Справа №701/227/18-ц
Номер провадження2/701/173/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2018 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого судді - А. І. Костенка

за участю секретаря - М. А. Чикурової

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Державний реєстратор Маньківської районної державної адміністрації, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: сфг «Агродар», в особі голови ОСОБА_3 про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та зняття з державної реєстрації,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та зняття з державної реєстрації.

На підставу своїх вимог спирається на те, що 29 жовтня 2008 року позивач уклав договір оренди землі №12 з ОСОБА_4 терміном 10 років. Обєктом договору оренди стала земельна ділянка площею 3,0422 га, яка належала орендодавцю на підставі державного акту серії ЧР №138144 та знаходиться в адмінмежах Маньківської селищної ради і призначена для товарного сільськогосподарського виробництва. Термін дії договору визначений до 29.10.2018 року. Відповідач, тобто ОСОБА_2, набув право власності на вказану земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 2-198 від 12.03.2015 року, видане Маньківською державною нотаріальною конторою, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 114633008 від 20.02.2018 року. Отримавши право власності на вказану земельну ділянку відповідач не звертався до позивача з питаннями припинення договору оренди і останній продовжував орендувати земельну ділянку згідно договору оренди землі №12 від 20.10.2008 року на тих же умовах. 14 лютого 2018 року позивач, уклав додаткову угоду №1 до договору оренди землі №12 від 29 жовтня 2008 року терміном на 10 років з відповідачем на ту ж земельну ділянку, площею 3,0422 га, кадастровий номер :02:001:0302 , розташовану в адмінмежах Маньківської селищної ради. При укладені додаткової угоди відповідач не заявляв про намір припинити дію договору оренди, а навпаки вияв намір про його продовження. 20.02.2018 року позивач звернувся до реєстраційної служби з метою зареєструвати вказану додаткову угоду, але не зміг цього зробити оскільки за повідомленням державного реєстратора на вказану земельну ділянку площею 2,9843 га, кадастровий номер :02:001:0302, що належить відповідачу, вже зареєстроване речове право оренди земельної ділянки згідно договору оренди від 01.11.2015 р. б/н, строком на 10 років за орендарем: Селянсько-фермерське господарство «АГРОДАР» , що знаходиться за адресою Черкаська обл., Маньківській район, вулиця Чапаєва, будинок 52. На підтвердження цього видано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно № 114633008 від 20.02.2018 року. Позивач звернувся до відповідача з метою зясувати чи укладав від договір оренди землі з сфг «Агродар», на що останній не заперечив факту підписання договору оренди земельної ділянки з сфг «АГРОДАР», але при цьому пояснив, що голова сфг «Агродар» ОСОБА_3, обманним шляхом уклав договір оренди землі №185 від 01 листопада 2015 року пояснивши йому, що позивач, не буде продовжувати договір оренди земельної ділянки після закінчення строку дії договору. Про те, що ОСОБА_3, зареєстрував договір оренди відповідачу, було не відомо. Також відповідач повідомив, що має бажання продовжити договірні відносини з позивачем. В період дії договору оренди землі, позивач орендовану земельну ділянку використовував за цільовим призначенням, своєчасно та в повному обсязі сплачував орендодавцю орендну плату і будь-якого спору щодо орендних відносин між сторонами не виникало. Будь-яких скарг від орендодавця до орендаря на невиконання або неналежне виконання останнім договірних зобов'язань не надходило. З огляду на вищевказане позивач вважає, що його переважне право на поновлення договору оренди землі є порушеним. Укладений договір оренди землі між відповідачем та сфг «АГРОДАР», а також державна реєстрація речового права оренди землі за сфг «АГРОДАР», є незаконними, адже на момент проведення такої реєстрації заявлені права оренди земельної ділянки вже було зареєстроване за позивачем, у звязку з чим позивач вимушений звертатись до суду з даним позовом.

Позивач та його представник в судове засідання не з′явилися, але надали суду заяву, згідно якої позов підтримали та просили провести розгляд справи без їх участі.

Відповідач в судове засідання не з′явився, але надав письмову заяву згідно якої позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розгляд справи провести без його участі.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Державний реєстратор Маньківської районної державної адміністрації в судове засідання не з′явився, але згідно наданої суду заяви просив розгляд справи провести без його участі.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача сфг «Агродар в судове засідання не з′явився, але згідно наданої суду заяви просив розгляд справи провести без його участі.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: 29 жовтня 2008 року позивач уклав договір оренди землі №12 з відповідачем ОСОБА_4 терміном 10 років. Обєктом договору оренди стала земельна ділянка площею 3,0422 га, яка належала орендодавцю на підставі державного акту серії ЧР №138144 та знаходиться в адмінмежах Маньківської селищної ради і призначена для товарного сільськогосподарського виробництва. Термін дії договору визначений до 29.10.2018 року. Відповідач, тобто ОСОБА_2, набув право власності на вказану земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 2-198 від 12.03.2015 року, видане Маньківською державною нотаріальною конторою, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 114633008 від 20.02.2018 року. Отримавши право власності на вказану земельну ділянку відповідач не звертався до позивача з питаннями припинення договору оренди і останній продовжував орендувати земельну ділянку згідно договору оренди землі №12 від 20.10.2008 року на тих же умовах. 14 лютого 2018 року позивач, уклав додаткову угоду №1 до договору оренди землі №12 від 29 жовтня 2008 року терміном на 10 років з відповідачем на ту ж земельну ділянку, площею 3,0422 га, кадастровий номер :02:001:0302, розташовану в адмінмежах Маньківської селищної ради. При укладені додаткової угоди відповідач не заявляв про намір припинити дію договору оренди, а навпаки вияв намір про його продовження. 20.02.2018 року позивач звернувся до реєстраційної служби з метою зареєструвати вказану додаткову угоду, але не зміг цього зробити оскільки за повідомленням державного реєстратора на вказану земельну ділянку площею 2,9843 га, кадастровий номер :02:001:0302, що належить відповідачу, вже зареєстроване речове право оренди земельної ділянки згідно договору оренди від 01.11.2015 р. б/н, строком на 10 років за орендарем селянсько-фермерське господарство «АГРОДАР» , що знаходиться за адресою Черкаська область, Маньківській район, вулиця Чапаєва, будинок 52. На підтвердження цього видано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно № 114633008 від 20.02.2018 року. Позивач звернувся до відповідача з метою зясувати чи укладав він договір оренди землі з сфг «Агродар», на що останній не заперечив факту підписання договору оренди земельної ділянки з сфг «АГРОДАР», але при цьому пояснив, що голова сфг «Агродар» ОСОБА_3, обманним шляхом уклав договір оренди землі №185 від 01 листопада 2015 року пояснивши йому, що позивач, не буде продовжувати договір оренди земельної ділянки після закінчення строку дії договору. Проте, що ОСОБА_3, зареєстрував договір оренди відповідачу було не відомо. Також відповідач повідомив, що має бажання продовжити договірні відносини з позивачем. В період дії договору оренди землі, позивач орендовану земельну ділянку використовував за цільовим призначенням, своєчасно та в повному обсязі сплачував орендодавцю орендну плату і будь-якого спору щодо орендних відносин між сторонами не виникало. Будь-яких скарг від орендодавця до орендаря на невиконання або неналежне виконання останнім договірних зобов'язань не надходило. Відповідно п. 8 договору оренди землі №9 від 29.10.2008 року, строк дії договору спірної земельної ділянки визначений строком на 10 років. Цим же пунктом передбачено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. Відповідно п. 40 вказаного договору перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Пунктом 38 Договору передбачено, що дія договору припиняється внаслідок його розірвання за взаємною згодою сторін. Недопустимість розірвання договору в односторонньому порядку визначена п. 39 Договору. Вказаний договір зареєстрований у Державному підприємстві «Центр державного земельного кадастру» 29.10.2008 року за № 69 відповідно діючому на той час закононодавству. Відповідно до положень ст. 90 Земельного кодексу України власник земельної ділянки має право передавати земельну ділянку в оренду. Згідно зі ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно з частинами першою та пятою статті 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають право оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» визначено вичерпний перелік істотних умов договору оренди землі. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог ст. 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Таким чином, ЗУ «Про оренду землі» встановлено вичерпний перелік підстав для визнання договору оренди недійсним. Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути достроково розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором. Згідно зі ст. 32 ЗУ «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження обєкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Також необхідно зазначити, що в період з 2008 до 2010 років реєстрація правовстановлюючих документів на земельні ділянки здійснювалася Центром державного земельного кадастру згідно з Тимчасовим порядком ведення державного реєстру земель, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 02.07.2003 № 174, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.07.2003 за № 641/7962. З 2011 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 за № 1021 «Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі» (зі змінами), що діяла до 01.01.2013, відповідними повноваженнями були наділені територіальні органи Держземагентства за місцем розташування земельної ділянки. Як вбачається із вище зазначеного, що реєстрація вказаного договору оренди позивачем проведена відповідно до вимог законодавства. Відповідно ч. ч. 3,4 ст. 3 ЗУ « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті. Стаття 29 вказаного закону визначає, що державна реєстрація похідного речового права на земельну ділянку, право власності на яку виникло та оформлено в установленому порядку до 1 січня 2013 року, здійснюється одночасно з державною реєстрацією права власності на таку земельну ділянку (крім випадків, коли право власності на таку земельну ділянку вже зареєстровано в Державному реєстрі прав) на підставі заяви про державну реєстрацію прав. Державна реєстрація права власності на земельну ділянку у разі подання заяви про державну реєстрацію прав набувачем похідного речового права на таку земельну ділянку може здійснюватися без подання заявником документа, на підставі якого виникло право власності, за умови наявності інформації про зареєстровану земельну ділянку в Державному земельному кадастрі та до моменту автоматизованого перенесення до Державного реєстру прав записів (відомостей) про речові права та обтяження на земельні ділянки з Державного реєстру земель. Переважне право орендаря на поновлення договору передбачене ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», в якій зазначено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. Орендар ніяких дій спрямованих на розірвання договору не вчинив. Позивачем же дотримані вимоги законодавства, оскільки завчасно до завершення договору оренди (до 29.10.2018 р.) ним підготовлена та 14 лютого 2018 року відповідно до вимог ст. ст. 16, 33 ЗУ «Про оренду землі» укладена з відповідачем додаткова угода №1 до договору оренди землі №12 від 29 жовтня 2008 року. Стаття 627 ЦК України зазначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Позивач протягом всього періоду використовує орендовану земельну ділянку відповідно договору та вчасно виплачував орендну плату та податки, що підтверджується відомостями та квитанціями про прийняття податків. Відповіда отримував орендну плату, в тому числі і за 2015-2017 роки, про що свідчать відповідні відомості. Відповідно ст. 792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Відповідно ст. 777 ЦК України, наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк. Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов'язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк. Право користування чужою земельною ділянкою, відповідно ст. 407 ЦК України, встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб. Згідно положень ст. 410 ЦК України землекористувач має право користуватися земельною ділянкою в повному обсязі, відповідно до договору. Землекористувач зобов'язаний вносити плату за користування земельною ділянкою, а також інші платежі, встановлені законом. Враховуючи викладене видно, що позивач використовував спірну земельну ділянку на законних підставах. Відповідно ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Враховуючи викладене відповідач на час дії раніше укладеного договору оренди землі позбавлений права користування земельною ділянкою та повторної її передачі в оренду іншій особі, тому позов підлягає до повного задоволення

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 407, 410, 627, 777, 792 ЦК України, ст. ст. 90, 93, 152 Земельного Кодексу України, Законом України «Про оренду землі», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати недійсним договір оренди землі №184 від 01 листопада 2015 року, що укладений між ОСОБА_2, жителем ІНФОРМАЦІЯ_1. кв. 344 код НОМЕР_1 з селянсько (фермерським) господарством «Агродар», розташованого в смт. Маньківка Маньківського району, Черкаської області, вул. Чапаєва, 52, , в особі голови ОСОБА_3 про оренду земельної ділянки призначеної для товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адмінмежах Маньківської селищної ради, Маньківського району, Черкаської області площею 3,0422 га за кадастровим номером :02:001:0302.

Скасувати рішення державного реєстратора речових прав від 05.01.2016 року № 27755698 щодо реєстрації іншого речового права та зняти з реєстрації вказаний договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0302.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Черкаської області через Маньківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя А. І. Костенко