Постанова

Іменем України

11 червня 2018 року

м. Київ

справа № 401/966/16-ц

провадження № 61-363 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач-Світловодський міськрайонний центр зайнятості,
відповідач -ОСОБА_4,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу Світловодського міськрайонного центру зайнятості на додаткове рішення апеляційного суду Кіровоградської області у складі суддів: Карпенка О. Л., Голованя А. М., Гайсюка А. М. від 10 липня 2017 року в справі за позовом Світловодського міськрайонного центру зайнятості до ОСОБА_4 про стягнення матеріального забезпечення.

Встановив:

У березні 2016 року Світловодський міськрайонний центр зайнятості звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення матеріального забезпечення.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_4 отримував статус безробітної особи в Світловодському МРЦЗ 04вересня 2006 року, 16 грудня 2009 року та 01 серпня 2012 року. Йому призначалась допомога по безробіттю як застрахованій особі та виплаченоматеріальне забезпечення на загальнусуму 11 075,34грн.

При проведенні розслідування встановлено, що ОСОБА_4 зареєстрований як фізична особа-підприємець та під час реєстрації в МРЦЗ і при отриманні статусу безробітної особи не повідомляв про вказаний факт.

Оскільки дані про проведення державної реєстрації державної припинення підприємницької діяльності щодо ОСОБА_4 відсутні, отже, відповідач, як підприємець, не мав право на отримання статусу безробітної особи.

Таким чином, просив стягнути з відповідача 11 075,34 грн виплаченого матеріального забезпечення.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 6 грудня 2016 року позов задоволено та стягнуто із ОСОБА_4 на користь Світловодського міськрайонного центру зайнятості суму виплаченого матеріального забезпечення в розмірі 10 949,52 грн а також судовий збір у розмірі 1 378 грн.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 07 березня 2017 року рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 6 грудня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Додатковим рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 07 березня 2017 року стягнуто із Світловодського міськрайонного центру зайнятості на користь ОСОБА_4 1 515,80 грн компенсації сплачених судових витрат (судового збору).

Додаткове рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що звертаючись до суду з апеляційною скаргою на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 6 грудня 2016 року відповідач сплатив судовий збір, а тому він підлягає поверненню, оскільки рішенням апеляційного суду рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі, поданій у грудні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Світловодський міськрайонний центр зайнятості просить скасувати додаткове рішення суду апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення яким закрити провадження у справі.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції при розгляді справи дійшов односторонніх та передчасних висновків про стягнення із позивача судових витрат.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України) касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

11 січня 2018 року вказану справу передано на розгляд до Верховного Суду.

У відзиві на касаційну скаргу, поданому у березні 2018 року до Верховного Суду ОСОБА_4 просить залишити без задоволення касаційну скаргу Світловодського міськрайонного центру зайнятості та залишити в силі додаткове рішення апеляційного суду.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною третьою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, доводи касаційної скарги не підтверджують неправильного застосування судами при розгляді справи норм матеріального права, порушення норм процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

До спірних правовідносин підлягають застосуванню наступні норми права.

Згідно із частиною 1 статті 88 ЦПК України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до частини 1 та пункту 2 частини 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Установлено, що рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 7 березня 2017року скасовано рішення суду першої інстанції і ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову Світловодського міськрайонного центру зайнятості відмовлено.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою відповідач сплатив судовий збір у сумі 1 515,80 грн.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про стягнення із позивача судового збору, сплаченого відповідачем при зверненні до суду з апеляційною скаргою.

Доводи касаційної скарги вказаних висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають.

У касаційній скарзі позивач посилається на те, що суд апеляційної інстанції стягуючи судовий збір із позивача на користь відповідача не врахував того, що на момент виникнення спірних правовідносин Світловодський міськрайонний центр зайнятості був звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 18 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Однак суд апеляційної інстанції надав належну оцінку доказам у справі та дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з позивача судового збору на користь відповідача.

Відповідно до пункту 18 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються Пенсійний фонд України та його органи, органи Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та Фонду соціального страхування України.

Слід зазначити, що позивач не сплачував судовий збір при зверненні до суду першої інстанції з позовом, оскільки був звільнений віт такої оплати. Проте вказана обставина не звільняє Світловодський міськрайонний центр зайнятості від обов'язку відшкодувати судовий збір, який сплатив відповідач при зверненні до суду з апеляційною скаргою, оскільки апеляційну скаргу задоволено та у задоволенні позову було відмовлено, що узгоджується з нормами пункту 2 частини 2 статті 141 ЦПК України.

Інші доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів, яким судом надана належна правова оцінка, на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Підстави для скасування судового рішення відсутні, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення без змін.

Враховуючи наведене, у суду касаційної інстанції відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат судами попередніх інстанцій. Учасниками справи не заявлено до відшкодування судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 та підпунктом 4 пункту 1 Розділу ХIII «Перехідні положення» ЦПК України,

Постановив:

Касаційну скаргу Світловодського міськрайонного центру зайнятості залишити без задоволення.

Додаткове рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 10 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Пророк

В.С. Висоцька

І.М. Фаловська