Номер провадження: 22-ц/785/532/18
Номер справи місцевого суду: 2/1521/390/12
Головуючий у першій інстанції Бочаров А. І.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2018 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі :

головуючого - Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря - Сідлецької Ю.С.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_2

відповідач: ОСОБА_3

третя особа, яка заявляє самостійні вимоги: ОСОБА_4

за зустрічним позовом:

позивач: ОСОБА_3

відповідач: ОСОБА_5, ОСОБА_4

третя особа, яка заявляє самостійні вимоги: ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 23 жовтня 2017 року у складі судді Бочарова А.І.,

в с т а н о в и л а:

З 2012 року без вирішення по суті в провадженні Овідіопольського районного суду Одеської області перебуває справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання будинку АДРЕСА_1 об'єктом спільної сумісної власності, визнання права власності на Ѕ частину будинку, визначення порядку користування земельною ділянкою. У позовній заяві позивач посилається на те, що майно придбане під час перебування у шлюбі в 2010 році, проте відповідач відмовляється визнати її право на майно.

ОСОБА_3 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про встановлення факту окремого проживання з ОСОБА_2 з 2011 року, встановлення факту сумісного проживання з ОСОБА_4 з 2006 року по 2009 рік, визнання будинку АДРЕСА_1 об'єктом спільної сумісної власності його та ОСОБА_4.

Із позовом про визнання права власності, поновлення строку звернення до суду звернулася ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, посилаючись на те, що перебувала у шлюбі зі ОСОБА_3 з 1994 р. по 2010 р., будинок був набутий під час їх шлюбу, а вимоги ОСОБА_3 (ОСОБА_2) є безпідставними.

В жовтні 2016 р. із самостійними вимогами на предмет спору звернулася ОСОБА_6, яка посилається на те, що з 2013 р. є дружиною ОСОБА_3, має власні права на спірний будинок, тому просить визнати за нею право власності на частину майна.

Ухвалою суду позов ОСОБА_6 об'єднано в одне провадження з попередніми позовами.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 23 жовтня 2017 року позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_6 до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності залишено без розгляду.

Не погодившись з рішенням суду, 09.11.2017 року ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, якою просить ухвалу суду скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що вона не була належним чином сповіщена про час та місце розгляду справи, підписи на судових повідомленнях їй не належать.

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Вбачається зі справи, що в судові засідання, призначені на 10.08.2017 р. та 23.10.2017 р. ОСОБА_6 не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судовими повістками, направленими за адресою, яка повідомлена нею суду як місце проживання (а.с.101,108), при цьому на зворотному повідомленні є підписи про вручення, а також підписи відповідальної особи за вручення повістки.

Зважаючи на такі обставини, суд першої інстанції, виходячи з вимог ст.169 ЦПК України мав процесуальне право залишити позов без розгляду.

Відхиляючи довід апеляційної скарги про необізнаність ОСОБА_6 про час та місце розгляду справ, колегія суддів виходить і із того, що вона проживає за адресою спірного будинку разом із ОСОБА_3, саме за цією адресою сторони повідомлялися про судові засідання, а тому з огляду і на такі обставини не позбавлена можливості знати про час та місце розгляду справи.

При цьому справа перебуває в провадженні суду з 2012 року без вирішення по суті, відповідно до ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Вбачається зі справи, що спір виник до укладення шлюбу із ОСОБА_6, у справу вона вступила в 2016 р., залишення позову без розгляду не позбавляє права повторного звернення, відтак перешкоди для звернення із самостійним позовом у неї відсутні, і залишення позову без розгляду її права не порушені.

Крім того, зміст вимог позову ОСОБА_6, а також вимог інших позивачів, зокрема її чоловіка ОСОБА_3 не свідчить про те, що окремий їх розгляд унеможливлений.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала суду - підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

УхвалуОвідіопольського районного суду Одеської області від 23 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: