У х в а л а

14 червня 2018 року

м. Київ

справа № 2-3092/11

провадження № 61-35156 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулька Б. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 22 вересня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами, припинення права одного з подружжя на утримання, зменшення розміру аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до пункту 14 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із статтею 325 ЦПК України (в редакції на час вчинення процесуальної дії) касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду. У разі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Касаційна скарга ОСОБА_1 надійшла до Верховного Суду з пропуском строку на касаційне оскарження вищевказаного судового рішення, оскільки згідно відбитку штампу на поштовому конверті подана 27 квітня 2018 року.

У касаційній скарзі заявником порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки він не був повідомлений про дату, час і місце судового засідання апеляційної інстанції. Також, зазначив, що звернутись вчасно із касаційною скаргою до суду касаційної інстанції не зміг, так як ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області

від 28 березня 2013 року до нього були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом, які були припинені судовим рішенням 5 березня

2018 року, надавши відповідні докази.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження судових рішень заявником пропущено з поважних причин, вважаю за можливе його поновити.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтею 325 ЦПК України (2004 року), статтями 394, 395 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення апеляційного суду Закарпатської області від 22 вересня 2011 року.

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати із Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області цивільну справу № 2-3092/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами, припинення права одного з подружжя на утримання, зменшення розміру аліментів на утримання дитини.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз'яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 16 липня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Б. І. Гулько