Справа № 458/1043/17
РІШЕННЯ

08 травня 2018 року Турківський районний суд Львівської області в складі судді Строни Т.Г., за участю секретаря Сисан С.І., розглянувши в м.Турці Львівської області позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

03.11.2017 року до суду із даною позовною заявою звернулося ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК".

Посилаються на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 18.08.2015 року відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 5000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив своєю згодою те, що підписана заява разом із "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами банку" складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

У зв'язку із порушеннями зобов'язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 21.09.2017 року має заборгованість - 12427,59 грн., з яких:

3017,24 грн. - тіло кредиту;

3553,76 грн.- нараховано відсотків за користування кредитом;

4788,61 грн. -нараховано пені;

500,00 грн. - штраф (фіксована частина);

567,98 грн. - штраф (процентна складова).

Просять суд стягнути із відповідача на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитним договором б/н від 18.08.2015 року у розмірі 12427, 59 гривень та судові витрати у розмірі 1600,00 грн.

В судове засідання представник позивача не прибув, просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач позов визнав повністю та пояснив суду, що, дійсно, 18.08.2015 року він уклав із позивачем кредитний договір, отримавши у позивача платіжну картку, однак кредит не повертав, оскільки не має коштів на погашення кредиту.

Вислухавши відповідача, дослідивши обставини справи, всі наявні докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 18.08.2015 року між Публічним акціонерним товариством КБ "ПРИВАТБАНК" та відповідачем було укладено договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив своєю згодою те, що підписана заява разом із "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами банку" складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

У зв'язку із порушеннями зобов'язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 21.09.2017 року має заборгованість - 12427,59 грн., з яких:

3017,24 грн. - тіло кредиту;

3553,76 грн.- нараховано відсотків за користування кредитом;

4788,61 грн. -нараховано пені;

500,00 грн. - штраф (фіксована частина);

567,98 грн.- штраф (процентна складова).

Наведені вище обставини визнаються учасниками справи, а тому відповідно до ч.1 ст.82 Цивільного процесуального кодексу України доказуванню не підлягають, оскільки суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно із статтею 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач ОСОБА_1 порушує зобов'язання за договором.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.

Згідно із ч.2 ст.615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

В силу ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення статей 1046-1053 Цивільного кодексу України.

В силу ст.1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України.

В силу статей 526, 527, 530, 1049, 1045 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк. Позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

Враховуючи наведені вище положення закону та обставини справи, встановлені судом, вимоги позивача є підставними і підлягають до задоволення, оскільки, отримавши від позивача кредит, відповідач зобов'язаний його повернути позичальнику зі сплатою процентів за користування кредитом та штрафних санкцій згідно з умовами укладеного договору.

В силу ст.141 Цивільного процесуального кодексу України стягненню із відповідача підлягає також відшкодування судових витрат позивача у вигляді судового збору в сумі 1600 гривень.

На підставі наведеного вище та керуючись статтями 2, 82, 259, 263-265, п.п.15.5 п.15 ч.1 розділу ХIII "Перехідні положення" Цивільного процесуального кодексу України, статтями 509, 526, 530, 549, 610-612, 625, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, суд

ухвалив:

позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитним договором в сумі 12427 гривень 59 коп. та відшкодування судових витрат в сумі 1600 гривень, а всього 14027 (чотирнадцять тисяч двадцять сім) гривень 59 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області через Турківський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 10.05.2018 року.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя