Справа № 2-о/593/39/2018
У Х В А Л А
Бережанський районний суд Тернопільської області
"17" травня 2018 р. м.Бережани Тернопільської області
Суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Німко Н.П., перевіривши виконання вимог ст.ст. 175-177 ЦПК України у справі окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про належність правовстановлюючого документу,-
ВСТАНОВИВ:
Заявник ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою, зазначивши заінтересованою особою Бережанське об`єднане управління пенсійного фонду, якою просив встановити юридичний факт того, що архівний витяг №179-2 від 2018 року, виданий Львівським територіальним архівним відділом галузевого державного архіву Міністерства оборони України щодо звільнення 31 січня 1996 року слюсаря-інструментальника ОСОБА_2 фактично належить ОСОБА_1 , як одній і тій самій особі.
Дослідивши заяву та надані матеріали, суд приходить до висновку, що її подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України.
Статтею 293 ЦПК України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно вимог ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 р. "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим статтями ЦПК України щодо розгляду судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків.
В обґрунтування заяви вказано, що через неправильність написання прізвища заявника у згаданому вище архівному витязі при оформленні документів для отримання пенсії за віком, йому не зараховують стаж роботи у військовій частині. У зв`язку із чим заявник вимушений звернутися до суду із даною заявою.

Однак, у заяві не зазначено відомостей (та доказів на їх підтвердження) про відмову уповноваженого на призначення пенсії органу зарахувати трудовий стаж заявника по причині розбіжностей у написанні прізвища заявника у документах, які ідентифікують його, як особу та у архівному витязі за №179-2 від 2018 року.

Суд також звертає увагу заявника, що відповідно до ч.5 ст. 177 ЦПК України, до заяви слід додати всі наявні докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Також, за нормами ч. 5 ст. 95 ЦПК України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи письмового оригіналу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
У порушення вимог вказаного процесуального законодавства, приєднані до позову копії письмових доказів не містять підпису особи, яка засвідчує їх відповідність оригіналу, а також дати такого засвідчення.
Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву (в даному випадку заяву) подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України (в даному випадку з особливостями, визначеними розділом ІV ЦПК України) постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача (заявника) та надає йому строк на усунення недоліків.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 293, 294, 315, 318 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 про належність правовстановлюючого документу залишити без руху, надавши строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом 10 (десять) днів з дня вручення заявнику копії даної ухвали.
Роз`яснити заявнику, що у разі невиконання ухвали в зазначений строк заява буде вважатись неподаною та буде повернена їй зі всіма доданими до неї документами.
Роз`яснити, що у випадку не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві, що не позбавляє його права повторно звернутися до суду із такими ж вимогами.
Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.
Суддя Бережанського районного суду
Тернопільської області Н.П.Німко