АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/215/17Головуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л.
Провадження № 22-ц/789/277/18 Доповідач - Парандюк Т.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2018 року м. Тернопіль

Апеляційний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Дикун С. І., Храпак Н. М.,

за участю секретаря - Коваль О.І.

та сторін- представників ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та адвоката ОСОБА_3; представника відповідача- адвоката ОСОБА_4; третьої особи - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/215/17 за апеляційними скаргами ВАТ "Державна акціонерна компанія " Державні автомобільні дороги України" та ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 грудня 2017 року, ухваленого суддею Дзюбичем В.Л., у справі за позовами ОСОБА_1 до ДП "Тернопільський облавтодор", ВАТ "Державна акціонерна компанія "Державні автомобільні дороги України", треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я та позовом ОСОБА_7 до ДП "Тернопільський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Державні автомобільні дороги України", треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди заподіяної злочином, апеляційний суд,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 04 червня 2008 року, на ділянці автодороги М-19 сполученням «Доманово - Ковель - Чернівці - Тереблече» на 331 км + 350 м., працівниками філії «Великоберезовицька ДЕД» ДП «Тернопільський облавтодор», а саме шляховим майстром ОСОБА_5, який не вжив заходів безпеки дорожнього руху всіх його учасників на ділянці виконання робіт та водієм ОСОБА_6, який керуючи технологічним транспортом - автомобілем «КРАЗ 6510 МДКЗ 6-4» р.н. НОМЕР_1, виконував маневр розвороту назад в напрямку розділювальної смуги поза межами огороджувальної технічними засобами організації дорожнього руху допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ-2104» р.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1 Внаслідок отриманих під час ДТП тілесних ушкоджень, які належать до тяжких за ознакою небезпеки для життя, був госпіталізований до Тернопільської обласної комунальної клінічної лікарні, де проведено ряд операцій, витрачено кошти на лікування та реабілітацію, потребував догляду.

Матеріальна шкода полягає: у втраченому заробітку, оскільки з 2003 року він був зареєстрований як приватний підприємець, отримував доходи, однак після ДТП, у зв'язку із частковою втратою працездатності перестав працювати; у витратах, викликаних необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбанні ліків, протезуванні, стороннього догляду.

Крім цього, йому завдано моральну шкоду, оскільки внаслідок каліцтва і отриманих тілесних ушкоджень настали значні вимушені зміни у його житті, не може вести нормальний спосіб життя, працювати, нормально говорити і спілкуватися з рідними та знайомими через порушення функцій мови, втратив здатність повноцінно пережовувати їжу, втратив селезінку, лице і все тіло спотворено шрамами, нервова система зрушена, став інвалідом другої групи. Поновлення функцій роботи уражених внаслідок травм органів є неможливим. Внаслідок каліцтва і отриманих тілесних ушкоджень настало різко виражене обмеження його життєдіяльності, що призвело до різко вираженої соціальної дезадаптації та душевних страждань.

Просив суд стягнути з відповідача (збільшивши свої позовні вимоги) на його користь заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 726 770 грн. 62 коп., що включає в себе 626446 грн. 90 коп. втраченого заробітку і 100323 грн. 72 коп. витрат, понесених у зв'язку із лікуванням та оздоровленням та моральну шкоду в розмірі 6 653952 грн.

Також, до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до ДП «Тернопільський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернувся ОСОБА_7 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, заподіяної злочином.

В обгрунтування вимог зазначив, що він є власником автомобіля «ВАЗ-2104» р.н. НОМЕР_2, яким керував його син ОСОБА_1 Вказав, що діями шляхового майстра ОСОБА_5, що відповідав за ремонт ділянки дороги, на якій відбулась ДТП та водія ОСОБА_6, які на час вчинення ДТП були працівниками ДП «Тернопільський облавтодор» йому завдано матеріальну шкоду, яка полягає у відшкодуванні витрат, понесених на ремонт автомобіля із врахуванням індексу інфляції з червня 2008 року по даний час.

Крім того, йому завдано моральну шкоду, яка полягає в особистих моральних переживаннях за здоров'я, життя та самопочуття сина, ОСОБА_1, а також моральних стражданнях, які він поніс через те, що в результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди його син переніс сім операцій за три тижні, перетерпів неймовірні болі і муки, прийняв під час лікування безліч ліків, які своїми побічними діями зашкодили його організму. Він страждав морально, коли бачив, як переживали і хвилювалися за сина і його здоров'я рідні; в порушенні нормальних життєвих зв'язків сина через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми; фізичних стражданнях, які поніс син в результаті отриманих тілесних ушкоджень, які він розцінює, як небезпечні для його життя в момент їх заподіяння, що в свою чергу призвело до порушення нормальних життєвих зв'язків, через тривале лікування; особистих переживаннях з приводу того, що в результаті заподіяної травми, син не може на даний момент належним чином забезпечувати себе і доглядати за собою, що створює йому суттєві незручності в побуті, не може належним чином забезпечувати сім'ю; переживаннях з приводу того, що через ДТП він не міг вчасно повернути кредит, який брав на лікування сина, що призвело до тривалого стресового та депресивного стану. Його син отримав непоправну шкоду для здоров'я, а відповідач не надав жодної матеріальної допомоги і для відновлення порушених прав як своїх так і свого сина ним було затрачено багато часу та зусиль.

Крім того, моральна шкода полягає в тому, що тривалий час він, як власник автомобіля, не міг користуватися автомобілем, який був пошкоджений, чим був позбавлений можливості вести звичайний спосіб життя.

У зв'язку з викладеним, просив суд, стягнути з відповідача (збільшивши свої вимоги) на його користь матеріальну шкоду, із врахуванням суми інфляції, в розмірі 73049 грн. 95 коп. та моральну шкоду в розмірі 300 000 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 грудня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з дочірнього підприємства «Тернопільський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (м. Тернопіль, вул. Кульчицької, 8, ідентифікаційний код: 31995099) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( проживає: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_3) 345833,31 грн. (Триста сорок п'ять тисяч вісімсот тридцять три гривні тридцять одна копійка) матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнуто з дочірнього підприємства «Тернопільський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (м. Тернопіль, вул. Кульчицької, 8, ідентифікаційний код: 31995099) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( проживає: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_3) 400 000 (Чотириста тисяч) гривень грошового відшкодування заподіяної моральної шкоди.

В задоволені решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Позов ОСОБА_7 - задоволено частково.

Стягнуто з дочірнього підприємства «Тернопільський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (м. Тернопіль, вул. Кульчицької, 8, ідентифікаційний код: 31995099) на користь ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 (проживає: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_4) 27181 (Двадцять сім тисяч сто вісімдесят одну) гривню заподіяної матеріальної шкоди.

Стягнуто з дочірнього підприємства «Тернопільський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (м. Тернопіль, вул. Кульчицької, 8, ідентифікаційний код: 31995099) на користь ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 (проживає: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_4) 55 000 (П'ятдесят п'ять тисяч) гривень грошового відшкодування заподіяної моральної шкоди.

В задоволені решти позовних вимог ОСОБА_7 відмовлено.

Стягнуто з дочірнього підприємства «Тернопільський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (м. Тернопіль, вул. Кульчицької, 8, ідентифікаційний код: 31995099) в дохід держави 3730,14 гривень судового збору за заявлені позовні вимоги майнового характеру та 640 гривень за заявлені вимоги немайнового характеру.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким його позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги вказав на те, що суд неправомірно відмовив у стягненні інфляційних втрат, не врахувавши поданий ним розрахунок розміру інфляційних втрат та лише частково стягнув моральну шкоду, мотивуючи своє рішення вимогами справедливості та розумності, не зазначивши жодного доказу який би спростовував зазначені вимоги позивача.

Вважає, що суд неправомірно відмовив у задоволенні вимог щодо інфляційних втрат, посилаючись на те, що ця вимога не доведена належними доказами, зокрема, висновком експертизи, та з огляду на те, що їх заявлена велика кількість та за тривалий період часу, що потребує спеціальних знань при проведенні таких розрахунків. Зазначив, що не знав, що зроблені позивачем розрахунки інфляційних втрат викличуть у суду незрозумілості чи утруднення, а тому під час вирішення справи у суді першої інстанції не звертався до експерта для вирішення цього питання, а зробив це вже після ухвалення рішення. Враховуючи викладене просить суд апеляційної інстанції дослідити доданий ним висновок експерта про розрахунок суми індексації витрачених коштів на лікування та реабілітацію та суму втраченого доходу.

ДП "Тернопільський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" також оскаржило рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.12.2017 року в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі просило рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовів ОСОБА_1 та ОСОБА_7 відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що судом неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги ДП "Тернопільський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" зазначило, що судом не враховано протиправну поведінку та ступінь вини в здійсненні ДТП ОСОБА_1, яка виражається у недотриманні ним правил Дорожнього руху та у відповідності до ст.1193 ЦК України не зменшено розмір заподіяної матеріальної та моральної шкоди.

Вважає, що судом невірно проведено нарахування втраченого заробітку, оскільки доходом, з якого має вираховуватись сума втраченого доходу фізичною особою-підприємцем внаслідок каліцтва, у розумінні ст.1198 ЦК України, є дохід з якого має вираховуватися прибутковий податок, чого не було враховано судом першої інстанції.

Крім того, вважає, що судом безпідставно частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди, оскільки ним не надано жодного відповідного документу, який би засвідчував вартість матеріального збитку завданого його транспортному засобу та моральної шкоди, оскільки судом присуджено моральне відшкодування його синові ОСОБА_1, а батьки мають право на відшкодування моральної шкоди, лише завданої смертю особи.

ДП "Тернопільський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" та треті особи ОСОБА_5 і ОСОБА_6 подали відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу ДП "Тернопільський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" та додаткові пояснення.

У судовому засіданні представники ОСОБА_1 - ОСОБА_2, адвокат ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримали, зіславшись на доводи викладені в ній. Апеляційну скаргу відповідача не визнали, вважаючи її безпідставною та необгрунтованою.

Представник відповідача ОСОБА_4 свою апеляційну скаргу підтримав, апеляційну скаргу ОСОБА_1 не визнає, вважає, що у вчиненні ДТП винен сам ОСОБА_1, порушивши ПДР.

Треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6 підтримали апеляційну скаргу облавтодору, заперечивши апеляційну скаргу ОСОБА_1, подавши відзиви.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційних скарг в їх межах, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" та ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок ДТП позивачу завдано матеріальної та моральної шкоди, однак в повному обсязі не доведено належними та допустимими доказами розміри заявлених відшкодувань. Крім того, за недоведеністю, зокрема, відсутністю висновку експертизи, суд відмовив у задоволенні вимог про інфляцію у зв'язку із невиплатою втраченого заробітку та понесеними витратами на лікування.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_7, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок пошкодження його транспортного засобу йому завдано матеріальної шкоди в розмірі 27 181 грн.; моральної шкоди у зв'язку із ушкодженням здоров'я його сина ОСОБА_1 в розмірі 50 000 грн. та моральної шкоди завданої пошкодженням належного на праві власності автомобіля в розмірі 5 000 грн.

Судом встановлено, що на ділянці автодороги М-19 сполученням «Доманово - Ковель - Чернівці - Тереблече» на 331 км + 350 м., 04.06.2008 року працівниками філії «Великоберезовицька ДЕД» ДП «Тернопільський облавтодор» проводилися роботи по поточному (планово-попереджувальному) ремонту полотна автодороги, а саме влаштування розділювальної смуги транспортних потоків зустрічних напрямків, із використанням технологічного транспорту, зокрема, автомобіля «КРАЗ 6510 МДКЗ 6-4» р.н. НОМЕР_1.

В процесі проведення вказаних робіт шляховий майстер ОСОБА_5, в порушення вимог п.п. 11.1.5, 11.2.2 Технічних правил ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування України п. 5.15 СНиП ІІІ-4-80* Часть III «Правила производства и приемки работ», п.2 ст. 23 Закону України «Про дорожній рух», ч.1 п.11 «Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони», затверджених постановою Кабінету Міністрів України N 198 від 30 березня 1994 року, п. 3.1.1 «Технічних правил ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування України» (П-Г. 1-218-113-97), не вжив заходів щодо забезпечення охорони праці робітників, а також безпеки дорожнього руху всіх його учасників на ділянці виконання робіт, як наслідок водій ОСОБА_6 в порушення вимог п.п. 1.1, 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України керуючи технологічним транспортом - автомобілем «КРАЗ 6510 МДКЗ 6-4» р.н. НОМЕР_1, виконував маневр розвороту назад в напрямку розділювальної смуги поза межами огороджувальної технічними засобами організації дорожнього руху (зокрема огороджувальними щитами, бар'єрами, напрямними віхами та конусами) зони, по ділянці діючої автодороги «Доманово - Ковель - Чернівці -Тереблече» (331 км + 350 м), що в межах смт. Велика Березовиця Тернопільського району, під час якого допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ-2104» р.н. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1.

ОСОБА_1 визнаний інвалідом другої групи довічно. (т.2, а.с. 32).

Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків.

Стаття 1187 ЦК України передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності) володіє транспортним засобом.

Згідно вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 квітня 2016 року, який набрав законної сили, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 288 КК України та призначено покарання за цією статтею у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст.49 КК України, звільнено від призначеного покарання у зв'язку із закінченням строків давності; ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України, звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки.

Власником транспортного засобу КРАЗ 6510 МДКЗ 6-4, д.н. НОМЕР_1 є ДП «Тернопільський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 працювали в ДП «Тернопільський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на посаді шляхового майстра та водія відповідно і на момент вчинення ДТП перебували з організацією в трудових відносинах.

Як вбачається з акту судово-медичного дослідження №1583 від 07 серпня 2008 року та висновку експерта №2578 від 19 грудня 2008 року масивність, різноманітний характер тілесних ушкоджень, розташування їх на різних анатомічних ділянках вказують, що дані пошкодження цілком могли бути спричинені за обставин дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 04 червня 2008 року між автомобілями «КРАЗ 6510 МДКЗ 6-4» р.н. НОМЕР_1 та «ВАЗ-2104» р.н. НОМЕР_2.

Статтею 22 ЦК України, передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Відповідно до ст. 1195 ЦКУ - фізична особа або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток(дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, протезування, стороннього догляду тощо.

В результаті зіткнення транспортних засобів водій автомобіля «ВАЗ-2104» ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження: травма голови у вигляді синців повік обох очей, наскрізні рани лівої щоки, чисельних ран носа, перелом верхньої щелепи по типу ФОР 111 в ділянці серединного піднебіння, травми живота з розривом селезінки, чисельні рани лівої руки, які належать до тяжких за ознакою небезпеки для життя, що стверджується висновком експерта № 2578 від 19.12.2008 року. (т.2.а.с.106-110).

Відповідно до Довідки №2190 від 04 липня 2008 року виданої Тернопільською обласною комунальною клінічною лікарнею ОСОБА_1, 1981 р.н., жителя АДРЕСА_1 про те, що він поступив на стаціонарне лікування у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії з діагнозом: Політравма. Закрита черепно-мозкова травма. Забій головного мозку легкого ступеня. Перелом верхньої щелепи по типу L1-FortIII. Багатоуламковий перелом верхньої щелепи. Травматична побутова розщелина твердого піднебіння (перелом піднебінної кістки по серединному шву). Травматичний кутовий відкритий перелом нижньої щелепи із зміщенням фрагментів. Обширна наскрізна рана лівої щоки. Наскрізна рана верхньої губи. Забійні рани слизової ротової порожнини. Множинні гематоми і садна обличчя. Гематоми лівої бокової поверхні шиї. Було проведено ряд операцій: 04 червня 2008 року в 21:00 - первинна хірургічна обробка множинних рваних різаних ран із зупиненням профузної кровотечі. Тимчасова відкрита репозиція фрагментів верхньої та нижньої щелепи. 04 червня 2008 року в 23:00 - трахеостомія. 04 червня 2008 року в 23:50 - первинна хірургічна обробка рани верхньої лівої кінцівки. 05 червня 2008 року в 02:30 - лапаротомія. Ревізія черевної порожнини. Спленектомія. Дренування черевної порожнини. 12 червня 2008 року в 11:40 - металоостеосинтез нижньої щелепи. 17 червня 2008 року хворий переведений для подальшого стаціонарного лікування в стоматологічне відділення ТОККЛ. 24 червня 2008 року хворий переведений для подальшого стаціонарного лікування в хірургічне відділення ТОККЛ. 25 червня 2008 року та 26 червня 2008 року були проведені операції: ревізія лівого піддіафрагмального кута зліва. Розкриття та дренування обмеженої гематоми та репозиція фіксація фрагментів верхньої та нижньої щелепи з накладанням шин по Васильєву. 02 липня 2008 року хворий переведений для подальшого стаціонарного лікування в стоматологічне відділення ТОККЛ ( том 2 а.с. 89).

На лікуванні в КЗ ТОР "Тернопільська університетська лікарня" ОСОБА_1 перебував у відділеннях: з 04.06. по 16.06.2008 р. - анестезіології та пасивної терапії,з 17.06. по 26.06.2008 р. та з 02.07. по 08.07.2008 р.- стоматологічному; з 24.06. по 01.07.2008 р. -хірургічному. Вартість затрат на перебування становить 2788 грн. В зв'язку з обмеженим бюджетним фінансуванням, згідно листка лікарських призначень медичної допомоги ОСОБА_1 за власні кошти придбав ряд медпрепаратів.(т.2, а.с.90).

Крім того, ОСОБА_1 за період з травня 2009 по грудень 2016 року неодноразово перебував на лікуванні в лікарнях у зв'язку з хворобами, отриманими внаслідок ДТП та отриманими додатковими діагнозами, що стверджується виписками з медичних карток з призначенням відповідного лікування та проведення реабілітації. (.т.2, а.с. 93-105).

Таким чином, судом першої інстанції вірно нарахована загальна сума в розмірі 29594,64 грн. витрат пов'язана із лікування позивача (придбання ліків, консультації лікарів, діагностичні дослідження) з 04 червня 2008 року (дата вчинення ДТП) по 12 квітня 2017 року (дата подачі позивачем заяви про збільшення позовних вимог), що підтверджена наявними у матеріалах справи копіями чеків та інших платіжних документів, зокрема: від 09 вересня 2010 року на суму 42,05 грн. (а.с. 89); від 20 липня 2012 року на суму 46,50 грн. (а.с. 89); від 10 липня 2008 року на суму 06,38 грн. (а.с. 89); від 06 червня 2011 року на суму 1512,60 грн. (а.с. 101); від 24 жовтня 2011 року на суму 1274,60 грн. (а.с. 101); від 05 листопада 2008 року на суму 22,60 грн. (а.с. 102); від 14 листопада 2008 року на суму 65,79 грн. (а.с. 102); від 19 листопада 2008 року на суму 19,25 грн. (а.с. 102); від 19 листопада 2008 року на суму 02,75 грн. (а.с. 102); від 23 листопада 2008 року на суму 40,34 грн. (а.с. 102); від 21 листопада 2008 року на суму 40,34 грн. (а.с. 102); від 14 листопада 2008 року на суму 02,50 грн. (а.с. 102); від 14 листопада 2008 року на суму 17,55 грн. (а.с. 102); від 13 листопада 2008 року на суму 56 грн. (а.с. 102); від 04 листопада 2008 року на суму 50,03 грн. (а.с. 102); від 12 жовтня 2008 року на суму 26,75 грн. (а.с. 103); від 19 жовтня 2008 року на суму 07 грн. (а.с. 103); від 21 жовтня 2008 року на суму 12 грн. (а.с. 103); від 22 жовтня 2008 року на суму 12 грн. (а.с. 103); від 04 вересня 2008 року на суму 36 грн. (а.с. 104); від 07 вересня 2008 року на суму 02,50 грн. (а.с. 104); від 15 вересня 2008 року на суму 05,75 грн. (а.с. 104); від 15 вересня 2008 року на суму 57,50 грн. (а.с. 104); від 14 вересня 2008 року на суму 14,38 грн. (а.с. 104); на суму 11,06 грн. (а.с. 104); від 14 вересня 2008 року на суму 37,05 грн. (а.с. 104); від 30 вересня 2008 року на суму 37,83 грн. (а.с. 104); від 30 вересня 2008 року на суму 37,62 грн. (а.с. 104); від 05 серпня 2008 року на суму 79,06 грн. (а.с. 105); від 11 серпня 2008 року на суму 39,53 грн. (а.с. 105); від 06 серпня 2008 року на суму 32,77 грн. (а.с. 105); від 12 серпня 2008 року на суму 42 грн. (а.с. 105); від 18 серпня 2008 року на суму 03,50 грн. (а.с. 105); на суму 34,91 грн. (а.с. 105); від 07 серпня 2008 року на суму 04,50 грн. (а.с. 105); від 07 серпня 2008 року на суму 0,95 грн. (а.с. 105); від 13 серпня 2008 року на суму 27 грн. (а.с. 105); від 15 серпня 2008 року на суму 89,44 грн. (а.с. 105); від 22 серпня 2008 року на суму 129,22 грн. (а.с. 106); від 26 серпня 2008 року на суму 134,14 грн. (а.с. 106); від 28 серпня 2008 року на суму 40,48 грн. (а.с. 106); від 29 липня 2008 року на суму 154,67 грн. (а.с. 107); від 29 липня 2008 року на суму 14,24 грн. (а.с. 107); на суму 95,60 грн. (а.с. 107); від 02 липня 2008 року на суму 71,05 грн. (а.с. 108); від 02 липня 2008 року на суму 01,25 грн. (а.с. 108); на суму 25 грн. (а.с. 108); від 04 липня 2008 року на суму 02,39 грн. (а.с. 108); від 03 липня 2008 року на суму 56,99 грн. (а.с. 108); від 04 липня 2008 року на суму 88,92 грн. (а.с. 108); від 04 липня 2008 року на суму 07,50 грн. (а.с. 108); від 08 липня 2008 року на суму 15,96 грн. (а.с. 108); від 11 липня 2008 року на суму 18,33 грн. (а.с. 108); від 11 липня 2008 року на суму 99,75 грн. (а.с. 108); від 24 липня 2008 року на суму 40,63 грн. (а.с. 108); від 25 липня 2008 року на суму 74,55 грн. (а.с. 108); від 25 липня 2008 року на суму 01,80 грн. (а.с. 108); від 09 червня 2008 року на суму 311,50 грн. (а.с. 109); від 08 червня 2008 року на суму 292,20 грн. (а.с. 110); від 09 червня 2008 року на суму 245,96 грн. (а.с. 110); від 09 червня 2008 року на суму 48,56 грн. (а.с. 110); від 09 червня 2008 року на суму 01,45 грн. (а.с. 110); від 05 червня 2008 року на суму 28,48 грн. (а.с. 110); від 08 червня 2008 року на суму 03,28 грн. (а.с. 110); від 06 червня 2008 року на суму 478,26 грн. (а.с. 110); від 08 червня 2008 року на суму 292,20 грн. (а.с. 110); від 07 червня 2008 року на суму 261,32 грн. (а.с. 110); від 07 червня 2008 року на суму 60,99 грн. (а.с. 110); від 05 червня 2008 року на суму 182,51 грн. (а.с. 110); від 11 червня 2008 року на суму 19,60 грн. (а.с. 111); від 11 червня 2008 року на суму 02,22 грн. (а.с. 111); від 12 червня 2008 року на суму 233,86 грн. (а.с. 111); від 12 червня 2008 року на суму 10,30 грн. (а.с. 111); від 12 червня 2008 року на суму 22,28 грн. (а.с. 111); від 10 червня 2008 року на суму 260,73 грн. (а.с. 111); від 10 червня 2008 року на суму 07,97 грн. (а.с. 111); від 10 червня 2008 року на суму 06,35 грн. (а.с. 111); від 11 червня 2008 року на суму 241,94 грн. (а.с. 111); від 13 червня 2008 року на суму 259,13 грн. (а.с. 112); від 14 червня 2008 року на суму 268,92 грн. (а.с. 112); від 15 червня 2008 року на суму 256,90 грн. (а.с. 112); на суму 04,50 грн. (а.с. 112); на суму 05,16 грн. (а.с. 112); від 16 червня 2008 року на суму 04,64 грн. (а.с. 112); на суму 158,63 грн. (а.с. 112); від 23 червня 2008 року на суму 36,26 грн. (а.с. 113); від 22 червня 2008 року на суму 251,58 грн. (а.с. 113); від 23 червня 2008 року на суму 268,67 грн. (а.с. 113); від 24 червня 2008 року на суму 123,82 грн. (а.с. 113); від 23 червня 2008 року на суму 04,20 грн. (а.с. 113); від 23 червня 2008 року на суму 72,98 грн. (а.с. 113); від 18 червня 2008 року на суму 22,60 грн. (а.с. 113); від 19 червня 2008 року на суму 166,97 грн. (а.с. 113); від 19 червня 2008 року на суму 04,19 грн. (а.с. 113); від 19 червня 2008 року на суму 684,78 грн. (а.с. 113); від 19 червня 2008 року на суму 27,54 грн. (а.с. 113); від 30 червня 2008 року на суму 06,90 грн. (а.с. 113); від 20 червня 2008 року на суму 19,50 грн. (а.с. 113); від 30 червня 2008 року на суму 78,60 грн. (а.с. 113); на суму 01,60 грн. (а.с. 113); від 20 червня 2008 року на суму 33,35 грн. (а.с. 113); від 25 червня 2008 року на суму 06,40 грн. (а.с. 114); від 25 червня 2008 року на суму 0,75 грн. (а.с. 114); від 25 червня 2008 року на суму 01,50 грн. (а.с. 114); від 25 червня 2008 року на суму 18,30 грн. (а.с. 114); від 25 червня 2008 року на суму 17,20 грн. (а.с. 114); від 26 червня 2008 року на суму 235,71 грн. (а.с. 114); від 26 червня 2008 року на суму 05,68 грн. (а.с. 114); від 26 червня 2008 року на суму 29,15 грн. (а.с. 114); від 27 червня 2008 року на суму 15 грн. (а.с. 114); від 27 червня 2008 року на суму 16,59 грн. (а.с. 114); від 27 червня 2008 року на суму 50,44 грн. (а.с. 114); від 29 червня 2008 року на суму 5 грн. (а.с. 114); від 18 листопада 2010 року на суму 414,20 грн. (а.с. 131); від 26 листопада 2012 року на суму 711,90 грн. (а.с. 131); від 26 листопада 2012 року на суму 15 грн. (а.с. 131); від 10 жовтня 2012 року на суму 178,60 грн. (а.с. 131); від 05 квітня 2012 року на суму 178,60 грн. (а.с. 131); від 30 листопада 2010 року на суму 250 грн. (а.с. 131); від 18 листопада 2010 року на суму 30 грн. (а.с. 131); від 18 листопада 2010 року на суму 160 грн. (а.с. 131); від 30 жовтня 2012 року на суму 1217,80 грн. (а.с. 132); від 26 вересня 2012 року на суму 82 грн. (а.с. 133); від 14 лютого 2013 року на суму 358,44 грн. (а.с. 182); від 23 вересня 2013 року на суму 31 грн. (а.с. 182); від 03 червня 2013 року на суму 38,50 грн. (а.с. 182); від 03 грудня 2012 року на суму 15,50 грн. (а.с. 182); від 16 квітня 2013 року на суму 57,27 грн. (а.с. 183); від 19 квітня 2013 року на суму 01,50 грн. (а.с. 183); від 13 квітня 2013 року на суму 78,50 грн. (а.с. 183); від 21 квітня 2013 року на суму 20 грн. (а.с. 183); від 15 квітня 2013 року на суму 09,50 грн. (а.с. 183); від 16 квітня 2013 року на суму 06,45 грн. (а.с. 183); ); на суму 33,80 грн. (а.с. 184); від 15 квітня 2013 року на суму 144,14 грн. (а.с. 184); на суму 40,25 грн. (а.с. 184); від 13 лютого 2013 року на суму 27,10 грн. (а.с. 184); від 11 лютого 2013 року на суму 18,95 грн. (а.с. 185); від 20 вересня 2013 року на суму 31,50 грн. (а.с. 187); від 23 вересня 2013 року на суму 18,50 грн. (а.с. 187); від 08 січня 2013 року на суму 12,82 грн. (а.с. 187); на суму 485,91 грн. (а.с. 187); від 13 січня 2014 року на суму 122,45 грн. (а.с. 187); від 04 лютого 2014 року на суму 144,40 грн. (а.с. 188); на суму 63,85 грн. (а.с. 188); на суму 68,40 грн. (а.с. 188); від 24 січня 2014 року на суму 127,35 грн. (а.с. 188); на суму 72,60 грн. (а.с. 188); від 15 листопада 2013 року на суму 123,70 грн. (а.с. 188); від 24 грудня 2013 року на суму 115,58 грн. (а.с. 196); від 04 квітня 2014 року на суму 10,50 грн. (а.с. 197); від 26 березня 2014 року на суму 99,75 грн. (а.с. 197); від 18 березня 2014 року на суму 49,70 грн. (а.с. 197); від 03 березня 2014 року на суму 34,50 грн. (а.с. 197); від 31 березня 2014 року на суму 04,50 грн. (а.с. 197); від 29 квітня 2014 року на суму 101,50 грн. (а.с. 197); від 23 лютого 2014 року на суму 109,20 грн. (а.с. 198); від 02 січня 2014 року на суму 116,55 грн. (а.с. 198); від 14 лютого 2014 року на суму 117,65 грн. (а.с. 198); від 18 січня 2014 року на суму 50,60 грн. (а.с. 198); від 21 липня 2014 року на суму 140,50 грн. (а.с. 202); від 29 серпня 2014 року на суму 24,50 грн. (а.с. 203); від 10 грудня 2014 року на суму 29 грн. (а.с. 205); на суму 157,96 грн. (а.с. 207); від 24 лютого 2014 року на суму 42,65 грн. (а.с. 207); від 27 серпня 2014 року на суму 10,50 грн. (а.с. 207); від 29 липня 2014 року на суму 35,75 грн. (а.с. 207); від 09 січня 2015 року на суму 9 грн. (а.с. 208); від 09 січня 2015 року на суму 52,50 грн. (а.с. 208); від 05 червня 2015 року на суму 72,69 грн. (а.с. 214); від 27 квітня 2015 року на суму 14 грн. (а.с. 214); від 26 травня 2015 року на суму 11,90 грн. (а.с. 215); від 06 серпня 2015 року на суму 0,70 грн. (а.с. 217); від 06 серпня 2015 року на суму 64,90 грн. (а.с. 217); від 19 листопада 2015 року на суму 28,90 грн. (а.с. 217); від 08 листопада 2015 року на суму 35,91 грн. (а.с. 217); від 12 жовтня 2015 року на суму 188,50 грн. (а.с. 219); від 14 жовтня 2015 року на суму 186,25 грн. (а.с. 219); від 20 жовтня 2015 року на суму 109,20 грн. (а.с. 219); від 20 березня 2016 року на суму 280 грн. (а.с. 225); від 24 березня 2016 року на суму 43 грн. (а.с. 225); від 21 березня 2016 року на суму 53,50 грн. (а.с. 225); від 22 березня 2016 року на суму 14 грн. (а.с. 225); від 16 травня 2016 року на суму 112,69 грн. (а.с. 226); від 20 травня 2016 року на суму 138 грн. (а.с. 226); від 20 травня 2016 року на суму 124,75 грн. (а.с. 226); від 29 листопада 2016 року на суму 456,60 грн. (а.с. 229); від 28 листопада 2016 року на суму 33 грн. (а.с. 229); від 26 листопада 2016 року на суму 198,36 грн. (а.с. 229); від 04 листопада 2016 року на суму 52,98 грн. (а.с. 229); від 25 листопада 2016 року на суму 775,35 грн. (а.с. 229); від 01 квітня 2016 року на суму 15 грн. (а.с. 229); від 22 вересня 2016 року на суму 104 грн. (а.с. 230); від 10 серпня 2016 року на суму 2221 грн. (а.с. 233); від 06 лютого 2017 року на суму 505 грн. (а.с. 234); від 22 лютого 2017 року на суму 113,60 грн. (а.с. 235); від 06 квітня 2017 року на суму 35 грн. (а.с. 235); від 29 серпня 2011 року на суму 350 грн. (а.с. 91); від 20 грудня 2008 року на суму 200 грн. (а.с. 125); на суму 57 грн. (а.с. 126); від 24 грудня 2012 року на суму 3100 грн. (а.с. 129); від 29 листопада 2012 року на суму 1200 грн. (а.с. 130); від 02 грудня 2013 року на суму 500 грн. (а.с. 187); від 03 грудня 2013 року на суму 65 грн. (а.с. 193); від 10 листопада 2014 року на суму 532 грн. (а.с. 206).

Відповідно до ст. 1208 ЦК України - за заявою потерпілого у разі підвищення вартості життя розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, підлягає індексації на підставі рішення суду. За заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду.

Статті 2, 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" зазначає, що індексації підлягають суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я....".

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотки.

Враховуючи те, що з дня отримання травми і по день розгляду справи неодноразово відбулось підвищення як заробітної плати, так і прожиткового мінімуму громадян, відповідачем не відшкодовано і не надано жодної допомоги позивачу, а також відбулась інфляція, тому експертом проведено розрахунок сум витрат, понесених на лікування з врахуванням індексу інфляції у відповідні періоди. Сума витрат на лікування та реабілітацію ОСОБА_1 за вище згаданий період становила 29594,64 грн., а сума індексації витрачених коштів складає 38252,76 грн.( висновок експертного економічного дослідження № 85/18-22 від 01.02.2018 року), які підлягають стягненню в користь позивача.

Відповідно до п. п. в) п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 27.03.1992, № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" якщо в потерпілого у зв'язку з ушкодженням здоров'я є потреба у додаткових витратах на медичну та соціальну допомогу, що підтверджується із зазначенням їх тривалості висновком МСЕК, вони компенсуються Фондом відповідно до ч. 4 ст. 34 Закону N 1105-XIV. Додаткові витрати потерпілих, на яких дія цього Закону не поширюється (потреба в них та їх тривалість мають підтверджуватися висновком судово-медичної експертизи), підлягають стягненню з особи, відповідальної за шкоду, на підставі ст. 455 ЦК.

При вирішенні таких вимог судам належить виходити з того, що розмір витрат на ліки, лікування, протезування (крім протезів із дорогоцінних металів), предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість. За медичним висновком потерпілому, який став інвалідом, періодично, але не рідше одного разу на три роки, а інвалідам I групи - щорічно надається безоплатно путівка для санаторно-курортного лікування; у разі самостійного придбання путівки її вартість компенсується Фондом у розмірі, встановленому його правлінням. Потерпілому, який став інвалідом, компенсуються також витрати на проїзд до місця лікування й назад. Якщо він працює і використав щорічну відпустку до одержання путівки в санаторно-курортний заклад, йому надається додаткова відпустка для лікування (включаючи час проїзду) зі збереженням на цей період середньомісячного заробітку, який він мав до ушкодження здоров'я, або заробітку, який склався перед відпусткою, за його вибором.

У разі необхідності супроводжувати потерпілого особі, яка це робить, компенсуються витрати на проїзд і житло відповідно до законодавства про службові відрядження.

Однак при вирішенні спору, суд першої інстанції прийшов до неправильного висновку щодо відмови у стягненні витрат на проїзд залізничним транспортом до місця лікування і назад, санаторно-курортного лікування, понесених ОСОБА_1

З квитанції до прибуткового касового ордеру №3875 вбачається, що ОСОБА_1 сплачено 675 грн. за проживання у ЗАО "Санаторій ім.С.М. Кірова" (а.с.93 зворот т.1).

Крім того, витрати ОСОБА_1 для проїзду до місця лікування і назад (м. Ялта, Львів, Київ, Вінниця, Більче-Золоте) залізним транспортом на загальну суму 786,13 грн., підтверджуються наявними в матеріалах справи проїзними документами (а.с.93,100,124,126,181,186,192,200, 215 т.1).

Що ж стосується витрат, понесених ОСОБА_2, як супроводжуючою особою ОСОБА_1, то колегія суддів вважає, що в цій частині стягнення коштів в сумі 1180.33 грн. слід відмовити, оскільки у виписках з медичних карток хворого її сина відсутня вказівка лікарів щодо проведення супроводу останнього.

Вірним є висновок суду щодо відмови у задоволенні позовних в частині стягнення на користь позивача витрат на загальну суму 9409,77 грн. за період з 2008 по 2017 роки: послуги таксі, проїзд у громадському транспорті, таксі, бронювання білетів, видача довіреностей нотаріусом, виготовлення копій документів, придбання канцелярських товарів, паперу, копіювальної техніки, заправки пальним приватних машин, відправлення поштової кореспонденції, благодійних внесків у лікувальних закладах, ортопедичного крісла, профілактора Євмінова, оскільки ним не надано переконливих доказів, що такі кошти були понесені у зв'язку із отриманими тілесними пошкодженнями в результаті ДТП.

Відповідно до ст. 1198 ЦК України, розмір доходу фізичної особи - підприємця, втраченого фізичною особою внаслідок ушкодження здоров'я, що підлягає відшкодуванню, визначається з її річного доходу, одержаного в попередньому господарському році, поділеного на дванадцять. Якщо ця особа отримувала дохід менш як дванадцять місяців, розмір її втраченого доходу визначається шляхом визначення сукупної суми доходу за відповідну кількість місяців. Розмір доходу від підприємницької діяльності, втраченого фізичною особою підприємцем внаслідок ушкодження здоров'я, визначається на підставі даних органу доходів і зборів. Розмір доходу, втраченого фізичною особою - підприємцем внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, обчислюється виходячи з розміру доходу, який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, у сумах, нарахованих до вирахування податків.

Згідно висновку експерта №024 від 18 лютого 2016 року ОСОБА_1 втратив загальну працездатність на 55 %, професійну працездатність на 70%.

З 16.05.2003 року ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа - підприємець.

Згідно довідки № 1141/6/18-19-13-20/2319 від 03 листопада 2017 року, виданої Тернопільською об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Тернопільській області, середньомісячний дохід ОСОБА_1 за попередній господарський рік до отримання ушкодження здоров'я (до 04.06.2008 р.) становив 4563,33 грн.( 18331.12 грн.(за другий квартал 2007 року) плюс 12256,45 грн. за третій квартал 2007 року плюс 15345,43 грн. за четвертий квартал 2007 р. плюс 8826,99 грн. за перший квартал 2008 р. = 54759,99 грн. :12 місяців).

За період з 01 листопада 2008 року по 31 січня 2017 року сума втраченого доходу в результаті каліцтва фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 за 99 місяців складає 451769,67 грн.(4563,33 грн.*99 міс.), що стверджується висновком експертного економічного дослідження №85/18-22 від 01.02.2018 р., який відповідачем не оспорювався і жодним доказом не спростований.

Суд першої інстанції в цій частині визначив суму втраченого доходу в розмірі 316238,67 грн. Однак, колегія суддів вважає, що при проведені розрахунку судом невірно визначена дана сума, яка виправляється розрахунком проведеним експертом- фахівцем. А тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про стягнення із відповідача в користь позивача 451769,67 грн. втраченого доходу за 99 місяців, тобто з часу отримання каліцтва і до розгляду справи.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5, власником автомобіля ВАЗ 21043 р.н. НОМЕР_2 є ОСОБА_7.

Вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля ВАЗ 21043 р.н. НОМЕР_2, в результаті його пошкодження при ДТП, складає 27181 грн., що підтверджується звітом про оцінку автомобіля ВАЗ 21043 р.н. НОМЕР_2 №99, яка була проведена дочірним підприємством «Експрес - сервіс авто» ТзОВ Український експертний центр «Експрес - сервіс авто».(т.1, а.с.157-162).

Суд вірно стягнув з відповідача в користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі збитку, завданого його автомобілю в результаті пошкодження під час ДТП.

Безпідставними є посилання заявника відповідача про те, що під час ДТП є вина ОСОБА_1, яка виявилась в порушенні п.12 ПДР, оскільки ці твердження не підтверджені жодним доказом у справі, а спростовуються вироком Тернопільського міськрайонного суду від 12.04.2016 року, яким доведена вина працівників відповідача ОСОБА_6, ОСОБА_5 у вчиненні ДТП.

Відповідно до ст. 1167 ЦКУ - моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, рішеннями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.

Як передбачено ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди в розмірі 400000 грн., суд першої інстанції врахував характер та обсяг моральних страждань ОСОБА_1, пов'язаних з ушкодженням його здоров'я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, перенесення фізичних і душевних страждань, під час операцій, так і після них, порушення нормального ритму життя, докладення значних зусиль для відновлення і повернення до нормальних умов життя, відновлення здоров'я, позбавлений можливості працювати, нормально говорити, їсти, спілкуватись з рідними та друзями через порушення функцій мови і при цьому виходив із засад розумності, виваженості та справедливості.

Разом з тим, безпідставним є висновки суду першої інстанції про стягнення в користь ОСОБА_7 50 000 гривень моральної шкоди, яка полягала в особистих моральних переживаннях за здоров'я, життя та самопочуття його сина, оскільки згідно вимог ч.2 ст.1168 ЦК України батькам відшкодовується моральна шкода, завдана смертю фізичної особи.

В зв'язку з цим, колегія суддів вважає, що рішення суду в цій частині підлягає скасуванню і ухваленню нового рішення про відмову у задоволенні позову в стягненні 50000 грн. моральної шкоди в зв'язку з ушкодження здоров'я його сина ОСОБА_7

Що ж стосується стягнення моральної шкоди в сумі 5000 грн. за пошкоджений автомобіль, то колегія суддів погоджується з даним висновком, оскільки суд виходив із засад розумності, виваженості та справедливості, а також враховано, що ОСОБА_7 в результаті пошкодження автомобіля під час ДТП був позбавлений можливості вести нормальний спосіб життя, змушений був використовувати громадський транспорт, переніс душевні та психологічні страждання.

Не заслуговують на увагу, як на підставу вимог, посилання апелянта ОСОБА_1 на ст. 625 ЦК України, оскільки відповідно до роз'яснень, даних в п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», положення статті 625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов'язанням, яке виникає з договірних зобов'язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК).

Таким чином, колегія судді вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1, враховуючи надані докази, підлягають до часткового задоволення про стягнення матеріальної та моральної шкоди з відповідача, оскільки винними у вчиненні ДТП є ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (треті особи по справі), які станом на 04.06.2008 року були працівниками ДП "Тернопільський облавтодор".

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу, проведенням експертиз.

Пункт 9 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються інваліди 1 та 11 групи.

ОСОБА_1 є інвалідом другої групи.

Під час розгляду справи було проведено експертне дослідження № 85/18-22 від 29.01.2018 року вартістю 514,80 грн. та експертне дослідження щодо пошкодження автомобіля 12.06.2008 р. вартістю 328 грн., що стверджується копіями квитанцій і які оплачені позивачем, а тому у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Згідно договору № 30/01/2018 року від 30.01.2018 року між ОСОБА_1 та Адвокатським об'єднанням "Експерт Лігл Сервіс" укладено договір про надання правової допомоги, якими написано апеляційну скаргу про що свідчить акт № 2 31.01.2018 року на суму 2500 грн. (а.с.168-171 т.2).

Не підлягають стягненню з відповідача, як витрати на юридичні послуги в розмірі 6164 грн., які сплачені ОСОБА_2 ФОП ОСОБА_9 за придбання набору партнера "PARASOL STANDART", оскільки останній не здійснює адвокатську діяльність, що не заперечується представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2, а компенсацію витрат на юридичну допомогу згідно договору купівлі-продажу законодавством не передбачено.

Судові витрати покласти на відповідача в межах ними понесених.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія " Державні автомобільні дороги України" - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 грудня 2017 року в частині стягнення 345833, 31 грн. матеріальної шкоди та в частині відмови стягнення в користь ОСОБА_1 інфляційних за понесені витрати на лікування, проїзд на залізничному транспортні, санаторно-курортне лікування скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути із дочірнього підприємства «Тернопільський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (м. Тернопіль, вул. Кульчицької, 8, ідентифікаційний код: 31995099) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( проживає: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_3) 29594,64 грн. витрат, пов'язаних з лікуванням, 38252,76 грн. інфляційних за витрачені кошти на лікування та реабілітацію, 451769,67 грн. втраченого доходу в результаті каліцтва фізичної-особи підприємця, 675 грн. за санаторно-курортне лікування, 786,13 грн. за проїзд на залізничному транспорті.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 грудня 2017 року в частині стягнення ОСОБА_1 400000 грн. моральної шкоди та в частині відмови в решті позовних вимог - залишити без зміни.

Стягнути із дочірнього підприємства «Тернопільський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (м. Тернопіль, вул. Кульчицької, 8, ідентифікаційний код: 31995099) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( проживає: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_3) 2500 грн. судових витрат, пов'язаних із подачею апеляційної скарги, 514,80 грн. за проведення експертного дослідження № 85/18-22 від 29.01.2018 року та 328,44 грн. за проведення дослідження від 12.06.2008 року.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 грудня 2017 року в частині стягнення ОСОБА_7 55 000 грн. моральної шкоди скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в стягненні на користь ОСОБА_7 50000 грн. моральної шкоди понесеної у зв'язку із ушкодженням здоров'я його сина ОСОБА_1.

Стягнути із дочірнього підприємства «Тернопільський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (м. Тернопіль, вул. Кульчицької, 8, ідентифікаційний код: 31995099) на користь ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 (проживає: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_4) 5000 грн. моральної шкоди за пошкоджений автомобіль.

Рішення суду в частині стягнення в користь ОСОБА_7 27181 грн. матеріальної шкоди за пошкоджений автомобіль - залишити без зміни.

Судові витрати покласти на відповідача в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 травня 2018 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Т.С. Парандюк