Справа № 2-306/11 Головуючий у 1 інстанції: Лизун Ю.В.
Провадження № 22-ц/773/679/18 Категорія: 81 Доповідач: Здрилюк О. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О.І.,

суддів Карпук А.К., Бовчалюк З.А.,

секретар судового засідання - Концевич Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Шевченка А.М. на дії та постанову головного державного виконавця Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Капітанюка Сергія Сергійовича (у виконавчому провадженні №50627297), боржник - ОСОБА_3, за апеляційною скаргою заявника - Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Шевченка А.М. на ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 23 березня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

08 лютого 2018 року ПАТ «Родовід банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Шевченка А.М. звернулося до суду засобами поштового зв'язку зі скаргою на дії та постанову головного державного виконавця Нововолинського міського відділу ДВС ГТУЮ у Волинській області Капітанюка С.С. від 27.12.2017 року у виконавчому провадженні №50627297 про повернення виконавчого документа стягувачу (а.с.101-115).

Скарга мотивована тим, що постанова державним виконавцем винесена передчасно, без повної належної перевірки майнового та фінансового стану боржника із встановленою законом періодичністю, чим порушено права стягувача.

Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 23 березня 2018 року у задоволені скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить цю ухвалу скасувати та постановити нову - про задоволення скарги на дії та постанову державного виконавця.

У надісланому на електронну пошту апеляційного суду відзиві на апеляційну скаргу державний виконавець, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Будучи належним чином повідомлені про день та годину розгляду справи, учасники справи у судове засідання не з'явилися і їх неявка відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. Крім того, представник заявника та державний виконавець надіслали письмові клопотання, у яких зазначивши про причини неявки, просять розглядати справу за їх відсутності (т.5 а.с.78).

Відповідно до вимог ч.5 ст.268, ст.381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконання рішення Нововолинського міського суду від 20 травня 2011 року у цивільній справі № 2-306-11 за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь банку судових витрат в сумі 1304,23 грн. судом 01 червня 2011 року було видано виконавчий лист, який на підставі заяви стягувача перебував на примусовому виконанні у Нововолинському міському відділі ДВС ГТУЮ у Волинській області відповідно до постанови державного виконавця від 29.03.2016 року про відкриття виконавчого провадження №50627297 (а.с.108-112).

Згідно ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст.30 Закону виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Постановою головного державного виконавця Капітанюка С.С. від 05.04.2016 року виконавче провадження №50627297 приєднано до зведеного виконавчого провадження №53070964, у зв'язку із перебуванням на виконанні у відділі декількох виконавчих проваджень про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості на користь юридичних осіб (а.с.154).

До зведеного виконавчого провадження №53070964 приєднано і інші виконавчі провадження, відкриті щодо боржника ОСОБА_3 (а.с.153, 155, 156).

Після дослідження наявних у матеріалах справи доказів суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що державним виконавцем вживалися передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи та вчинялися дії щодо примусового виконання рішень відносно боржника ОСОБА_3 (а.с.158-173).

Ухвалою Нововолинського міського суду від 18.11.2016 року за поданням державного виконавця оголошено розшук боржника ОСОБА_3, виконання якого покладено на органи поліції (а.с.171-172).

Оскільки місцезнаходження боржника не виявлено протягом року з дня оголошення розшуку, який здійснювався поліцією, то постановами державного виконавця від 27.12.2017 року виведено виконавче провадження №50627297 із зведеного виконавчого провадження №53070964 (а.с.177-178) та повернуто стягувачу виконавчий документ про стягнення із боржника на користь банку судових витрат у розмірі 1304,23 грн.. У постанові зазначено про можливість повторного пред'явлення зазначеного виконавчого документа до виконання в строк до 27.12.2020 року (а.с.107).

Згідно п.7 ч.1 та ч.5 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник - фізична особа, розшук якого здійснювався поліцією, не виявлений протягом року з дня оголошення розшуку. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст.447 ЦПК України).

Дії та постанова державного виконавця повністю відповідають наведеним вище вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а тому суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення скарги стягувача.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що державним виконавцем не проведені всі необхідні дії по виконанню виконавчого провадження №50627297, а також що суд не витребував і не дослідив саме це виконавче провадження - відхиляються апеляційним судом, оскільки окремо виконавче провадження №50627297 не виконувалося, а воно було приєднане до зведеного виконавчого провадження №53070964 і відповідно виконувалося у цьому зведеному виконавчому провадженні за правилами ст.30 Закону України «Про виконавче провадження». Всі необхідні матеріали виконавчого провадження наявні у матеріалах справи і жодних спростувань щодо цих матеріалів стягувач, як сторона виконавчого провадження - суду не надав.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що державним виконавцем не вжито всіх дієвих заходів щодо погашення боржником заборгованості, розмір якої на 26.04.2018 року становить 118423,10 грн. - відхиляються апеляційним судом, оскільки стягувачем у даній справі оскаржується судове рішення, ухвалене щодо поданої скарги на дії і постанову державного виконавця по виконанню виконавчого провадження №50627297, яке стосується стягнення не заборгованості за кредитним договором, а стягнення із боржника на користь банку судових витрат у розмірі 1304,23 грн.. У зв'язку із цим відсутні підстави давати оцінку діям державного виконавця по іншому виконавчому провадженню.

Щодо стягнення із боржника заборгованості за кредитним договором державним виконавцем було відкрите інше виконавче провадження №50627952, по виконанню якого стягувачем подавалася окрема скарга на дії і постанову державного виконавця і судове рішення за результатами розгляду цієї скарги стягувачем в апеляційному порядку не оскаржувалося.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами справи і не містять встановлених законом підстав для скасування оскаржуваної ухвали, яка постановлена з додержанням норм як матеріального, так і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Шевченка А.М. залишити без задоволення, а ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 23 березня 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя:

Судді: