Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/1688/18 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«14» травня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Подліянової Г.С.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2016 року його поновлено на посаді першого заступника директора КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради, стягнуто з відповідача на його користь втрачений заробіток за час вимушеного прогулу з 17 листопада 2015 року по 18 травня 2016 року в сумі 54614,88 грн. ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 02 серпня 2017 року рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2016 року залишено без змін.

Оскільки відповідач не поновив його на роботі по 02 серпня 2017 року, час його вимушеного прогулу збільшився до 02 серпня 2017 року.

Враховуючи, що за час вимушеного прогулу з 17 листопада 2015 року по 18 травня 2016 року вже ухвалено рішення про стягнення втраченого заробітку, неоплаченим залишився час вимушеного прогулу з 19 травня 2016 року по 02 серпня 2017 року, що згідно з графіками роботи КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради становить 302 робочих дня. Згідно з довідкою про доходи його середньоденний заробіток за два місяці до звільнення становив 523,80 грн. Розмір втраченого заробітку дорівнює 158 187,60 грн.

На підставі зазначеного просив стягнути з КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради на його користь втрачений заробіток у сумі 158 187,60 грн. час час вимушеного прогулу з 19 травня 2016 року по 02 серпня 2018 року .

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 лютого 2018 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 16 березня 2018 року апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито, та ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 08 травня 2018 справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Від КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За приписами ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2016 року про поновлення позивача на роботі набуло законної сили лише 02 серпня 2017 року, у зв'язку з чим відсутні підстави для оплати відповідачем вказаного періоду.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду М.Запоріжжя від 18 травня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 до КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради задоволені частково, поновлено ОСОБА_3 на посаді першого заступника директора КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради, стягнуто з КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради на користь ОСОБА_3 втрачений заробіток за час вимушеного прогулу з 17 листопада 2015 року по 18 травня 2016 року в розмірі 54 614,88 грн.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 30 серпня 2016 року апеляційну скаргу КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради задоволено. Рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 18 травня 2016 року скасовано, ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 січня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, рішення Апеляційного суду Запорізької області від 30 серпня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 02 серпня 2017 року апеляційну скаргу КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради відхилено, рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 18 травня 2016 року залишено без змін.

Згідно з наказом заступника генерального директора КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради № 43-к від 03 серпня 2017 року на виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 18 травня 2016 pоку, ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 02 серпня 2017 року, ОСОБА_3 поновлено на посаді першого заступника генерального директора з 17 листопада 2015 року.

На підставі наказу КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради №54к від 15 вересня 2017 року ОСОБА_3 звільнено за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію.

За приписами ст. 43Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Частиною сьомою статті 235 КЗпП України передбачено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується негайно. Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника, після чого державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (ч. 1 ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21 квітня 1999 року в редакції на час ухвалення рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2016 року)..

Аналогічні положення містить ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року.

Таким чином, затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі є саме невидання власником (уповноваженим органом) наказу про поновлення працівника на роботі після проголошення судового рішення.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-435цс15 та в постанові Верховного суду від 16 січня 2018 року у справі №524/415/16-ц провадження № 61-713св17.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 367 ЦПК України в редакції, чинній станом на 18 травня 2016 року, суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.

Таким чином, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2016 року в частині поновлення на роботі підлягало негайному виконанню, проте фактично було виконано роботодавцем лише 03 серпня 2017 року.

В порушення наведених норм трудового законодавства, а також в порушення принципу загальнообов'язковості судового рішення, відповідач не провів негайне виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2016 року про поновлення позивача на роботі.

Відповідно до статті 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

За змістом п. 8 Розділу IV Постанови Кабинету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» № 100 від 08 лютого 1995 року нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно з довідкою про доходи КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради № 05/725 від 26 травня 2017 року середньоденна заробітна плата за останні два місяці роботи (вересень та жовтень 2015 року) становить 523,80 грн.

За розрахунком позивача кількість днів затримки становить 302 робочих дня, КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради розрахунок не спростований.

Таким чином, сума компенсації втраченого заробітку за час вимушеного прогулу з 19 травня 2016 року по 02 серпня 2017 року, якій підлягає стягненню з КП «Облводоканал» Запорізької обласної ради на користь ОСОБА_3, дорівнює 158 187,60 грн. (523,80 грн. * 302 дні).

Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі ст. 376 ЦПК України з прийняттям нової постанови про задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 279, 368, 369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 лютого 2018 року у цій справі скасувати та ухвалити нове постанову наступного змісту.

Позов ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради на користь ОСОБА_3 втрачений заробіток за час вимушеного прогулу з 19 травня 2016 року по 02 серпня 2017 року в розмірі 158 187,60 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 14 травня 2018 року.

Головуючий

Судді: