Ухвала

Іменем України

07 травня 2018 року

м. Київ

справа № 554/5583/17

провадження № 61-19638ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), ВисоцькоїВ. С.,

Пророка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 17 січня 2018 року та постанову апеляційного суду Полтавської області від 19 лютого 2018 року у справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (далі - Полтавське ОКВПТГ «Полтаватеплоенерго») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_4 є власником

7/25 частини нежитлового приміщення на АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 26 грудня 2000 року, загальною площею 144,9 кв. м. Інвентаризацією від 01 серпня 2014 року встановлено, що корисна площа приміщень змінилася у зв'язку з переобміром та влаштуванням ОСОБА_4 перегородок, і становить 135,1 кв. м, що, відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня

2001 року № 127 (зі змінами та доповненнями) (далі - Інструкція № 127), не є самовільним.

Разом з тим, 30 грудня 2010 року між ОСОБА_4 та Полтавським ОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» укладений договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, відповідно до умов якого останнє взяло на себе зобов'язання надавати послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у будівлю на АДРЕСА_1, а споживач зобов'язався своєчасно сплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору, за період з 01 жовтня 2016 року по 30 квітня 2017 року утворилася заборгованість за відпущену теплову енергію у розмірі 4 148,11 грн, з яких: заборгованість - 3 758,83 грн; нарахована пеня - 266,66 грн; 3 % річних - 29,27 грн; інфляційні втрати - 93,35 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Октябрського районного суду міста Полтави від 17 січня

2018 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Полтавської області від 19 лютого 2018 року, позов Полтавського ОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Полтавського ОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» заборгованість у розмірі 4 148,11 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Судові рішення мотивовані тим, що відповідач є власником нежитлового приміщення, а позивачем надавалися послуги з відпуску теплової енергії у вигляді гарячої води, які врегульовані договором, а тому ОСОБА_4 зобов'язаний виконувати договір у відповідності до його умов та законодавства, а тому заборгованість, яка утворилась, підлягає стягненню на користь позивача на підставі статей 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та статей 526, 625 ЦК України.

Як вбачається з резолютивної частини постанови апеляційного суду Полтавської області від 19 лютого 2018 року вказану справу малозначною не визнано.

У касаційній скарзі, поданій у квітні 2018 року до Верховного Суду, ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду і закрити провадження у справі, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до вимог пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Відповідно до статей 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг із зобов'язанням оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом, а виконавець зобов'язується забезпечувати вчасно та відповідної якості надання житлово-комунальних послуг.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Задовольняючи позов Полтавського ОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що відповідач зобов'язання за договором про надання послуг теплопостачання від 30 грудня 2010 року належним чином не виконав, однак, приймав надані позивачем послуги, у зв'язку з чим утворилась заборгованість.

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.

За правилом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 17 січня 2018 року та постанову апеляційного суду Полтавської області від 19 лютого 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

В. С. Висоцька

В. В. Пророк