Справа № 140/1349/15-ц
Провадження № 22-ц/772/1185/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Алєксєєнко В. М.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 рокуСправа № 140/1349/15-цм. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:

Головуючого судді: Голоти Л.О.,

суддів: Стадника І.М., Рибчинського В.П.,

за участю секретаря судового засідання Топольської В.О.,

учасники справи:

позивач : ОСОБА_3,

відповідач : Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Вінницягаз»,

відповідач : Муховецької сільської ради Немирівського району Вінницької області,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Вінницягаз», Муховецької сільської ради Немирівського району Вінницької області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 19.03.2018 року, ухвалене у складі судді Алєксєєнко В. М., дата складання повного тексту рішення відсутня, -

в с т а н о в и в :

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернулася у суд з позовом до Немирівської дільниці Гайсинського міжрайонного управління газового господарства про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Позов обґрунтувала тим, що їй на праві приватної власності належать житловий будинок з господарчими будівлями та земельна ділянка, площею 0.1000 га., призначеної для обслуговування житлового будинку та земельна ділянка площею 0.0532 га., призначеної для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по АДРЕСА_1. У січні 2015 року ОСОБА_3 стало відомо, що через належну їй земельну ділянку на відстані близько 50 см. від житлового будинку, на глибині 80 см. проходить газопровід.

5.02.2015 року позивачка звернулась до начальника Немирівського міжрайонного управління газового господарства за інформацією щодо газопроводу, який проходить на відстані 50 см. від її будинку.

26.02.2015 року ОСОБА_3 отримала відповідь, з якої дізналась, що газопровід, який проходить повз її будинок відноситься до І категорії і охоронна зона для даної категорії газопроводів становить 10 метрів по обидві сторони від осі газопроводу.

04.03.2015 року позивачка звернулась із заявою до начальника Немирівського міжрайонного управління газового господарства про перенесення газопроводу на безпечну відстань, адже газопровід становить небезпеку для її життя, життя членів її родини та інших мешканців вул. Д. Нечая, в м. Немирові, однак відповідь на свою заяву не одержала.

08.06.2015 року звернулась до Начальника Немирівської дільниці Гайсинського управління з експлуатації газового господарства ПАТ «Вінницягаз» з приводу свого звернення щодо перенесення газопроводу, одержала усну відповідь, що газопровід ніхто переносити не буде так як на це не має коштів.

Земельну ділянку призначену для обслуговування житлового будинку позивачка придбала у ОСОБА_5, відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.12.2014 року.

Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_1 від 30.03.2006 року виданого на ім'я попереднього власника земельної ділянки ОСОБА_6 відсутні будь-які дані, що через цю земельну ділянку проходить газопровід високого тиску, в акті вказані лише охоронна зона електропередач та охоронна зона кабелю зв'язку. Житловий будинок побудовано відповідно до Будівельного паспорта на забудову земельної ділянки ОСОБА_6 по АДРЕСА_1, жодних обмежень щодо забудови земельної ділянки не зазначено.

В даний час в неї виникла необхідність побудувати сарай, який зазначений в будівельному паспорті, але через те, що газопровід проходить через земельну ділянку на якій згідно із будівельним паспортом має бути побудований сарай вона не має можливості його побудувати не усунувши перешкоди в користуванні земельною ділянкою.

Виходячи з наведеного, положень ст. ст. 90, 152 ЗК України, ст. 391 ЦК України, з урахуванням уточнених позовних вимог ОСОБА_3 просила зобов'язати Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Вінницягаз» перенести газопровід високого тиску, І категорії, що проходить через земельну ділянку загальною площею 0,1000 га,, розташовану за адресою АДРЕСА_1 на безпечну відстань від її житлового будинку.

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 19.03.2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не доведено, кому належить газопровід високого тиску, не надано підтверджуючих документів на право власності, крім того на період отримання дозволу на будівництво житлового будинку газопровід був вже прокладений і первинні власники ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не могли не знати про його існування, однак чому вони не зверталися за дозволом до газової служби позивачем не вказано.

Суд також виходив з того, що законодавство встановлює суттєві обмеження на використання земельної ділянки, на якій встановлено охоронну зону діючого газопроводу. Оскільки через земельну ділянку позивачки на момент її придбання газорозподільні мережі вже проходили, їй повинно було бути відомо про обмеження при її подальшому використанні. Демонтаж підземного газопроводу високого тиску призведе до порушення прав та законних інтересів мешканців села Мухівці, будинки яких на законних підставах підключені до системи газопостачання за допомогою вказаного газопроводу, а також до погіршення стану газорозподільних мереж, які є державною власністю, що порушить права власника цього майна.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Подана апеляційна скарга обґрунтована тим, що газопровід, який проходить по земельній ділянці позивачки належить ПАТ по газопостачанню та газифікації «Вінницягаз» та знаходиться на його балансі. Крім цього, на час придбання будинку та земельних ділянок їй не було відомо про газопровід та про нього відсутні відомості в державних актах на земельні ділянки. Зазначає, що судом при ухваленні рішення допущено порушення ст. 391 ЦК України, ч. 2 ст. 152 ЗК України, ч. 2 ст. 90 ЗК України.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ по газопостачанню та газифікації «Вінницягаз», посилаючись на безпідставність апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відзив обґрунтовано тим, що власником газопроводу є Муховецька сільська рада Немирівського району Вінницької області, а Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Вінницягаз» є балансоутримувачем. Зазначає, що у разі надання юридичній особі чи фізичній особі у встановленому порядку земельної ділянки для будівництва, по яких проходять газопроводи, власники таких земельних ділянок зобов'язані попередньо узгодити питання будівництва із спеціалізованим підприємством газового господарства. На момент будівництва приватного будинку газопровід (Немирів-Мухівці) вже був побудований.

Стверджує також, що протяжність газопроводу ГРЗ смт. Немирів до ГРП с. Мухівці становить 4942 метри, в обслуговуванні якого знаходиться 24 села в Немирівському районі, 2 села Тульчинського району та декілька вулиць м. Немирова, а загальна кількість абонентів близько 4 тис. Роботи із перенесення газопроводу спричинить великі незручності для користувачів природного газу на невизначений час.

05.06.2018 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_3, в якій вона просить розглядати справу без неї, апеляційну скаргу вона підтримує та просить її задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача ПАТ по газопостачанню та газифікації «Вінницягаз» Ліфанчук М.О. заперечив проти апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник Муховецької сільської ради Немирівського району Вінницької області в судове засідання не з'явилися, хоча відповідач належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п.п. 8 п. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

За змістом ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає вимогам законності та обґрунтованості.

У справі встановлено, що ОСОБА_3 на підставі договорів купівлі-продажу від 09.12.2014 року належать житловий будинок з господарчими будівлями та земельна ділянка, площею 0.1000 га., призначена для обслуговування житлового будинку та земельна ділянка площею 0.0532 га., призначена для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по АДРЕСА_1, які вона придбала у ОСОБА_5. Вищевказане майно зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що видано Витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

У справі встановлено, що відповідно до робочого проекту газопостачання житлового будинку АДРЕСА_1 Рішенням № 156 від 17.10.2006 року Немирівської міської ради Вінницької області надано дозвіл ОСОБА_6 щодо газифікації житлового будинку.

05.02.2015 року ОСОБА_3 звернулася із запитом до Начальника Немирівського міжрайонного управління газового господарства та отримала відповідь, що будинок побудований в охоронній зоні газопроводу високого тиску.

Також встановлено, що відповідно до державного акту серії НОМЕР_1 земельна ділянка розміром 0,1000 га призначена для обслуговування житлового будинку, в якій не зазначено наявність газопроводу, а згідно державного акту серії НОМЕР_2 земельна ділянка розміром 0,0532 га призначена для ведення особистого селянського господарства.

Згідно будівельного паспорту на забудову земельної ділянки ОСОБА_6 надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку на земельній ділянці по АДРЕСА_1, однак будівельний паспорт не був зареєстрований належним чином.

Вирішуючи спір суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову, так як на період отримання дозволу на будівництво житлового будинку газопровід був вже прокладений. Законодавство встановлює суттєві обмеження на використання земельної ділянки, на якій встановлено охоронну зону діючого газопроводу. Оскільки через земельну ділянку позивачки на момент її придбання газорозподільні мережі вже проходили, їй повинно бути відомо про обмеження при її подальшому використанні. Демонтаж підземного газопроводу високого тиску призведе до порушення прав та законних інтересів мешканців села Мухівці, будинки яких на законних підставах підключені до системи газопостачання за допомогою вказаного газопроводу, а також до погіршення стану газорозподільних мереж, які є державною власністю, що порушить права власника цього майна.

Колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу аргументи відзиву про те, що у разі надання фізичній особі у встановленому порядку земельної ділянки для будівництва, по яких проходять газопроводи. власники таких земельних ділянок зобов'язані попередньо узгодити питання будівництва із спеціалізованим підприємством газового господарства. Згідно додатку № 3 до пункту 4.3.7 Правил безпеки системи газопостачання України, затверджених наказом державного комітету України по нагляду за охороною праці від 01.10.1997 року № 252 встановлено, що відстань від осі газопроводу високого тиску до найближчих фундаментів будинків не повинно бути менше 10 метрів.

Аргументи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не є такими, що дають правові підстави для скасування рішення суду, оскільки позивачем не надано доказів, які б підтверджували наявність дозволу спеціалізованого підприємства газового господарства на виконання будівельних робіт пов'язаних із будівництвом будинку та веденням його в експлуатацію за адресою АДРЕСА_1.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що зазначені в апеляційній скарзі аргументи суттєвими не являються та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Керуючись п. п. 8, 9 п. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень, ст. ст. 7, 258 ч.4, 259 ч.1, 367, 369, 374, 375, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 19.03.2018 року у даній справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Підпис Л. О. Голота

Судді: Підпис І. М. Стадник

Підпис В. П. Рибчинський

Згідно з оригіналом

Головуючий Л. О. Голота