Провадження №2/359/223/2018
Справа №359/2858/17
РІШЕННЯ

Іменем України

14 червня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей та сім»ї Бориспільської районної державної адміністрації Київської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини,-

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що з 11 вересня 2013 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Від цього шлюбу у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 17 червня 2016 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу малолітній син проживає разом з відповідачем. З цього часу, між ОСОБА_1 та відповідачем почали виникати конфлікти з приводу можливості бачитися і спілкуватися з дитиною. Зокрема, ОСОБА_2 чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з сином, приховує його, ігнорує телефонні дзвінки, уникає розмов щодо обговорення навчання, виховання, оздоровлення та відпочинку сина, чим позбавляє можливості брати участь у вихованні та розвитку дитини. Позивач переконаний, що дитина повинна виховуватись у спільній любові за участю як батька, так і матері. Тому ОСОБА_1 просить визначити наступі способи у спілкуванні з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: систематичні побачення щотижня у вівторок з 15.00 до 20.00 годин на нейтральній території будь-яких розважальних комплексів, а також місцях масового відпочинку: парках, скверах, пляжах, спортивно-ігрових майданчиках, що знаходяться на території Бориспільського району Київської області та/або м. Києва; надання можливості ОСОБА_1 забирати дитину у вихідні дні кожного місяця з 19.00 години п'ятниці до 20.00 години неділі відповідного тижня з обов'язковим поверненням дитини до постійного місця проживання ОСОБА_2, без обмеження адреси прогулянок, з можливістю поїздки до родичів, в тому числі до бабусі та дідуся; надання можливості відвідувати, вітати та святкувати День народження ОСОБА_3 кожного року до досягнення ним повноліття з 12.00 до 16.00 години; надання можливості, за домовленістю з ОСОБА_2 святкувати з ОСОБА_3 Новий рік, Різдво, Пасху, День народження, а також зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_1 у час, встановлений для побачень, спілкування та спільного відпочинку.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримав та просив суд його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 визнала пред'явлені позовні вимоги та не заперечувала проти задоволення позову.

Представник третьої особи Костенко Л.В. вказала, що при розгляді справи покладається на розсуд суду. При цьому, просить ухвалити рішення з урахуванням висновку органу опіки та піклування Бориспільської районної державної адміністрації №48/07-46-1209 від 26 березня 2018 року «Про усунення перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 та визначення способу участі у вихованні дитини».

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що з 11 вересня 2013 року по 17 червня 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження, виданого повторно на ім'я ОСОБА_3, (а.с.8) та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.9).

Після розірвання шлюбу малолітній син залишився проживати разом з відповідачем. При цьому ОСОБА_1 проживає окремо від них. Вказана обставина визнана сторонами у судовому засіданні, а тому відповідно до положення ч.1 ст.82 ЦПК України додатковому доказуванню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

У відповідності до ч.2 та ч.3 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно з ч.1 ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

За принципами, закріпленими в Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Таким чином, суд при встановленні способу спілкування з дитиною, має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

У судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі виникають непорозуміння та суперечки з приводу участі батька у спілкуванні та вихованні малолітнього сина.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 чинить перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з малолітнім сином. Зважаючи на це, ОСОБА_2 належить зобов'язати не чинити ОСОБА_1 перешкоди у спілкуванні з дитиною.

Відповідно до положення ч.2 ст.159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

За змістом рішення Бориспільської районної державної адміністрації №48/07-46-1209 від 26 березня 2018 року «Про затвердження висновку органу опіки та піклування про усунення перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 та визначення способу участі у вихованні дитини» вбачається, що за рекомендаціями членів комісії та з метою налагодження контакту батька з дитиною був встановлений тимчасовий графік спілкування ОСОБА_1 з малолітнім сином. Зустрічі відбувались в присутності директора районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, яка вивчила умови проживання батьків, їхнє ставлення до дитини, а також ставлення дитини до них та інші обставини. Комісією було встановлено, що між батьком та сином існують родинні стосунки та взаєморозуміння. З огляду на це, виходячи з інтересів дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне встановити графік спілкування та участь батька у вихованні дитини: кожні перші та треті вихідні щомісяця з 19.00 години п'ятниці до 19.00 години неділі, батьку дитини ОСОБА_1 забирати сина з місця його проживання, з обов'язковим попередженням про свій візит матері хлопчика та повертати дитину не пізніше обумовленого часу. В інші робочі та святкові дні ОСОБА_1 спілкується з сином та бере участь у його вихованні за домовленістю з матір'ю хлопчика (а.с.46-47).

Відповідно до положення ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу на ту обставину, що організація участі батьків, які проживають окремо від дитини, у вихованні дитини не повинна впливати на організацію та розпорядок повсякденного життя дитини та повинна відповідати її інтересам.

Тому, суд приходить до висновку про необхідність встановлення порядку участі позивача у вихованні малолітнього сина, який встановлений рішенням Бориспільської районної державної адміністрації Київської області. Оскільки сторонами не надано будь-яких доказів необхідності встановлення іншого порядку участі ОСОБА_1 у вихованні сина.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.153, ч.2 та ч.3 ст.157, ч.1 та ч.2 ст.159 СК України, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Встановити ОСОБА_1 наступний графік спілкування та участі батька у вихованні дитини: кожні перші та треті вихідні щомісяця з 19.00 год. п'ятниці до 19.00 год. неділі, батьку дитини ОСОБА_1 забирати сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з місця його проживання, з обов'язковим попередженням про свій візит матері хлопчика та повертати дитину не пізніше обумовленого часу. В інші робочі, святкові дні та дні народження дитини - ОСОБА_1 спілкується з сином та бере участь у його вихованні за домовленістю з матір'ю хлопчика.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у час, встановлений для побачень, спілкування та спільного відпочинку.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 18червня 2018 року.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський