Березівський районний суд Одеської області
06.06.2018
Справа № 494/1801/13-ц
Провадження № 6/494/30/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2018 р. м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді Лебединського С.Й.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду подання начальника Березівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області подане в порядку ст.440 ЦПК України.

в с т а н о в и в:

Начальник Березівського міжрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області звернувшись до суду із цим поданням просив суд:

Подання старшого державного виконавця Березівського міжрайонного відділу ГТУЮ в Одеській області про звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_2, право власності на земельну ділянку якого не зареєстровано в установленому законом порядку задовольнити.

Вирішити питання, щодо звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_2

Володимировича, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн 029300315, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_2 за виконавчим листом №494/1801/13-ц, виданим Березівским районним судом Одеської області, 02 вересня 2014 р., на земельну ділянку КН :02:001:0353 загальною площею 0,1000 га цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район с. Дальник, вул. Леніна, 142-а, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2.

Звернути стягнення на нерухоме майно за виконавчим листом №494/1801/13-ц, виданим Березівским районним судом Одеської області, 02 вересня 2014 р., на земельну ділянку КН :02:001:0353 загальною площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район с. Дальник, вул. Леніна, 142-а, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченому приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 16 липня 2008 р., зареєстрованого в реєстрі за №2705.

У судове засідання начальник Березівського міжрайонного ВДВС ГТУЮ в Одеській області не зявився повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяву на розгляд справи за його відсутності не подавав.

Представник стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторінг Україна» не зявився повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяву на розгляд справи за його відсутності не подавав.

Оскільки Березівський міжрайонний ВДВС ГТУЮ в Одеській області та ТОВ «ОТП Факторінг Україна» повідомлялись належним чином, то суд вважає за можливе провести розгляд подання за їхньої відсутності на підставі наявних в справі матеріалах.

Заява обґрунтована тим, що на примусовому виконання у Березівському міжрайонному ВДВС ГТУЮ в Одеській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 02 вересня 2014 року Березівським районним судом Одеської області у справі №494/1801/13ц, про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Факторинг Україна» у розмірі 1 325 792, 90 гривень. 05 грудня 2017 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №53314264. В ході примусового виконання виконавчого листа було встановлено, що боржнику на праві власності належить земельна ділянка КН :02:001:0353 загальною площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район с. Дальник, вул. Леніна, 142-а, яка була передана боржником у іпотеку ПАТ «ОТП Факторинг Україна». Однак, зазначена земельна ділянка не була належним чином зареєстрована в установленому порядку та згідно з інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, станом на цей час власником земельної ділянки значить її попередній власник ОСОБА_4.

Дослідивши матеріали справи, на підставі наданих доказів і доведення їхньої переконливості суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що Березівським районним судом Одеської області 02 вересня 2014 року у справі №494/1801/13ц, про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Факторинг Україна» у розмірі 1 325 792, 90 гривень було видано виконавчий лист.

Постановою державного виконавця від 05 грудня 2017 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №53314264.

Суд встановлено, що нерухоме майно, на яке необхідно звернути стягнення, відповідно до виконавчого документа, є іпотечним майном стягувача на підставі іпотечного договору від 16 липня 2008 р. за № PML-507/062/2008.

Вказане нерухоме майно належить на праві приватної власності боржнику ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченому приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 16 липня 2008 р., зареєстрованого в реєстрі за №2705.

Судом встановлено, що підставою для звернення державного виконавця до суду з відповідною заявою стало те, що вказане нерухоме майно не оформлене належним чином. Зокрема, державний виконавець посилався на те, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна зазначене нерухоме майно не було належним чином зареєстроване у встановленому законом порядку та відсутній запис щодо належності боржнику.

Згідно абз. 2 ч. 4 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

У відповідності до ч.10 ст.440 ЦПК України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Отже, законодавець в даній нормі чітко визначив умову, за якої суд вирішує питання звернення стягнення на нерухоме майно боржника, - це відсутність реєстрації права власності в установленому законом порядку як юридичного факту.

Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1,2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст..79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При цьому,ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень набрав чинності лише 01.01.2013 року та не зобов'язував власників нерухомого майна право власності, на яке було зареєстровано у встановлений на той час законодавством спосіб, здійснювати повторну реєстрацію права власності у електронному реєстрі..

А тому, відсутність інформації в електронному реєстрі права власності боржника на частину приміщення не свідчить про те, що право власності не зареєстровано боржником в установленому законом порядку.

Доказів про те, що заявник звертався до КП «Бюро технічної інвентаризації» з приводу надання відомостей щодо реєстрації боржником права власності на спірне нерухоме майно до суду не надано. Отже, достеменних доказів з приводу того, що вищезазначене нерухоме майно не було належним чином зареєстроване у встановленому законом порядку, до суду не надано.

Також, із поданих суду матеріалів не вбачається, що державним виконавцем вживалися заходи в рамках цього виконавчого провадження, які передбачені ЗУ «Про виконавче провадження», зокрема виносилася постанова про накладення арешту на майно, яке є предметом іпотеки. Також держаним виконавцем не долучено до заяви доказів на підтвердження неможливості звернення стягнення на нерухоме майно на підставі виконавчого листа у передбачений законом спосіб.

Крім наведеного суд безумовно звертає увагу на те, що до суду із поданням звернувся начальник Березівського міжрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області із проханням подання старшого державного виконавця Березівського міжрайонного відділу ГТУЮ в Одеській області про звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_2, право власності на земельну ділянку якого не зареєстровано в установленому законом порядку задовольнити.

Однак, такого подання старшого державного виконавця Березівського МВДВС ГТУЮ в Одеській області не має і до суду він не звертався.

Таким чином, з урахуванням встановленого в судовому засіданні, суд не вбачає підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст.ст.77, 81, 89, 223, 258, 260, 354, ч.10, 11 ст.440 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні подання начальника Березівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області подане в порядку ст.440 ЦПК України - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя:_____________________________________-