Справа № 149/3055/17
Провадження №2/149/84/18
Номер рядка звіту 38
І м е н е м У к р а ї н и
30.05.2018 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вергелеса В.О.,
за участі секретаря Парфьонової О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в особі представника позивача ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання права власності на спадкове майно, -
Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року, померла дружина позивача - ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1. Після смерті спадкодавиці відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1; житловий будинок з відповідними господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_2.; земельна ділянка площею 0,2500 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за № АДРЕСА_2; земельна ділянка площею 0,5822 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за № АДРЕСА_2; земельна ділянка площею 1,0475 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лозівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Ще за життя ОСОБА_5 склала заповіт, яким вона зробила розпорядження, усе належне їй на день смерті майно заповіла в рівних частинах, своїм онукам ОСОБА_3, ОСОБА_4, що підтверджується заповітом складеним 08.12.2006 року, та завіреним секретарем Лозівської сільської ради Хмільницького району. Протягом шести місяців позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори,що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 37360172, та матеріалами спадкової справи № 56070586, номер у нотаріуса 59/2014. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено у зв'язку з тим, що видача свідоцтв про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Із-за відсутності у спадкоємця правовстановлюючих документів позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх невизнаних прав до суду із даною позовною заявою.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з"явився, про день, місце і час судового засідання повідомлений належним чином. Через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з"явилися, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у їхню відсутність не подали. Про час і місце судового розгляду справи повідомлялися відповідно до вимог чинного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи вищевикладені обставини суд розглядає справу у відсутність представників сторін, у зв'язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6, виданого 13.03.2014 року, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с. 6).
Відповідно до заповіту від 08.12.2006 року, посвідченого секретарем Лозівської сільської ради усе належне їй на день смерті майно ОСОБА_5 заповіла в рівних частинах своїм онукам ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с. 10).
Позивач не може оформити своє право на спадщину в нотаріальному порядку, оскільки у нього відсутні у правовстановлюючому документі відомості про належність конкретно визначеної частки нерухомого майна, що підтверджено роз'ясненням Державного нотаріуса Хмільницької міської державної нотаріальної контори № 181/02-17 від 02.07.2014 року.
Як вбачається з листа Державного нотаріуса Хмільницької міської державної нотаріальної контори за № 1317/01-16 від 13.12.2017 року та спадкової справи, протягом шести місяців ОСОБА_1, а також ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Заведено спадкову справу за № 56070586, номер у нотаріуса 59/2014, що також підтверджуєтьсявВитягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 37360172. У видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено у зв'язку з тим, що видача свідоцтв про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві ( а.с. 48 - 54 ). Наявність спадкоємців після смерті ОСОБА_5 підтверджується довідкою № 690 від 04. 07. 2014 роуу, виданою Лозівською сільською радою, заповітом від 08.12.2006 року посвідченого секретарем Лозівської сільської ради, свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у шлюбі з ОСОБА_5 з 22.03.1980 року ( а.с. 14,10 ).
Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Судом встановлено, що отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину позивач не має змоги у зв'язку з відсутністю у правовстановлюючому документі відомості про належність конкретно визначеної частки нерухомого майна, що підтверджено роз'ясненням Державного нотаріуса Хмільницької міської державної нотаріальної контори № 181/02-17 від 02.07.2014 року,що в свою чергу і зумовило позивача звернутися до суду з даним позовом.
У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Частинами 1,2 статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ст. 392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. За встановлених судом обставин, позивач не може оформити спадщину після смерті ОСОБА_5 в нотаріальній конторі, хоча прийняв її, а тому обґрунтовано звернулася до суду з позовом про визнання в порядку спадкування за законом права власності на спадкове майно.
Оскільки позивачем доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову.
На підставі викладеного, керуючись статтями 1216,1218,1225,1268 ЦК України, статтями 1-12,76-81,133-142,258-259,263-268,353-354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на 3/4 частки житлової квартири АДРЕСА_1, загальною площею 37,5 кв. м., житловою площею 19,8 кв.м., з врахуванням 1/2 частки, що належить ОСОБА_1 в спільній сумісній власності та 1/4 частки відповідно до права на обов'язкову частку у спадщині після смерті дружини ОСОБА_5.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Вергелес В.О.