Справа № 127/9283/18
Провадження 2/127/1611/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2018 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши в підготовчому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

20.04.2018 року судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04.12.2001 року, актовий запис № 2567, про що 05.02.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області видане повторне свідоцтво про шлюб.

Син ОСОБА_4 народився 01.08.2006 року.

Позивач мотивувала вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів. З січня 2016 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини припинили. Позивач вважає подальше спільне життя та збереження сімї з відповідачем неможливими, тому звернулась до суду з даним позовом.

В підготовчому засіданні позивач ОСОБА_2 позов підтримала, суду пояснила, що вони з відповідачем спільно не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть з січня 2016 року, їх шлюб існує лише формально. Наполягала на розірванні шлюбу, оскільки збереження шлюбу суперечить її інтересам. Просила залишити їй прізвище «Федчишина». На стягненні з відповідача судових витрат не наполягала.

Відповідач ОСОБА_3 в підготовчому засіданні позов визнав, погодився, що їх сімю зберегти неможливо, просив не надавати їм строк для примирення, оскільки питання про розірвання шлюбу між ними вирішено остаточно.

Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем про задоволення позову.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому підстав для продовження судового розгляду немає.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище «Корольчук») ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, був зареєстрований 04.12.2001 року, актовий запис № 2567, про що 05.02.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області видане повторне свідоцтво про шлюб (а.с. 4).

Їх син ОСОБА_4 народився 01.08.2006 року.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Разом з тим, судом встановлено, що сторони спільно не проживають, спільного бюджету не мають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Подальше перебування в шлюбі суперечить інтересам сторін, тому шлюб необхідно розірвати.

Керуючись ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 76-82, 89, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н. НОМЕР_1, прож.: ІНФОРМАЦІЯ_3) та ОСОБА_2 (08.08.1980 р.н., і.н. НОМЕР_2, прож.: ІНФОРМАЦІЯ_4) зареєстрований 04.12.2001 року, актовий запис № 2567, про що 05.02.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області видане повторне свідоцтво про шлюб.

Прізвище ОСОБА_2 залишити без змін.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції закону №2147-VIII від 3 жовтня 2017 року).

Суддя: