 10 тис. грн та 3 тис. грн витрат на правову допомогу.

Ухвалою Новотроїцького районного суду Херсонської області від 12 грудня 2016 року позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди та моральної шкоди залишено без розгляду за заявою позивача.

Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 12 грудня 2016 року позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано розпорядження Одрадівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області №16 від 20 травня 2016 року про звільнення ОСОБА_1 з посади спеціаліста із питань землекористування Одрадівської сільської ради за прогули. Визнано недійсним запис в трудовій книжці про звільнення ОСОБА_1 з посади спеціаліста із питань землекористування Одрадівської сільської ради з 20 травня 2016 року за прогули. Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді спеціаліста із питань землекористування Одрадівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області. Стягнуто з Одрадівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 37 698 грн та витрати на правову допомогу в сумі 3 тис. грн. Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 12 та 13 травня 2016 року деякий час була відсутня на робочому місці в приміщенні контори Одрадівської сільської ради в зазначені дату та час, однак прогулу не допускала, оскільки виконувала свої трудові обов'язки за межами контори Одрадівської сільської ради, про що свідчать довідки виконавчої служби, відділу Держгеокадастру, Генічеської прокуратури. Акти про невиконання службових обов'язків суд визнає неналежним доказом неповажності причин відсутності на роботі працівника, оскільки вони спростовуються наданими письмовими доказами та показами. На підставі встановлених обставин суд дійшов висновку про те, що відсутність ОСОБА_1 на роботі 12,13 травня 2016 року без поважних причин не доведена, тому вона підлягає поновленню на роботі та має право на оплату вимушеного прогулу середнім заробітком.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 21 березня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що, приймаючи до уваги те, що з копії журналу вихідної кореспонденції Одрадівської сільської ради вбачається, що на виконання ОСОБА_1 надано запити від Генічеської місцевої прокуратури та Новотроїцього ВДВС ГТУЮ у Херсонській області, які виконані нею 12 травня 2016 року і ці відомості отримані відповідними органами цього ж дня, зважаючи на довідку відділу держаної виконавчої служби про надходження відповіді до відділу 12 травня 2016 року від виконавця ОСОБА_1 і ця обставина не спростована відповідачем, а тому вважається доведеною, суд першої інстанції обґрунтовано вважав поважною причину відсутності позивача на робочому місці протягом спірного періоду часу 12 травня 2016 року.Крім того, з листа відділу Держгеокадастру у Новотроїцькому районі Херсонської області від 28 липня 2016 року вбачається, що ОСОБА_1 13 травня 2016 року у першій половині дня відвідала відділ з метою отримання копій договорів оренди державної власності на території Одрадівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області, що повністю узгоджується з покладеними на неї функціональними обов'язками землевпорядника. За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про недоведеність факту відсутності позивача на робочому місці без поважних причин 12 та 13 травня 2016 року.

У касаційній скарзі, поданій у квітні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Одрадівська сільська рада Новотроїцького району Херсонської області просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що залишення роботи без попередження власника чи уповноваженого ним органу є прогулом. ОСОБА_1 не повідомила жодного працівника сільської ради про причини її відсутності на роботі 12 та 13 травня 2016 року. Висновок суду про те, що поважність причин відсутності позивача на роботі обумовлена виконанням нею службових обов'язків, не відповідає дійсності, оскільки до функціональних обов'язків спеціаліста із питань землекористування обов'язки кур'єра не входять. Довідки з виконавчої служби, відділу Держгеокадастру та Генічеської прокуратури не підтверджують тих обставин, що 12 та 13 травня 2016 року ОСОБА_1 особисто доставила відповідні листи адресату. Надані відповідачем докази відсутності ОСОБА_1 на робочому місці без поважних причин судом належним чином не оцінені.

12 квітня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Суди установили, що ОСОБА_1 з 14 квітня 1998 року перебувала у трудових відносинах з Одрадівською сільською радою Новотроїцького району Херсонської області, займаючи посаду спеціаліста з питань землекористування.

Згідно розпорядження сільського голови Одрадівської сільської ради №16 від 20 травня 2016 року ОСОБА_1 звільнено на підставі пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України за прогули без поважних причин, які мали місце з 09.00 до 12.00 години 12 травня 2016 року та з 08.00 до 12.00 години 13 травня 2016 року.

На підставі пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір у випадку здійснення працівником прогулу без поважних причин.

Прогул - це відсутність працівника на роботі без поважних причин більше трьох годин (безперервно чи загалом). Для звільнення працівника на такій підставі власник або уповноважений ним орган повинен мати докази, що підтверджують відсутність працівника на робочому місці більше трьох годин упродовж робочого дня.

Робоче місце працівника ? це певна зона, де працівник знаходиться і працює із застосуванням у процесі роботи різних технічних та/або інших засобів. Основою визначення робочого місця є функціональний розподіл праці у взаємозв'язку із засобами праці, що дозволяє розглядати робоче місце як місце докладання робочої сили працівників.

Трудова діяльність працівника може здійснюватися (а відповідно його робоче місце може знаходиться) безпосередньо на підприємстві (фіксоване робоче місце) або в межах іншого територіального простору, який використовує працівник для виконання трудових обов'язків.

ОСОБА_1 як спеціаліст з питань землекористування Одрадівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області має фіксоване робоче місце, але виконання нею службових обов'язків потребує й перебування поза робочим місцем у випадку погодження питань, що виникають у сфері землевпорядкування на території Одрадівської сільської ради, із контролюючими органами.

Із доказів у справі, які оцінено за вимогами допустимості, належності, достатності та взаємного зв'язку, судами встановлено, що 12 травня 2016 року з 09.00 до 12.00 години ОСОБА_1 виконувала трудові обов'язки поза робочим місцем, оскільки з метою прискорення надання відомостей на запити компетентних органів, які перебували в її виконанні, громадським транспортом прибула до смт Новотроїцьке та надавала запрошені відомості, а 13 травня 2016 року з 08.00 до 12.00 години відвідала відділ Держгеокадастру у Новотроїцькому районі для отримання копій договорів оренди державної власності.

Доводи касаційної скарги про те, що поважність причин відсутності позивача на роботі не обумовлена виконанням нею службових обов'язків, спростовуються змістом посадових повноважень спеціаліста із земельних питань сільської ради.

Поважність причин відсутності на роботі позивача у спірний період часу є підставою для визнання рішення про застосування до неї дисциплінарного стягнення незаконним та оплати часу вимушеного прогулу у зв'язку з незаконним звільненням.

Залишення роботи без попередження власника чи уповноваженого ним органу визнаються прогулом і можуть бути причиною звільнення працівника за обставин, коли працівник відсутній на роботі у особистих справах та не повідомив про такі обставини роботодавця.

У цій справі встановлено обумовленість причин відсутності позивача на фіксованому робочому місці виконанням нею службових обов'язків, тобто, ОСОБА_1 вийшла на роботу та виконувала її за місцем розташування контролюючих органів, що спростовує доводи касаційної скарги про обґрунтованість звільнення за вчинення прогулу.

Інші доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Пономарьов проти України» та «Рябих проти Російської Федерації», у справі «Нєлюбін проти Російської Федерації») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

З урахуванням викладеного, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Одрадівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області залишити без задоволення.

Рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 12 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 21 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв

В. В. Пророк

С. П. Штелик