Справа № 522/4664/18
Провадження № 2/522/5735/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі6 головуючого судді Бойчука А.Ю.,

за участю секретаря Іскрич В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Департаменту міського господарства Одеської міської ради про скасування свідоцтва про право власності, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до Департаменту міського господарства Одеської міської ради, згідно якого просили скасувати Свідоцтво про їх право власності на житло від 07 вересня 2004 року на квартиру АДРЕСА_1, виданого на підставі розпорядження органу приватизації Управління житлового-комунального господарства № 185565 від 07 вересня 2004 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що їм на праві власності належала приватизована квартира АДРЕСА_1. Приватизація відбулася на підставі розпорядження органу приватизації Управління житлового-комунального господарства № 185565 від 07 вересня 2004 року з відповідною видачою свідоцтва про право власності. Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 927 від 29 липня 2008 року була внесена їх сімя до списків сімей, що потребують позачергового відселення з квартир будинку по вул. Розкидайлівській № 54, як з будинку, що загрожував обвалом, у звязку з чим було вирішено Управлінню капітального будівництва виділити приміщення Приморській райадміністрації для надання їх сімї і КП «ОМБТІ та РОН» після їх відселення внести відповідні зміни до технічної документації будинку. УЖКГ 01.03.2010 року винесло розпорядження № 49 у звязку з наданням на їх сімю з 4-х чоловік 2-х квартир з видачою 2-х ордерів визнало недійсним своє розпорядження № 185565 від 07 вересня 2004 року і направило його до КП «ОМБТІ та РОН» для скасування реєстрації їх права власності, однак без скасування самого свідоцтва про право власності на житло, яке не можливо скасувати в досудовому порядку та що перешкоджає позивачам в реалізації права на приватизацію квартири АДРЕСА_2.

ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Інші учасники справи в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлялися належним чином.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, а також докази, якими вони підтверджуються, з урахуванням пояснень осіб, які брали участь у справі, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 та членам його сімї, а саме: ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності в рівних частках належала квартира 14 за адресою: м. Одеса, вул. Розкидайлівська 54, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 07 вересня 2004 року № 185565, зареєстрованого та записаного в реєстрову книгу № 8-І60ІЗ, копія якого наявна в матеріалах справи.

Відповідно до розпорядження органу приватизації від 07 вересня 2004 року № І85565, було передано квартиру за вищевказаною адресою в спільну часткову власність гр. ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у рівних частках, мешкаючим у однокімнатній квартирі, загальною площею 60,1 кв.м.

Відповідно до Рішення виконавчого комітету Одеської міської ради № 927 від 29.07.2008 року, було затверджено розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 15.05.2008 року № 671 «Про позачергове відселення сімей на постійне місце мешкання з кв. №№ 1,2,3,4,5,6,10,11,13,14,16 будинку № 54 по вул. Розкидайлівській. Включено сімї, що мешкають у вказаних квартирах у тому числі й позивачів до списків сімей, які потребують позачергового надання жилих приміщень у звязку з відселенням з квартир та споруд, що загрожують обвалом у м. Одесі, затверджених п.1. рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 16.06.2000 року № 329.

До органу приватизації Одеської міської ради надійшов лист Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 15.02.2010 року за № ч-210 у якому повідомляється, що відповідно до розпорядження Приморської райадміністрації № 20 від 20.01.2010 року у звязку з обваленням квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_2 і ОСОБА_4 надані дві квартири АДРЕСА_4 і № 70 будинку № 40/1 по вул. Академіка Сахарова з проханням про відміну розпорядження органу приватизації № 185565 від 07.09.2004 року на приватизацію квартири АДРЕСА_5 видане на імя ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та заява від громадян ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Розпорядженням від 01.08.2010 року № 49 «Про скасування розпорядження органу приватизації № 185565 від 07.09.2004 року, визнано недійсним розпорядження органу приватизації № 185565 від 07.09.2004 року на приватизацію квартири АДРЕСА_5 видане на імя ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_4

Згідно з Листом КП «ОМБТІ та РОН» ВД 04.03.2010 року, зроблено запис про скасування розпорядження органу приватизації № 185565 від 07.09.2004 року на приватизацію квартири АДРЕСА_6, на імя ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_4 Станом на 04.03.2010 року реєстрація квартири АДРЕСА_7 відсутня.

Проте, Свідоцтво про право власності на житло № 8-16013 від 07.09.2004 року не скасовано.

Відповідно до Ордеру на жиле приміщення № 00886 серія ПР від 18 квітня 2012 року, ОСОБА_2 разом з сімєю з 3 осіб має право на заняття жилого приміщення жилою площею 92,45 кв.м., що складається з 3-х кімнат за адресою: АДРЕСА_8.

Позивачі зазначили, що звернулися до КП «Міське агенство з приватизації житла» з приводу приватизації надано їм квартири № 76у будинку № 7 по вул. Пішонівській.

Проте, Листом від 01.02.2018 року № 10/01-14 КП «Міське агенство з приватизації житла» повідомило, що оскільки Свідоцтво про право власності на житло № 8-16013 від 07.09.2004 року не скасовано, КП «Міське агенство з приватизації житла» не може оформити приватизацію АДРЕСА_9.

Згідно з п. 11 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

Відповідно до п. 5 ст. 5 Закону, кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

Згідно зі ст. 2 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», безоплатна передача квартир (будинків) незалежно від розміру їх загальної площі квартири (будинки), одержані у разі знесення або відселення всіх сімей з будинків (частин будинків), які належали їм на праві власності, якщо колишні власники не одержали за ці будинки (частини будинків) грошової компенсації;

Згідно зі ст. 8 Закону, приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Органи приватизації, що здійснюють приватизацію державного житлового фонду, мають право на діяльність по оформленню та реєстрації документів про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку.

Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Як встановлено в судовому засіданні і слідує з матеріалів справи, позивачі постійно на законних підставах проживають та зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, та набули право на отримання житла у приватну власність. Факт правомірності їх проживання у вказаній квартирі відповідачем у судовому засіданні не заперечувався.

Однак, позивачі не можуть реалізувати своє право на приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_10, оскільки свідоцтво про право власності на житло, а саме на АДРЕСА_11 є дійсним.

Згідно зі ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених судом обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог шляхом скасування свідоцтва про право власності на житло від 07 вересня 2004 року ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1, виданого на підставі розпорядження органу приватизації Управління житлово-комунального господарства № 185565 від 07 вересня 2004 року.

На підставі викладеного та керуючись: ст. ст. 2, 4, 13, 76-81, 95, 258-259, 263 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати свідоцтво про право власності на житло від 07 вересня 2004 року ОСОБА_1 (АДРЕСА_12, РНОКПП: НОМЕР_1), ОСОБА_2 (АДРЕСА_12, РНОКПП: НОМЕР_2) ОСОБА_3 (АДРЕСА_12, РНОКПП: НОМЕР_3), ОСОБА_4 (м. Одеса, вул. Ак. Сахарова б. 40/1, кв.70, РНОКПП: НОМЕР_4) на квартиру АДРЕСА_1, виданого на підставі розпорядження органу приватизації Управління житлово-комунального господарства № 185565 від 07 вересня 2004 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.15.5 Розділу XII Перехідні положення ЦПК України).

Повний текст рішення суду складений 14.06.2018 року.