Справа № 266/4865/17
Провадженя№ 2/266/248/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

05.06.2018 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Курбанової Н.М.,

при секретарі Макогон С.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, вточнивши позовні вимоги посилався на те, що 19.02.2015р. померла його мати ОСОБА_3, на момент смерті була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з грошового вкладу в сумі 6926,45грн. Його брати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від спадщини відмовились на його користь, а він 26.11.2015 року звернувся до ОСОБА_6 маріупольської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Постановою нотаріуса від 26.11.2015р. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на час смерті його мати мешкала зі своєю невісткою ОСОБА_7 та онуком ОСОБА_2, а тому велика вірогідність наявності розпорядження банку в відношенні грошового вкладу на їх імя, але здійснити перевірку такого розпорядження у банку, який знаходить на непідконтрольній території неможливо. 21.08.2017р. у Горлівській міський нотаріальний округ надійшли заяви ОСОБА_7 та ОСОБА_2 про те, що грошовий вклад у встановлений законом строк вони не прийняли і не заперечують проти видачі спадщини ОСОБА_1. У звязку з чим позивач вимушений звернутися до суду і просить визнати за ним право власності на грошовий вклад в сумі 6926,45грн., в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, якою уточнені позовні вимоги підтримав, справу просив розглянути у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_2, своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, до суду не зявився, надав заяву, якою позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 07.12.2017 року провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до державного нотаріусу ОСОБА_6 маріупольської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 про визнання незаконної постанови державного нотаріуса та зобовязання вчинити нотаріальні дії відкрито та призначено по справі попереднє судове засідання на 14 грудня 2017 року.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 14.12.2017 року задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів, витребувано від ОСОБА_6 маріупольської державної нотаріальної контори копію спадкової справи № 301/2015, що відкрита після смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 19 лютого 2015 року.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 14.12.2017 року підготовку справи до судового розгляду визнано закінченою та призначено розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до державного нотаріусу ОСОБА_6 маріупольської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 про визнання незаконної постанови державного нотаріуса та зобовязання вчинити нотаріальні дії, до відкритому судового засідання.

21.12.2017 року до суду надійшла від ОСОБА_6 маріупольської державної нотаріальної контори копію спадкової справи № 301/2015, що відкрита після смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 19 лютого 2015 року.

22.12.2017 року, позивачем до суду надано уточнену позовну заяву, якою він просив визнати за ним право власності на грошовий вклад в сумі 6926 грн. 45 коп., в порядку спадкування за законом після померлої 19.02.2015р. ОСОБА_3.

21.03.2018 року, позивачем до суду надано уточнену позовну заяву до державного нотаріусу ОСОБА_6 маріупольської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 про визнання незаконної постанови державного нотаріуса та зобовязання державного нотаріусу видати йому свідоцтво на право власності на грошовий вклад в сумі 6926 грн. 45 коп., в порядку спадкування за законом після померлої 19.02.2015р. ОСОБА_3.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 04.04.2018 року, клопотання позивача ОСОБА_1 задоволено, замінити за вказаним позовом первісного відповідача ОСОБА_6 маріупольську державну нотаріальну контору на належного відповідача ОСОБА_9 міську раду та залучено до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Другу маріупольську державну нотаріальну контору.

30.05.2018 року, позивачем до суду надано остаточно уточнену позовну заяву до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, а саме визнати за ним право власності на грошовий вклад в сумі 6926 грн. 45 коп., в порядку спадкування за законом після померлої 19.02.2015р. ОСОБА_3.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно із свідоцтвом про народження серія І-ЯР № 606739, виданим 12.03.1957р. Микитівським рай Бюро РАЦС, ОСОБА_1 народився 21.02.1957 року, матірю якого є ОСОБА_3, актовий запис № 388 (а.с. 56).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-НО № 898634, виданого 20.02.2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_3 померла 19 лютого 2015 року, актовий запис № 384 (а.с. 4).

Згідно відповіді Донецького обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» № 25-9/1189 від 06.08.2015 року, на імя ОСОБА_3 відкритий рахунок у ТВБВ № 10004/000498, за адресою: м. Горлівка, вул. Тореза Моріса, буд. 1, № 2004 залишок 6926,45грн. Перевірка наявності компенсаційних, нерухомих рахунків, їх суми та заповідальних розпоряджень за всіма іншими вкладами можлива лише після відновлення роботи тимчасово непрацюючих відділень на непідконтрольній українській владі території (а.с. 66).

Як вбачається зі спадкової справи № 301/2015, заведеної після смерті ОСОБА_3, померлої 19 лютого 2015 року, її син ОСОБА_1, звернувся з заявою про прийняття спадщини, інші спадкоємці відмовились від належної їм за законом частки спадщини на користь позивача (а.с. 29-74).

Згідно заяви від 21.07.2015р. поданої державному нотаріусу ОСОБА_6 маріупольської державної нотаріальної контори ОСОБА_8, ОСОБА_5 відмовився від спадкового майна, після смерті матері ОСОБА_3, померлої 19 лютого 2015 року, на користь сина спадкодавця ОСОБА_1. Крім нього спадкоємцями першої черги за законом є сини спадкодавця ОСОБА_1 та ОСОБА_4, інших спадкоємців першої черги за законом не має. Склад спадкового майна йому невідомий (а.с. 31).

Відповідно до заяви від 21.07.2015р. поданої державному нотаріусу ОСОБА_6 маріупольської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 ОСОБА_4 відмовився від спадкового майна, після смерті матері ОСОБА_3, померлої 19 лютого 2015 року, на користь сина спадкодавця ОСОБА_1. Крім нього спадкоємцями першої черги за законом є сини спадкодавця ОСОБА_1 та ОСОБА_5, інших спадкоємців першої черги за законом не має. Склад спадкового майна йому невідомий (а.с. 32).

10.09.1999 року ОСОБА_3 склала заповіт на ім'я ОСОБА_4, посвідчений державним нотаріусом Третьої горлівської державної нотаріальної контори, згідно якого заповіла належну їй на праві власності АДРЕСА_1 (а.с. 46).

Згідно спадкового договору від 27.07.2007р. ОСОБА_3 склала заповіт на ім'я ОСОБА_7, посвідчений державним нотаріусом Третьої горлівської державної нотаріальної контори, згідно якого заповіла належну їй на праві власності АДРЕСА_1 (а.с. 48-49).

Судом також встановлено, що за вищевказаним спадковим договором ОСОБА_7 є спадкоємицею виключно нерухомого майна, яке складається з АДРЕСА_1, та у договорі відомостей про грошовий вклад в сумі 6926,45грн., що зберігається у ТВБВ № 10004/000498, філії - Донецьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» в м. Горлівка на рахунку № 2004, не зазначено.

Згідно заяви від 26.11.2015р. ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріусу ОСОБА_6 маріупольської державної нотаріальної контори ОСОБА_8, якою просив видати йому свідоцтво про право на спадщину, після смерті матері ОСОБА_3, померлої 19 лютого 2015 року, на грошовий вклад в сумі 6926,45грн., що зберігається у ТВБВ № 10004/000498, філії - Донецьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» в м. Горлівка на рахунку № 2004 (а.с. 71).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (частина третя ст. 1223 ЦК).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина 1 ст. 1269, частина 1 ст. 1270 ЦК).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частин першої-другої статті 1228 ЦК України вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі).

Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1298 ЦК, частина десята статті 67 Закону України «Про нотаріат»).

Згідно частини першої статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Відповідно до п. 4.9. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Мінюсту України від 22.02.2012 року № 296/5, свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

26.11.2015 року постановою державного нотаріусу ОСОБА_6 маріупольської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину право на грошовий вклад з відповідними процентами та компенсаціями, що зберігається у ТВБВ № 10004/000498, філії - Донецьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» в м. Горлівка на рахунку № 2004 в сумі 6926,45грн., після смерті матері ОСОБА_3 померлої 19 лютого 2015 року, у зв'язку з великою імовірністю існування заповідального розпорядження банку щодо вкладу на імя колишньої невістки спадкодавця ОСОБА_7, з якою укладений спадковий договір, або на імя онука, ОСОБА_2 (а.с. 6-8).

Згідно із свідоцтвом про народження серія ІV-НО № 490183, виданим 18.05.1981р. відділом РАЦС виконкому та міського району Горлівки Донецької області, ОСОБА_2, народився 28.04.1981 року, батьком якого є ОСОБА_4, актовий запис № 755 (а.с. 111).

Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, є зокрема, визнання права.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. На теперішній час дійсно існують перешкоди для оформлення позивачем спадкових прав у нотаріальному порядку і за таких обставин визнання права власності на майно в порядку спадкування є компетенцією суду.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що спірний грошовий вклад матері позивача входять до складу спадщини після її смерті і може бути успадкований ОСОБА_1, який є єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3, у звязку з чим поданий позов підлягає задоволенню.

На підставі вищевказаного, керуючись ст.ст. 12, 81, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на грошовий вклад, що зберігається у ТВБВ № 10004/000498, філії - Донецьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» в м. Горлівка на рахунку № 2004 в сумі 6926 (шість тисяч девятсот двадцять шість) грн. 45 коп., в порядку спадкування за законом після померлої 19.02.2015р. ОСОБА_3.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку до Апеляційного суду Донецької області шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Враховуючи п.п. 15.5. п. 15 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Маріуполя до Апеляційного суду Донецької області у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 05.06.2018 року.

Суддя Курбанова Н. М.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_2, 87521.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, АДРЕСА_3.