АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/634/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

ОСОБА_1 (суддя-доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3,

секретар судового засідання Кошельник В.М.,

за участю: представника апелянта ОСОБА_4,

представників відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/17234/15-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 лютого 2018 року (суддя Козак О.В.) у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, Хмельницької міської ради, виконавчого комітету Хмельницької міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про скасування рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради, визнання недійсним державного акту, скасування державної реєстрації земельної ділянки та зобовязання вчинити дії,

встановив:

У серпні 2015 року позивач ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом та після збільшення позовних вимог просив скасувати рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради народних депутатів від 27.02.1997 року №1434 в частині надання ОСОБА_9 земельної ділянки площею 0,1500 га для ведення особистого підсобного господарства по вул.Вітанова, 7, в м.Хмельницькому; визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серія ХМ №16455, виданого на імя ОСОБА_9, який належить ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.10.2012 року, реєстраційний номер 4417; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки за кадастровим номером :28:001:0559 та зобовязати управління Держгеокадастру у Хмельницькому районі виключити відомості із Національної Кадастрової Системи про земельну ділянку, загальною площею 0,15га, яка розташована в м.Хмельницькому по вул.Вітанова, 7, та належить на праві приватної власності ОСОБА_8

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 21.12.1988 року його брат ОСОБА_10 на підставі договору купівлі-продажу купив у ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 житловий будинок по вул. Гавришка, 53 в м.Хмельницькому, який розташований на землях колгоспу «Комунар». _____________________________________________________________________________

Головуюча в першій інстанції ОСОБА_14

Доповідач Спірідонова Т.В. Категорія: 47

На підставі договору дарування від 15.08.1989 року позивач придбав у власність житловий будинок в м.Хмельницькому по вул. Гавришка,53. В договорі дарування зазначено, що житловий будинок розташований на колгоспній землі. Згідно із архівним витягом з протоколу №5 загальних зборів колгоспу «Комунар» від 19.11.1988року за будинком по вул. Гавришка, 53, закріплюється земельна ділянка площею 0,20 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та для ведення особистого селянського (підсобного) господарства. На підставі рішення Хмельницької міської ради від 30.04.2014 року №24 йому передано у власність земельну ділянку площею 0,10 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в м.Хмельницькому, по вул.Гавришка, 53 (кадастровий номер :28:001:0694) та видано свідоцтво на право власності від 02.02.2015 року. Однак, позивач не має можливості приватизувати земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, оскільки є накладення земельної ділянки ОСОБА_8 (кадастровий номер :28:001:0559) на земельну ділянку, яка закріплювалась за домоволодінням позивача, площа накладення земельної ділянки становить 0,0080 га. Рішенням виконкому Хмельницької міської ради від 27.02.1997 року №1434 ОСОБА_9 передано у власність земельну ділянку площею 0,1500 га в м.Хмельницькому по вул. Вітанова,7, для ведення особистого підсобного господарства. В подальшому ОСОБА_9 отримав державний акт на право приватної власності на землю від 11.05.1998 року, серії ХМ за №16455. У власність вказану земельну ділянку ОСОБА_8 отримала в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_9 Позивач вважає, що рішення виконкому Хмельницької міської ради в частині передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_9 являється протиправним, а Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку від 11.03.1998 року №16455 є незаконним. Позивач посилається на те, що частина земельної ділянки, яка перейшла у власність ОСОБА_9 перебувала у користуванні позивача, а тому Хмельницька міська рада вийшла за межі своїх повноважень, розпорядившись спірною земельною ділянкою. При виготовленні технічної документації на земельну ділянку ОСОБА_9 не було погоджено з позивачем як суміжним користувачем межі земельної ділянки, а також межі земельної ділянки не встановлювалися землевпорядною організацією. Крім того, місцезнаходження та проміри земельної ділянки, яка відображена в державному акті на право власності на земельну ділянку, виданому ОСОБА_9, не відповідає промірам і місцезнаходженню земельної ділянки за кадастровим номером :28:001:0559.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 лютого 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження набуття ним права власності чи користування спірною земельною ділянкою, а також не надано доказів на підтвердження порушення його прав невідповідністю промірів та конфігурації земельної ділянки, зміщенням меж земельної ділянки, належної ОСОБА_8, що встановлено висновком судової земельно-технічної експертизи №11/16 від 28.12.2016 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, земельна ділянка, яка перебуває у його користуванні була сформована у порядку, встановленому діючим на момент її передачі у користування законодавством, а її проміри були доведені у судовому засіданні належними доказами. Під час розробки технічної документації із землеустрою для видачі свідоцтва про право на спадщину з апелянтом, як суміжним землекористувачем, межі земельної ділянки відповідача за кадастровим номером :28:001:0559 не погоджувались. Тому, таке порушення призвело до накладення земельних ділянок та позбавило його права на користування частиною земельної ділянки. Судом не звернуто увагу на те, що межі земельної ділянки отриманої у власність

ОСОБА_9 згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії ХМ № 16455, суттєво відрізняються від меж земельної ділянки, яку успадкувала ОСОБА_8 з кадастровим номером :28:001:0559, а також внаслідок зміни конфігурації земельної ділянки було набуто право власності на дорогу.

Апелянт ОСОБА_7 повідомлений належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не зявився.

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_7 - ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представники відповідачів - Хмельницької міської ради та виконавчого комітету Хмельницької міської ради ОСОБА_5 та представник відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області ОСОБА_6, заперечуючи проти апеляційної скарги, зазначили, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.

Відповідач ОСОБА_8 повідомлена належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не зявилась, подала відзив на апеляційну скаргу, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає. Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу зазначила, що позивачем не надано доказів щодо порушення його прав, свобод чи інтересів прийнятим рішенням виконкому Хмельницької міської ради в частині надання ОСОБА_9 земельної ділянки та видачею Державного акта на право приватної власності на землю.

Заслухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що згідно з договором купівлі-продажу будинку від 21.12.1988 року ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 продали ОСОБА_10 глиновалькований будинок жилою площею 16,3 кв.м., що знаходиться в м. Хмельницькому по вул. Гавришко, 53 на землі колгоспу «Комунар», на цій ділянці знаходиться жилий будинок та огорожа деревяна.

Згідно із архівним витягом з протоколу №5 зборів уповноважених колгоспників колгоспу «Комунар» Хмельницького району від 19.11.1988 року постановлено виділити ОСОБА_10, земельну ділянку площею 0,20 га, так як він купує жилий будинок в ОСОБА_18 по вул. Гавришко, 53, відмінивши рішення правління від 08.10.1988 року, протокол №16, так як відмовилась від купівлі цього будинку ОСОБА_19.

Відповідно до договору дарування від 15.08.1989 року ОСОБА_10 подарував ОСОБА_7 жилий будинок з надвірними будівлями в м.Хмельницькому вул.Гавришко, 53, розташований на колгоспній землі.

Рішенням сорок четвертої сесії Хмельницької міської ради №27 від 12.11.2014 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічної документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність громадян» вирішено затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та надано у власність земельні ділянки для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) землі житлової та громадської забудови ОСОБА_7, м. Хмельницький, вул. Гавришко,53, кадастровий номер земельної ділянки :28:001:0694, площею 1000 кв.м.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.02.2015 року ОСОБА_7 є власником земельної ділянки кадастровий номер :28:001:0694 по вул. Гавришка, 53 в м. Хмельницькому, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,10 га.

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ХМ №16455 ОСОБА_9 на підставі рішення виконкому Хмельницької міської ради №1434 від 27.02.1997 року, належала на праві приватної власності земельна ділянка розміром 0,1500 га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована по вул.Вітанова,7 в м. Хмельницькому.

Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 11.10.2012 року щодо майна ОСОБА_9, який помер 10.04.2012 року, ОСОБА_8 успадкувала земельну ділянку розміром 0,1500 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по вул. Вітанова,7 в м. Хмельницькому та належала померлому на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія ХМ №16455, виданого виконавчим комітетом Хмельницької міської ради 11.05.1998 року на підставі рішення виконкому Хмельницької міської ради №1434 від 27.02.1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ХМ №16455. Відповідно до витягу з Поземельної книги про земельну ділянку ВТ-02012, виданого Управлінням Держкомзему в м. Хмельницькому Хмельницької області 10.08.2012 року, кадастровий номер земельної ділянки :28:001:0559, код та назва цільового призначення земельної ділянки 01.03 для ведення особистого селянського господарства; загальна площа згідно з правовстановлювальним документом 0,1500 га, з них сільськогосподарські угіддя, в тому числі рілля 0,1500 га.

Відповідно до ст.70 Земельного кодексу Української РСР (в редакції 1970 року, зі змінами на час виникнення спірних правовідносин) набуття права власності на жилий будинок і господарські будівлі, належні до цього колгоспного двору, не дає права на користування присадибною земельною ділянкою в розмірі, яким користувався колгоспний двір. Надання присадибних земельних ділянок членам колгоспу, які набули право власності на жилий будинок і господарські будівлі, проводиться в порядку, визначеному статтями 63,64 цього Кодексу. Якщо особа, яка набула право власності на жилий будинок і господарські будівлі, не є колгоспником, земельна ділянка їй може бути надана в порядку і розмірах, передбаченими статтями 77,78 і 106-1 цього Кодексу.

Згідно ч.ч.2,3 ст.77 Земельного кодексу Української РСР (в редакції 1970 року, зі змінами на час виникнення спірних правовідносин) колгосп за рішенням загальних зборів членів колгоспу (зборів уповноважених) надає присадибні земельні ділянки вчителям, лікарям та іншим спеціалістам, які працюють і проживають у сільській місцевості. Робітникам, службовцям, пенсіонерам та інвалідам, які працюють і проживають в сільській місцевості, при наявності вільних присадибних земель у колгоспах, радгоспах, інших державних сільськогосподарський підприємствах, організаціях і установах, присадибні земельні ділянки можуть надаватися відповідно за рішенням загальних зборів членів колгоспу (зборів уповноважених) або адміністрації радгоспу, підприємства, організації чи установи, затвердженим виконавчим комітетом сільської ради Народних депутатів.

Пунктом 3 частини 1 статті 78 Земельного кодексу Української РСР (в редакції 1970 року, зі змінами на час виникнення спірних правовідносин) робітники, службовці і інші громадяни, які проживають у сільській місцевості, користуються присадибними земельними ділянками, включаючи площу, зайняту будівлями, у таких розмірах: всі інші робітники і службовці, які проживають у сільській місцевості, але не працюють у сільському господарстві, - не більше 0,15 гектара, а на поливних землях - не більше 0,08 гектара на сім'ю.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.90 Земельного кодексу Української РСР (в редакції 1970 року, зі змінами на час виникнення спірних правовідносин) на землях міст при переході права власності на будівлю переходить також і право користування земельною ділянкою або її частиною. Якщо попередній власник будівлі одержав земельну ділянку на пільгових умовах за нормами, що перевищують діючі, за новим власником будинку може бути закріплена в користування земельна ділянка, виходячи з норм, встановлених статтею 88 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.88 Земельного кодексу Української РСР (в редакції 1970 року, зі змінами на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що в містах, де допускається індивідуальне житлове будівництво, виконавчими комітетами міських ОСОБА_16 народних депутатів можуть надаватися громадянам для цієї мети земельні ділянки в розмірах від 0,03 до 0,06 гектара, з врахуванням місцевих умов, незалежно від кількості членів сім'ї.

З наведеного вище вбачається, що у власності позивача перебуває згідно із свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 02.02.2015 року земельна ділянка кадастровий номер :28:001:0694 по вул. Гавришка, 53 в м. Хмельницькому, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,10 га. Крім того, з наданого суду позивачем збірного кадастрового плану вбачається, що з вказаною земельною ділянкою межує також земельна ділянка, що перебуває у користуванні ОСОБА_7 площею 0,0800га для ведення особистого селянського господарства. Отже, загальний розмір земельної ділянки, яка перебуває у фактичному користуванні позивача становить 0,18га, що є більше розміру, визначеного ст.ст.78,88 Земельного кодексу Української РСР, в редакції 1970 року, зі змінами на час набуття позивачем права власності на житловий будинок.

Статтею 17 Земельного кодексу України (в редакції від 18.12.1990 року) визначено, що надання земельних ділянок у володіння або користування здійснюється в порядку відведення. Відведення земельних ділянок провадиться на підставі рішення відповідної ОСОБА_16 народних депутатів. У рішеннях про надання земельних ділянок у володіння або користування зазначається мета, для якої вони відводяться. Порядок вирішення питань про надання земельних ділянок у володіння або користування встановлюється Верховною ОСОБА_16 Української РСР.

Згідно із ст.22 Земельного кодексу України (в редакції від 18.12.1990 року) право володіння або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання наданої земельної ділянки (в тому числі і на умовах оренди) до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право володіння або право користування землею, забороняється.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надано суду: витяг з протоколу №5 зборів уповноважених колгоспників колгоспу «Комунар» Хмельницького району від 19.11.1988 року, якими постановлено виділити земельну ділянку ОСОБА_10, 0,20 га, так як він купує жилий будинок по вул. Гавришко, 53; копію запису за адресою вул. Гавришка, 53 із земельно-кадастрової книги, переданої колгоспом «Комунар» Хмельницькій міській раді, згідно з якою за ОСОБА_10 рахувалось 0,14га землі, а за ОСОБА_7 0,06га землі.

Оцінивши наявні у справі докази, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що при набутті права власності на житловий будинок та господарські будівлі позивачу передано у користування присадибна земельна ділянка (у порядку та розмірах визначених ст.ст.77,78 чи ст.ст. 87,88 Земельного кодексу Української РСР в редакції 1970 року) колгоспом за рішенням загальних зборів членів колгоспу чи за рішенням виконавчого комітету міської ОСОБА_16 народних депутатів в розмірі 0,20га, а також на підтвердження конфігурації вказаної земельної ділянки. Також, не надано позивачем суду належних та допустимих доказів на підтвердження набуття ним права власності чи користування спірною земельною ділянкою в порядку відведення, передбаченому Земельним кодексом України (в редакції від 18.12.1990 року) та встановлення землевпорядними організаціями меж цієї земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання ним документа, що посвідчує його право володіння або користування земельною ділянкою.

На підставі вищевикладеного, безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що спірна земельна ділянка на законних підставах перебувала у користуванні ОСОБА_7

У звязку з викладеним, доводи апелянта щодо непогодження з ним меж, як суміжним землекористувачем, суд вважає безпідставними. Сплата позивачем земельного податку в 1998-1999 роках не підтверджує право позивача на користування земельною ділянкою 0,20га.

Відповідно до висновку експерта №11/16 судової земельно-технічної експертизи від 28.12.2016 року, проміри та конфігурація земельної ділянки, площею 0,15 га, в м.Хмельницький по вул.Вітанова,7, яка відображена в Державному акті на право приватної власності на землю від 11.05.1998 року серії ХМ за №16455, виданого на імя ОСОБА_9 не відповідають промірам та конфігурації земельної ділянки, площею 0,15 га в м.Хмельницький, вул.Вітанова,7 за кадастровим номером :28:001:0559, який належить ОСОБА_8 Фактичне користування земельною ділянкою ОСОБА_8 не відповідає свідоцтву про право на спадщину за заповітом, посвідченого 11.10.2012 року приватним нотаріусом ОСОБА_20 за р-н 4417 та не відповідає державному акту на право приватної власності на землю від 11.05.1998 року серії ХМ №16455, виданого на імя ОСОБА_9

Невідповідності, зміщення меж земельної ділянки, конфігурація невідповідностей та проміри невідповідностей земельної ділянки, площею 0,15 га в м.Хмельницький по вул.Вітанова,7 (цільове призначення ведення особистого селянського господарства) за кадастровим номером :28:001: 0559 та земельної ділянки, яка відображена в державному акті на право приватної власності на землю від 11.05.1998 року серії ХМ за №16455, відображені на кадастровому плані (додаток №1) і в каталозі координат (додаток №5) та обмежуються точками: 1,2,3,10,1 - площею 0,0048га; 3,11,12,13,14,15,16,17,6,5,4,3,- площею 0,0164 га; 17,7,8,9,1,17 площею 0,0054 га. Частина земельної ділянки загального користування (дорога) площею 0,0047 га увійшла в загальну площу земельної ділянки за кадастровим номером :28:001:0559, який належить ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.10.2012 року. В загальну площу земельної ділянки, яка перейшла у власність ОСОБА_9 згідно Державного акта на право приватної власності на землю від 11.05.1998 року серії ХМ №16455 частина земельної ділянки загального користування (дорога), не увійшла.

Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження належності йому на праві власності чи користування земельної ділянки, яка межує з земельною ділянкою, належною ОСОБА_8, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивачем не обґрунтовано та не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження порушення його прав невідповідністю промірів та конфігурації земельної ділянки, зміщенням меж земельної ділянки належної ОСОБА_8, що встановлені висновком судової земельно-технічної експертизи №11/16 від 28.12.2016 року.

Тому, доводи апеляційної скарги в цій частині також не заслуговують на увагу.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Встановивши фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 травня 2018 року.

Судді: /підпис/ ОСОБА_1

/підпис/ ОСОБА_2

/підпис/ ОСОБА_3

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.В.Спірідонова