Справа №442/3603/18
Провадження №2/442/1484/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамара О.В.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Попелівської сільської ради Дрогобицького району про визначення розміру частки у праві спільної сумісної власності, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася в суд із вказаним вище позовом, в обґрунтування якого покликається на те, що 24 листопада 2017 року помер її батько ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про смерть виданим виконавчим комітетом Попелівської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, серії 1-СГ №479143.

Після смерті батька відкрилася спадщина, до складу якої, входить частка у праві власності на житловий будинок №5 на вул.Довжанській у с.Попелі Дрогобицького району Львівської області і на земельну ділянку площею 0,0810га, яка розташована на вул.Довжанська, 5 в с.Попелі Дрогобицького району Львівської області, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, кадастровий номер :01:003:0122.

За життя батько заповіт не складав, тому спадкоємцями першої черги є її мати ОСОБА_4 та вона.

21 травня 2018 року, вона разом із мамою, звернулися із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_5 за місцем відкриття спадщини після смерті батька. На підставі заяви та поданих документів, нотаріусом було заведено спадкову справу №80/2018. 22 травня 2018 року мамою було подано нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини за законом, посвідчену Попелівською сільською радою.

Для підтвердження належності вказаного майна спадкодавцеві, нотаріусу було надано Свідоцтво на право власності на квартиру (будинок), видане 20 листопада 1995 року виконавчим комітетом Попелівської сільської Ради народних депутатів і Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №547584, виданий Управлінням Держкомзему у Дрогобицькому районі Львівської області 12 листопада 2009 року.

Після вивчення даних документів нотаріусом було встановлено, що вищевказана земельна ділянка площею 0,0810га, яка розташована вул.Довжанська, 5 в с.Попелі Дрогобицького району Львівської області належала її батькам на праві спільної сумісної власності, без визначення часток.

Відтак, стосовно оформлення спадкових прав на зазначену земельну ділянку нотаріус розяснила їй про необхідність звернення до суду, оскільки у вищевказаному державному акті не визначено розмір ідеальних часток земельних ділянок, належних спадкодавцю.

Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задоволити.

Від відповідача на адресу суду, надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, щодо задоволення позову не заперечують.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено.

Матеріалами справи встановлено, що позивач по справі, являється дочкою ОСОБА_3, який помер 24 листопада 2017 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої, входить частка у праві власності на житловий будинок №5 на вул.Довжанській у с.Попелі Дрогобицького району Львівської області і на земельну ділянку площею 0,0810га, яка розташована на вул.Довжанська, 5 в с.Попелі Дрогобицького району Львівської області, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, кадастровий номер :01:003:0122.

21 травня 2018 року, позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини за законом до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_5, на підставі заяви та поданих документів, нотаріусом було заведено спадкову справу №80/2018. Позивач являється єдиним спадкоємцем після смерті батька, оскільки 22 травня 2018 року мамою ОСОБА_4 було подано нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини за законом, посвідчену Попелівською сільською радою.

Нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу було відмовлено, оскільки вищевказана земельна ділянка площею 0,0810га, яка розташована вул.Довжанська, 5 в с.Попелі Дрогобицького району Львівської області належала її батькам на праві спільної сумісної власності, без визначення часток.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до положень ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом, в силу ч.2 ст.1223 ЦК України, одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1263 ЦК України.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

У відповідності до розяснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", - частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними (п.5).

Відповідно до розяснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", - у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

Згідно правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, закріпленої в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р., де зазначено, що відповідно до ст. 1226 ЦК України, частка у справі спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належному на праві спільної сумісної власності.

За змістом ст. 357 ЦК України, вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Отже, резолютивну частину судового рішення в цій категорії справ має бути викладено наступним чином: "Визначити, що частка померлого (П.І.Б.) в праві спільної сумісної власності на квартиру (будинок, садибу) становила 1/2".

Беручи до уваги наведене, а також положення ст. 172 ЦК України, вбачається, що у спірних правовідносинах поділ спільного майна у позасудовому порядку шляхом укладання відповідної угоди між співвласниками є неможливим у звязку із смертю одного з них.

Відповідно до ст.ст. 368, 370, 372 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування земельної ділянки, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Поряд з цим, згідно ч. 4 і 5 ст. 89 ЗК України, співвласники земельної ділянки, яка перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласників може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Виходячи із законодавчо встановленої рівності часток кожного із співвласників спільної сумісної власності, відсутності іншої домовленості між ними, суд приходить до переконання, що частка померлого ОСОБА_3 становить ? частки земельної ділянки площею 0,0810га, яка розташована на вул.Довжанська, 5 в с.Попелі Дрогобицького району Львівської області, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, кадастровий номер :01:003:0122, а тому позов є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 197, ч.4 ст.206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визначити, що розмір частки у спільній сумісній власності ОСОБА_3, який помер 24 листопада 2017 року, на земельну ділянку, площею 0,0810га, яка розташована на вул.Довжанська, 5 в с.Попелі Дрогобицького району Львівської області, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, кадастровий номер :01:003:0122, яка належала ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №547584, виданого Управлінням Держкомзему у Дрогобицькому районі Львівської області 12 листопада 2009 року на ім'я ОСОБА_3, становить ? частки.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено в день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.В. Крамар