Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/741/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

29.05.2018 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючий-суддя Рішко Г.І., секретар судового засідання Стрижак О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про примусове виселення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про примусове виселення.

Позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. У зазначеному будинку проживає відповідач ОСОБА_2, колишній чоловік її доньки. Місце реєстрації останнього АДРЕСА_2. Незважаючи на розірвання шлюбу з донькою позивачки. Відповідач продовжує проживати у квартирі позивачки, зловживає алкогольні напої, влаштовує сварки. У добровільному порядку ОСОБА_2 не бажає виселитися, а тому позивач звернулася до суду з вимогою про примусове виселення відповідача.

Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Підтримує заявлені вимоги та просить суд такі задовольнити.

Відповідач у судове засідання без поважних причин повторно не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Розгляд справи проведено в порядку визначеному ст.ст. 280, 281 ЦПК України з ухваленням заочного рішення.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1. Її право власності підтверджується витягом про державну реєстрацію прав НОМЕР_2 від 02.02.2011 року.

У будинку належному позивачу та без згоди позивача, як власника, проживає ОСОБА_2, колишній чоловік доньки позивачки. Проживання відповідача у будинку належному позивачу порушує право останнього на вільне володіння, користування, розпоряджання своїм майном на власний розсуд.

Рішенням Виноградівського районного суду від 21.03.2017 року у справі №299/3206/16-ц шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, укладений 15.05.1999 року - розірвано.

У відповідності до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст. 319 ЦК України), і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону (ч.1 ст. 319 ЦК України).

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, якими закріплено принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Згідно вимог ст.156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім'ї власника будинку зобов'язані дбайливо ставитися до житлового будинку. Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку і придомової території та проведенню ремонту. Статтею 157 ЖК України встановлено, що членів сім'ї власника жилого будинку може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою ст.116 цього кодексу. Виселення проводиться в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до вимог ст.116 ЖК України виселення особи без надання іншого жилого приміщення можливе у випадку систематичного порушення громадянином правил співжиття, які роблять неможливим для інших проживання з ним в одній квартирі, а заходи громадського впливу виявились безрезультатними. Систематичним порушенням є здійснення відповідачем двох або більше порушень правил співжиття протягом останнього року.

З поданих позивачкою доказів вбачається, що відповідач ОСОБА_2 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП (насильство в сім'ї.)

В судовому засіданні не встановлені обставини, які б вказували на те, що відповідач ОСОБА_2 має право на користування належною позивачу квартирою. Також відсутні дані про те, що його зареєстроване місце проживання є за вказаною адресою.

Таким чином, заявлені позивачем вимоги про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 265, 267, 268, 280, 284, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОК НОМЕР_1, (паспорт серії НОМЕР_3 від 22.02.1999 року), зареєстрованого в АДРЕСА_2 Закарпатської області, з житлової квартири АДРЕСА_3 без надання йому іншого жилого приміщення.

Відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Виноградівського районного суду Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної іннстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення копії рішення суду.

ГоловуючийГ. І. Рішко