Дата документу 18.05.2018 Справа № 554/1480/15-ц
Провадження № 8/554/13/2017
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2018 року

Октябрський районний суд м.Полтави

у складі : головуючого судді Кулешової Л.В.

при секретарі судового засідання Колесніченко О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 04 червня 2015 року у справі за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м.Полтави Міністерства оборони України до ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виселення з будинку відомчого житлового фонду Міністерства оборони України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами. В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 04 червня 2015 року задоволено позов Квартирно-експлуатаційного відділу м.Полтави Міністерства оборони України та виселено її, її сина ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення на підставі ст.ст.116,129,42 ЖК України. Вказане рішення набрало законної сили. Так, під час розгляду справи суд, задовольняючи вимоги, посилаючись на положення ст.129 ЖК України, дійшов до висновку, що ордер на вселення відповідачів у гуртожиток Міністерства оборони України ( який в подальшому був реконструйований у відомчий житловий будинок) не видавався, відтак останні підлягають виселенню за правилами ч.3 ст.116 ЖК України, як особи, які самоуправно зайняли жилу площу в гуртожитку. Вже після розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанції їй стала відома обставина, яка має істотне значення для розгляду справи та існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути їй відома, а саме те, що гуртожиток по АДРЕСА_2 ) ніколи не мав статусу гуртожитку. Ні Управлінням майном комунальної власності міста, ні Управлінням житлово-комунального господарства проекти рішень щодо зміни статусу будинку АДРЕСА_3 з адміністративної будівлі на гуртожиток не готувались. Зазначені обставини існували на час розгляду справи, ці обставини не могли бути ним відомі на час розгляду справи та входять до предмету доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду. Таким чином, на час їх вселення ( станом на 2008 рік) будинок за адресою : АДРЕСА_2 ) не являвся гуртожитком, нежитлове приміщення, яке було в подальшому переобладнане в житлову кімнату на їх кошти, було надане їм на підставі дозволу командира військової частини. Статус гуртожитку вказаній будівлі не був присвоєний на момент їх вселення та навіть на момент ухвалення рішення суду. Крім того, в суді ними доведено неможливість їх виселення без надання іншого жилого приміщення через відсутність будь-якого іншого житла, ОСОБА_1 є одинокою особою, яка виховує малолітнього сина. Крім того, набрало законної сили рішення Апеляційного суду Полтавської області від 08 жовтня 2015 року у праві № 554/7986-14-ц про перегляд рішення за ново виявленими обставинами за заявою ОСОБА_4 та має місце правова позиція Верховного Суду України, викладена у постанові Верховного Суду України від 24 червня 2015 року, яка стосується статусу будинку за адресою : АДРЕСА_3 . Апеляційним судом встановлено, що на час вселення відповідачів і на момент ухвалення рішення судом апеляційної інстанції будинок за адресою : АДРЕСА_4 не являвся гуртожитком, а був готелем Міністерства оборони України, кімнати в якому надавалися для заселення військовослужбовців, які потребували житла, на підставі дозволу командира військової частини.. ОСОБА_1 просить скувати рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 04 червня 2015 року, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
У судове засідання учасники справи не з`явилися, про час і місце розгляд заяви повідомлені належним чином.
В матеріалах справи знаходиться заява представника ОСОБА_1 ОСОБА_5 , згідно з якою просить розглянути заяву за їх відсутності ( а.с.63).
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд заяви про перегляд рішення за новоявленими обставинами за його відсутності. Проти задоволення заяви заперечує та підтримує відзив, згідно з яким просять відмовити у задоволенні заяви, оскільки заява не містить жодної підстави для перегляду рішення суду, зміст заяви. При ухваленні рішення судом першої інстанції, з яким погодився і апеляційний суд, суд виходив з того, що спірне приміщення є житловим фондом Міністерства оброни України, балансоутримувачем якого є Квартирно-експлуатаційний відділ м.Полтави, ордер на вселення до кімнати гуртожитку або житлового будинку ( після реконструкції) відповідачі не отримували. Крім того, ОСОБА_1 у 2014 році поставлена на облік, як особа, що потребує поліпшення житлових умов, в Управлінні СБУ в Полтавській області, а не в Полтавському гарнізоні Збройних сил України, а наявність реєстрації у спірному.
Суд вважає за можливе розглянути заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами за відсутності учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VІІ від 03 жовтня 2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Як на підставу для перегляду рішення суду за новиявленими обставинами заявник посилається на наявність істотних обставин, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
У відповідності до п. 3 постанови Пленуму ВССУ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Істотною обставиною, що не було відомо заявнику згідно із заявою про перегляд рішення, є те, що гуртожиток по АДРЕСА_2 ) ніколи не мав статусу гуртожитку.

Так, 23 та 25 листопада 2015 року представником ОСОБА_1 ОСОБА_6 одержано з виконавчого комітету Полтавської міської ради відомості про те, що а ні Управлінням майном комунальної власності міста, до якого відносяться вказані повноваження з 05 вересня 2013 року, а ні Управлінням житлово-комунального господарства, яким до 05 вересня 2013 року виконувалися вказані повноваження, проекти рішень щодо зміни статусу будинку АДРЕСА_3 з адміністративної будівлі на гуртожиток не готувалися ( а.с.21,22 т.3).

Разом з тим, рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 04 червня 2015 року встановлено, що кімната № НОМЕР_1 , де тимчасово мешкали відповідачі у реконструйованому житловому будинку в АДРЕСА_3 , є двокімнатною квартирою та на даний час гуртожиток має статус житлового будинку. Таким чином, суд прийшов до висновку що у відповідачів відсутні підстави для проживання у відомчому житлі МО України, так як на обліку військовослужбовців ЗС України та осіб, звільнених у запас або відставку, які потребують поліпшення житлових умов, у ЗС України не перебувають, ордер на вселення у житлове приміщення відомчого будинку не отримували, військову службу в Збройних Силах України не проходять, у підрозділах МО не працюють. Відповідач ОСОБА_1 знаходиться на обліку осіб, потребуючих поліпшення житлових умов в УСБУ в Полтавській області, а не в Полтавському гарнізоні Збройних Сил України. ( а.с.197-199 т.1).

Як вбачається з ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 листопада 2016 року ( а.с.147-149 т.2) рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 04 червня 2015 року та ухвала Апеляційного суду Полтавської області від 13 липня 2015 року залишено без змін.

У вказаній ухвалі зазначено, що суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний суд, вірно виходив з того, що спірне приміщення є житловим фондом Міністерства оборони України, балансоутримувачем якого є квартирно-експлуатаціний відділ м.Полтави, ордер на вселення до кімнати гуртожитку або житлового будинку ( після реконструкції) відповідачі не отримували, крім того, ОСОБА_1 у 2014 році поставлена на облік як особа, що потребує поліпшення умов, в Управлінні СБУ в Полтавській області, а не в Полтавському гарнізоні Збройних Сил України, а наявність реєстрації у спірному житловому приміщенні сама по собі не надає право на проживання у ньому.

Крім того, згідно з рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 02 лютого 2015 року було скасовано рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 19 листопада 2014 року та відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Полтави Міністерства оборони України про визнання права користування житловим приміщенням, а саме кімнатою АДРЕСА_5 ( а.с.59-60 т.1).

На обґрунтування заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами представником ОСОБА_1 - ОСОБА_5 надано рішення Апеляційного суду Полтавської області від 08 жовтня 2015 року, ухвалено за наслідками розгляду заяви ОСОБА_4 про перегляд за новивиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Полтавської області від 10 грудня 2014 року по цивільній справі за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м.Полтави Міністерства оброни України до ОСОБА_7 , ОСОБА_4 про виселення.

У вказаному рішенні зазначено, що Апеляційний суд Полтавської області прийшов до помилкового висновку про статус житлового приміщення як гуртожитку та поширив на спірні правовідносини положення статей 128,129 ЖК УРСР, чим допустив порушення норм матеріального права. ( а.с.66-67 т.4).

Разом з тим, рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 04 червня 2015 року, про перегляд якого просить відповідач, не містить посилання на ст.ст. 128,129 ЖК УРСР та судом відповідачі були виселені не з гуртожитку, а з жилого будинку відомчого житлового фонду за адресою : АДРЕСА_6 .

Згідно з п.1 ч.3 ст.429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за ново виявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за ново виявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про залишення без задоволення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставини та залишення судового рішення в силі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.423--429, 259 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заявиОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 04 червня 2015 року у справі за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м.Полтави Міністерства оборони України до ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виселення з будинку відомчого житлового фонду Міністерства оборони України та рішення залишити в силі.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`яти днів з дня складення повного тексту ухвали

Суддя : Л.В. Кулешова

Повний текст ухвали складено 18 травня 2018 року.

Суддя : Л.В.Кулешова