Справа № 185/1304/18
Провадження № 2/185/1614/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в місті Павлоград Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в якій просив суд стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням 50 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 16.09.2016 року відповідач ОСОБА_2 наніс йому тяжкі тілесні ушкодження, чим скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України. Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.01.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у зазначеному кримінальному правопорушенні та призначено останньому покарання у виді позбавлення волі строком пять років, звільнено з випробуванням терміном два роки. Діями відповідача йому спричинено моральну шкоду, яку він оцінює у 50 000,00 грн., так як протягом тривалого часу він відчував сильні фізичні болі, душевне страждання, його спосіб життя на тривалий час був порушений, так як він тривалий час знаходився на стаціонарному та амбулаторному лікуваннях.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2018 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини не явки, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, заяву про розгляд справи за його відсутності суду та відзив не надав.

Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступне.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Судом по справі встановлено, що вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.01.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на пять років, від відбування якого звільнено з випробуванням терміном два роки.

Згідно зазначеного вироку, неповнолітній ОСОБА_2 16.09.2016 року о 22.00 год., знаходячись на зупинці громадського транспорту, що розташована напроти будинку № 45 по вул. Центральній в м. Павлограді Дніпропетровської області, побачив групу раніше невідомих йому осіб, серед яких був потерпілий ОСОБА_1 В цей час у ОСОБА_2 виник умисел на заподіяння ОСОБА_1 тілесних ушкоджень. Реалізовуючи зазначений злочинний намір, неповнолітній ОСОБА_2, знаходячись на відстані приблизно в один метр від потерпілого, зробив один крок у сторону ОСОБА_1, та діючи умисно навмисно наніс один сильний удар кулаком правої руки в область правої половини обличчя ОСОБА_1, від якого останній втратив свідомість та впав на спину, вдарившись правою половиною обличчя об тверде асфальтне покриття. Внаслідок зазначених злочинних дій ОСОБА_2 спричинив ОСОБА_1 тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпечності для життя в момент заподіяння, у вигляді черепно-мозкової травми садни та гематоми мяких тканин правої половини обличчя, пара орбітальної гематоми праворуч, забою головного мозку І ступеню, перелому величного відростку лобної кістки справа з розповсюдженням перелому в проекцію передньої черепної ямки, перелому великого крила клиновидної кістки справа, осколкового перелому, верхньої та зовнішньої стінок правої гайморової пазухи з наявністю компресії та скупченням крові в гайморовій порожнині.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно із ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як роз'яснено у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Пунктом 9 вказаної Постанови роз'яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Вирішуючи питання про розмір завданої позивачу моральної шкоди, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також враховуючи глибину душевних страждань позивача внаслідок дій відповідача,зі спричиненням останнім позивачу тяжких тілесних ушкоджень, вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок спричиненої моральної шкоди 30 000,00 грн.

Судові витрати підлягаю розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 274, 279, 280-284 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, 30 000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: 0001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя В.М. Бондаренко