Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №514/501/18
Провадження по справі № 2/514/260/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2018 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Тончевої Н.М.,

при секретарі - Образенко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ПАТ КБ " Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ КБ " Приватбанк" звернувся до суду з цивільим позовом до ОСОБА_1 в якому просив стягнути з останньої на користь ПАТ КБ " Приватбанк " заборгованність за кредитним договором № б/н від 29.04.2013року у розмірі 117 000 гривень, в тому числі заборгованність за кредитом- 5559, 52 гривні; заборгованність за процентами за користування кредитом -111440, 48 гривень, а також судові витрати у розмірі1762 гривні , посилаючись на те, що ОСОБА_1 звернулась до ПАТ КБ " Приватбанк" з метою отримання банківських послуг , у зв'язку з чим підписала Заяву № б/н від 29.04.2013року, згідно якої отримала кредит у розмірі 5000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Так, відповідач ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з " Умовами та Правилами надання банкківських послуг" затверджених наказом № СП -2010-256 від 06.03.2010року та " Тарифами Банку" , які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua , складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

На даний час відповідач ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх зобов'язань і не погашає заборгованність за договором.

У судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи позивач повідомлявся належним чином. У долученому до позовної заяви письмовому клопотанні представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить розглянути справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи( а.с. 41).

Відповідач у судове засідання не зявилась, відповідно до поданої заяви просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у зв'язку із не доведеністю останніх, крім того, зазначила, що вона з Умовами та Правилами надання банківських послуг не була ознайомлена , не знала їх змісту. Більш того, зазначила, що термін дії її кредитної картки закінчився , нової карти не отримувала.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

У справі Bellet v. France суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 квітня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір шляхом підписання анкети - заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг. Підписом у названій анкеті-заяві ОСОБА_1 засвідчила свою згоду на те, що ця заява разом з «Умовами і Правилами надання банківських послуг», а також з «Тарифами банку» складає договір між нею і банком та що вона зобов'язується виконувати ці «Умови і Правила надання банківських послуг» (а.с. 9).

За змістом ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Зміст правовідносин учасників договору повинен оцінюватись виходячи із дійсних намірів учасників договору та відповідно до всіх документів, підписаних сторонами при укладенні або виконанні цього договору. Такий висновок щодо необхідності доведення позивачем вказаних обставин викладено Верховним Судом України у постановах від 22 березня 2017 року у справі №6-2320цс16 та від 09 серпня 2017 року у справі №6-2322цс16.

За частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини першої статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Згідно ст. 83 ЦК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Зі змісту правової позиції Верховного Суду України в постанові від 19 березня 2014 року (справа №6-14цс14) вбачається, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

В дійсному позові про стягнення боргу за кредитним договором відсутнє зазначення виду банківської карти, її номера та строку дії, що ставить під сумнів наявність боргу у відповідача.

Також, з наданої позивачем копії заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг не вбачається який саме вид банківської платіжної карти отримала ОСОБА_1 після підписання цієї анкети-заяви та у якому розмірі було встановлено на її картці кредитний ліміт , не зазначено строку дії виданої картки ( а.с. 9-9 зворіт).

За клопотанням відповідачки ОСОБА_1 про витребування доказів з метою встановлення строків давності звернення позивача до суду з даним позовом( а.с.51), судом було постановлено ухвалу від 24.05.2018 року якою зобовязано ПАТ КБ " Приватбанк" надати суду оригінал кредитної справи заведеної 29 квітня 2013року, а також цією ухвалою визнано явку позивача обовязковою на 13 червня 2018року.

Натомість, 14 червня 2018 року на адресу суду надійшов лист від предсавника ПАТ КБ " Приватбанк", про те, що відповідь на запит буде надано в наступне судове засідання.

Справу слуханням відкладено на 02 липня 2018року.

В судове засідання призначене на 02 липня 2018року представник ПАТ КБ " Приватбанк " не зявився вдруге та не надав доказів які були витребувані зазначеною вище ухвалою.

Відтак, суд позбавлений можливості перевірити, на якій підставі ОСОБА_1 отримувала кошти, вказані банком у розрахунку заборгованості та на яких умовах і за якими тарифами повинно було здійснюватись обслуговування карткового рахунку відповідача та чи в межах позовної давності звернувся позивач до суду з даним позовом.

Таким чином, суд дійшов висновку про не достатність розрахунку заборгованості Позивача як доказу, що підтверджує наявність та розмір заборгованості відповідачки ОСОБА_1.

Крім цього, обґрунтовуючи позовні вимоги, ПАТ КБ «ПриватБанк» вказує, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, підписавши заяву-анкету, Умови та Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку та на офіційному сайті банку.

Згідно пункту 1.1.7.12. умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він пролонговується на такий самий термін.

Однак, Умови та Правила не містять підпису позичальника (відповідача у справі), тож, за думкою суду, відсутність підпису відповідача на умовах надання споживчого кредиту фактично надає можливість банку надавати умови у будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з відповідачем. Зазначення у заяві на видачу кредиту про ознайомлення з умовами надання кредиту, без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідача саме з тією редакцією умов, на якій наполягає банк.

Умови та Правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача. Отже, позивач не надав належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме надані суду Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника.

Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного суду України від 22 березня 2017 (справа № 6-2320цс16).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявлені ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» позовні вимоги до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 29.04.2013 року в сумі 117000 грн. задоволенню не підлягають у зв'язку з необґрунтованістю заявлених позовних вимог та відсутністю належних і допустимих доказів, які б підтверджували сам факт укладення між сторонами відповідного кредитного договору та наявність заборгованості відповідача за цим кредитним договором.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 526, 530, 628, 629, 1046, 1054, 1056 ЦК України, керуючись ст. ст. 8,10-13,17,18, 76, 79, 81, 265,273, ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Тарутинський районний суд Одеської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Тончева