Постанова

Іменем України

07 червня 2018 року

м. Київ

справа № 564/436/16-ц

провадження № 61-24065св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Пророка В. В.,

учасники справи:

позивач - приватне акціонерне товариство «Київфундаментбуд»,

відповідач - ОСОБА_4,

третя особа - відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 08 листопада 2016 року в складі судді - Олійник П. В. та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 28 лютого 2017 року в складі суддів: Хилевич С. В., Шеремет А. М., Боймиструк С. В.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У березні 2016 року приватне акціонерне товариство «Київфундаментбуд» (далі - ПрАТ «Київфундаментбуд») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа - відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - відділ ПВР ДДВС Міністерства юстиції України), про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Позовна заява мотивована тим, що 16 лютого 2015 року відбулися прилюдні електронні торги, на яких ОСОБА_4, як переможцю торгів було продано гусеничний екскаватор NEW HOLLAND KOBELKO E2125B LC. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2015 року, яке набрало законної сили, визнано недійсними торги з продажу гусеничного екскаватора та акт державного виконавця про проведені електронні торги від 04 березня 2015 року. ПрАТ «Київфундаментбуд» вважає, що після визнання недійсними електронних торгів та акта державного виконавця про їх проведення, реалізоване майно підлягає поверненню його законному власникові.

На підставі викладеного ПрАТ «Київфундаментбуд» просив витребувати з незаконного володіння ОСОБА_4 гусеничний екскаватор NEW HOLLAND KOBELKO E2125B LC та повернути його позивачу.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 08 листопада 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що у разі наявності підстав для визнання публічних торгів недійсними у первісний стан шляхом реституції повертаються сторони договору - організатор торгів та їх переможець. Тому, після цього майно підлягає повторному продажу з публічних торгів відповідно до порядку, встановленого для виконання судового рішення, оскільки задоволення позову про визнання торгів недійсними не скасовує судового рішення, для виконання якого такі торги були проведені.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 28 лютого 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що продаж майна з прилюдних торгів, проведених з порушенням чинного законодавства щодо порядку виконання судових рішень, не змінює статусу особи, яка придбала майно з прилюдних торгів як добросовісний набувач, у якого майно не може бути витребувано за будь-яких умов.

У касаційній скарзі, поданій у травні 2015 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПрАТ «Київфундаментбуд» просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що факт того, що майно перебувало в арешті не позбавляє особу права власності. Відділ державної виконавчої служби не є власником майна, а лише організатором торгів. Відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

У відзиві на касаційну скаргу, поданому у серпні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4 просить касаційну скаргу відхилити, посилаючись на те, що позов про витребування майна, пред'явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилось, але на момент розгляду справи в суді у неї відсутнє, не може бути задоволений.

11 травня 2018 року цивільну справу передано до Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Судами встановлено, що 16 лютого 2015 року відбулися прилюдні електронні торги, на яких ОСОБА_4, як переможцю торгів було продано гусеничний екскаватор NEW HOLLAND KOBELKO E2125B LC.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2015 року, яке набрало законної сили, визнано недійсними торги з продажу гусеничного екскаватора та акт державного виконавця про проведені електронні торги від 04 березня 2015 року.

Звертаючись із позовом до суду, позивач в обґрунтування підстав заявленого позову посилався на частину другу статті 216 ЦК України.

Установлено, що згідно з актом державного виконавця від 04 березня 2015 року спірне майно вилучалось на виконання наказу господарського суду м. Києва від 06 жовтня 2009 року щодо стягнення з ПрАТ «Київфундаментбуд» як боржника, коштів на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк». Ухвалою господарського суду м. Києва стягувача було замінено на ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Сордант».

За загальним правилом наслідком недійсності правочину є застосування до сторін двосторонньої реституції. Однак слід враховувати, що боржник не є стороною в таких правовідносинах, а отже, і застосування щодо нього норми абзацу 2 частини першої статті 216 ЦК неможливе.

У разі наявності підстав для визнання публічних торгів недійсними у первісний стан шляхом реституції повертаються сторони договору - організатор торгів та їх переможець. Отже, після цього майно підлягає повторному продажу з публічних торгів відповідно до порядку, встановленого для виконання судового рішення, оскільки задоволення позову про визнання торгів недійсними не скасовує судового рішення, для виконання якого такі торги були проведені.

На підставі належним чином оцінених доказів, суди попередніх інстанції дійшли правомірного висновку, про відсутність правових підстав для витребування майна з чужого незаконного володіння, оскільки спірне майно не було втрачено позивачем, а було арештовано в межах зведеного виконавчого провадження, а тому спірне майно у порядку реституції підлягає поверненню продавцю, яким позивач відповідно до протоколу про результати торгів не є.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, викладених у мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» залишити без задоволення.

Рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 08 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 28 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:І. М. Фаловська В. С. Висоцька В. В. Пророк