________________________________________________________________________________________________________________ Справа № 520/9725/17
Провадження № 2/520/1598/18
УХВАЛА

17.05.2018 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі - Єгоровій Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» 17.08.2017 року звернулось до Київського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №б/н від 21.03.2013 року в сумі 22798 гривень 88 копійок.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 02.10.2017 відкрито провадження на підставі вищевказаної позовної заяви ОСОБА_1 акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» та призначено по справі попереднє судове засідання.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 15.11.2017 року призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

09.03.2018 року на електронну скриньку суду надійшла заява від представника позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про залишення без розгляду позову до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно з ч.1 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Статтею 62 ЦПК України передбачено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи; свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Представником позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» у даній цивільній справі є ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності №9437-К-Н-О від 03 листопада 2017 року, за підписом в.о. Голови правління банку ОСОБА_4, строк дії якої встановлений до 31.12.2019 року.

Судом також враховується, що 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України № 6232 «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Так в п. 9 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції 15 грудня 2017 року зазначено, що справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Водночас, згідно з п.п. 22-29 рішення ЄСПЛ у справі від 28.03.2006 року «Мельник проти України», право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Тим не менше право доступу до суду не може бути обмеженим таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями. При цьому правила регулювання строків мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту.

Згідно ж усталеної прецедентної практики ЄСПЛ закон повинен бути прогнозованим для учасників провадження.

З огляду на вищевикладене, оскільки позивач звернувся до суду з цим позовом, за яким відкрито провадження по справі, до набрання чинності Законом України № 6232 «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким передбачено подання заяви про залишення позову без розгляду до початку розгляду справи по суті, в той час, як до набрання чинності Законом України № 6232, позивач мав право подавати вказану заяву на будь-якій стадії розгляду справи, суд приходить до висновку, що розгляд цієї справи належить проводити за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України, в частині у якій вони не скасовують та звужують прав чи обмежують їх використання, що належні учасникам судового процесу, а тому суд приймає подану представником позивача на стадії розгляду справи заяву про залишення без розгляду його позовної заяви та вважає її обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України, п. 15.5 Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - ОСОБА_3 про залишення позову без розгляду задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали суду складений - 17 травня 2018 року.

Головуючий Калініченко Л. В.