Провадження № 4-с/761/159/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Макаренко І.О.,

при секретарі: Триндюк А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу Державного підприємства «Антонов», заінтересовані особи: ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, суд

в с т а н о в и в:

Скаржник звернувся до суду з вищезазначеною скаргою, в якій просить:

Визнати дії начальника шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо правомірності повернення виконавчого документу стягувачу без виконання неправомірними;

визнати дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Киві щодо правомірності повернення виконавчого документу стягувачу без виконання неправомірними;

скасувати постанову начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про перевірку виконавчого провадження від 09.02.2018 р.;

скасувати повідомлення старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 05.01.2018 р.;

зобов'язати старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Красноштан Інну Леонідівну повторно переглянути заяву ДП «Антонов» від 15.12.2017 р. №126/12372-17 про примусове виконання судового наказу Шевченківського районного суду м. Києва від 29.06.2016 р. по справі №761/24019/16-ц.

Подану скаргу обґрунтовує тим, що Шевченківський районний суд м. Києва видав судовий наказ від 29.06.2016 р. по справі №761/24019/16-ц за заявою ДП «Антонов» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за житлово-комунальні послуги. Судовий наказ набрав чинності 22.10.2016 р. ДП «Антонов» звернулось до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві із заявою від 15.12.2017 р. №126/12372-17 про примусове виконання судового наказу від 02.03.2017 р. по справі №761/36084/16-ц. Повідомленням від 05.01.2018 р. державним виконавцем було повернуто судовий наказ стягувачу, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв'язку з тим, що у документі та у заяві про відкриття виконавчого провадження не зазначено з кого із солідарних боржників необхідно стягнути суму боргу. ДП «Антонов» звернулось до начальника Шевченківського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві зі скаргою від 25.01.2018 р. №126/579-18 про скасування повідомлення та зобов'язати вчинити дії. Постановою начальника Шевченківського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві від 09.02.2018 р., дії старшого державного виконавця Красноштан І.Л. щодо примусового виконання судового наказу визнано такими, що вчиненні у відповідності до закону. Скаржник вважає, що державний виконавець незаконно повернув виконавчий документ стягувачу, а перевірка законності відмови у порушенні виконавчого провадження здійснена з порушенням законодавства.

Представник скаржника у судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надіслав до суду заперечення в яких зазначив, що повідомлення винесено законно, оскільки ні у виконавчому документі, ні у заяві про відкриття виконавчого провадження не зазначено з якого із солідарних боржників необхідно стягнути суму боргу, у зв'язку з чим просив відмовити в задоволенні позову.

Заінтересовані особи в судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Шевченківським районним судом м. Києва було видано судовий наказ від 29.06.2016 р. по справі №761/24019/16-ц за заявою ДП «Антонов» про стягнення з ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01 серпня 2015 року по 31 грудня 2015 року в розмірі 3477,58 грн.; інфляційні втрати за період з 21.08.2015 року по 29.02.206 року у розмірі 66,58 грн., 3 % річних за період з 21.08.2015 р. по 29.02.2016 р. у розмірі 25,05 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 689,00 грн., який набрав чинності 22.10.2016 р.

ДП «Антонов» звернулось до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві із заявою від 15.12.2017 р. №126/12372-17 про примусове виконання судового наказу від 02.03.2017 р. по справі №761/36084/16-ц.

Повідомленням від 05.01.2018 р. державним виконавцем Красноштан І.Л. було повернуто судовий наказ стягувачу, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв'язку з тим, що у документі та у заяві про відкриття виконавчого провадження не зазначено з кого із солідарних боржників необхідно стягнути суму боргу.

25.01.2018 р. ДП «Антонов» звернулось до начальника Шевченківського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві зі скаргою №126/579-18 про скасування повідомлення та зобов'язати вчинити дії.

Постановою начальника Шевченківського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві від 09.02.2018 р., дії старшого державного виконавця Красноштан І.Л. щодо примусового виконання судового наказу визнано такими, що вчиненні у відповідності до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із ч. 2 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

Як встановлено судом, та зазначено в повідомленні державного виконавця, у виконавчому документі та у заяві ДП «Антонов» №126/12372-17 від 15.12.2017 р. про відкриття виконавчого провадження не зазначено з якого із солідарних боржників необхідно стягнути суму боргу.

Відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» иконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

Частиною 3 ст. 451 ЦПК України передбачено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, державним виконавцем не було порушено вимог Закону України «Про виконавче провадження» та дії щодо повернення виконавчого документу стягувачу, були законними та правомірними, а відтак подана скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 447-453 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні скарги Державного підприємства «Антонов», заінтересовані особи: ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві - відмовити.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: