11.05.2018 Справа № 363/502/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2018 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Клименко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду, посилаючись на те, що 26.10.2012 року між ним та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 5 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Позивач зазначає, що відповідач не виконала належним чином своїх зобов'язань за кредитним договором, чим порушила норми діючого законодавства, оскільки станом на 31.12.2017 року існує заборгованість, яку просить стягнути в примусовому порядку з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі - 117000,00 грн., яка складається з наступного: 5270,92 грн. - заборгованість за кредитом, 111729,08 - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 21.03.2018 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику осіб).

04.04.2018 року ОСОБА_2 отримала копію ухвали суду від 21.03.2018 року, що підтверджується поштовим повідомленням.

У п'ятнадцятий денний строк з дня отримання ухвали суду від 21.03.2018 року відповідач не скористалася своїм правом та не надала суду відзив на позовну заяву і всі письмові докази.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

Зі змісту ч.1 ст.627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Так, 26.10.2012 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір б/н, згідно умов якого відповідач отримала кредит в сумі 5 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України вбачається, що Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно Умов та Правил надання банківських послуг, а саме п.2.1.1.2.3. та п.2.1.1.2.4.,

відповідач, як клієнт банку, надав згоду щодо встановлення кредитного ліміту за рішенням банку та у будь-який момент змінити кредитний ліміт.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, грошові кошти та нараховані проценти не сплачує, у зв'язку з чим станом на 31.12.2017 року за відповідачем по укладеному кредитному договору від 26.10.2012 року рахується заборгованість на загальну суму 117000,00 грн., яка складається з:

- 5270,92 грн. - заборгованість за кредитом;

- 111729,08 - заборгованість по процентам за користування кредитом.

У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Таким чином, оскільки в судом встановлено, що між сторонами укладався кредитний договір, за умовами якого відповідач взяла на себе певні зобов'язання, що належним чином в установлений кредитним договором строк не виконала, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та примусового стягнення заборгованості.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені у вигляді судового збору в розмірі 1 762,00 грн.

На підставі статей 525, 526, 629, 1049, 1054 ЦК України та керуючись статтями 4, 12, 13, 77, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н. НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» () заборгованість за кредитним договором б/н від 26.10.2012 року у розмірі 117000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.Д.Рудюк