Справа № 454/1030/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2018 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л. Ю. ,

при секретарі Кочмар Н.-Г.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, з участю третьої особи Перв»ятицької сільської ради Сокальського району про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з даною позовною заявою до відповідачів, свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_3, із якою він проживав до дня смерті в с. Перв»ятичі Сокальського району. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належну їй земельну частку (пай) площею 1,70 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території Перв»ятицької сільської ради, для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства та належала їй на підставі сертифікату НОМЕР_1 від 22.05.1997р. Заповіту ОСОБА_3 не складала, спадкоємцями після її смерті є мама позивача, а її дочка ОСОБА_2, яка приймати в спадщину дану земельну ділянку не бажає, а відмовляється від спадкування в користь позивача. Вказує на те, що користується спадковим майном та фактично вступив у його управління. Зазначає, що звернувшись у нотаріальну контору з метою прийняття спадщини на зазначену земельну ділянку, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як вказаний сертифікат зареєстрований та виданий Перв»ятицькою сільською радою, а не Сокальською районною радою, як цього вимагає закон, а також відсутній оригінал правовстановлюючого документа. Крім цього, нотаріусом роз»яснино, що матір»ю позивача пропущено строк для подання заяви про відмову від спадщини. Просить визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування після смерті баби.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, надав суду заяву у якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, надала в суд заяви в яких вказує, що визнає позовні вимоги, не заперечує щодо їх задоволення, справу просить розглядати без її участі.

Представник третьої особи Перв»ятицької сільської ради в судове засідання не прибув, надав заяву у якій зазначив, що не заперечує щодо задоволення позову, справу просить розглядати без його участі.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб.

Згідно ст. 548 ЦК УРСР 1963р., який діяв на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Із оглянутої в судовому засіданні копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3.

Згідно Сертифіката на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 22.05.1997р., встановлено, що ОСОБА_3 передано у власність земельну ділянку площею 1,70га. без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована в с. Перв»ятичі, Перв»ятицької сільської ради Сокальського району.

Відповідно до довідки №191 від 11.04.2018р., що видана Перв»ятицькою сільською радою, встановлено, що на час смерті ОСОБА_3, з нею в АДРЕСА_1, зокрема проживав її онук ОСОБА_1.

Як встановлено в ході розгляду справи, позивач є спадкоємцем після смерті матері баби ОСОБА_3, на час відкриття спадщини проживав із нею, постійно користується спадковим майном, доглядає його та фактично вступив у його володіння.

Разом з тим, згідно ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

В свою чергу, відповідно до приписів ст. 549 ЦК УРСР позивач вступив в управління та володіння спадковим майном та має право на спадкування вказаної земельної частки.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до п.п. 16, 17 розділу Х «Перехідних положень» Земельного Кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

У відповідності до п. г ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України).

Згідно пунктів 10 Постанови Пленуму ВС України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

У п.11. постанови Пленуму зазначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) то сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до змісту ст. 1276 ЦК встановлено, що якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Згідно постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004р. №7 - Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Згідно п.3.5. роз'яснень ВСУ України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_3 одержала Сертифікат на право приватної власності на землю, однак не встигла здійснити державну реєстрацію, а тому у ОСОБА_1 немає можливості прийняти спадщину, тому для реалізації права на спадкування за позивачем слід визнати право на спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 264 - 265, 268, 280-284, 354, 355 ЦПК України, 1218, 1225, 1260 ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідент. НОМЕР_3) право на земельну ділянку площею 1,70 га. без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території с. Перв»ятичі, Перв»ятицької сільської ради Сокальського району, згідно сертифікату серії НОМЕР_1 від 22.05.1997р. в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Л. Ю. Фарина