Єдиний унікальний номер 229/881/18 Номер провадждення 2/229/373/2018 Категорія 45
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року Дружківський міський суд Донецької області

в складі: головуючого - судді Гонтар А.Л.,

при секретарі Костенко В. М.,

за участі представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дружківка Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

в с т а н о в и в :

14.03.2018 року ОСОБА_2 звернулася до Дружківського міського суду Донецької області в інтересах малолітнього ОСОБА_4 з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що її підопічному малолітньому ОСОБА_4 на праві власності належить будинок, який розташовано за адресою: вул. Братська, буд.20 у м. Дружківка Донецької області. В даному будинку крім нього та його брата ОСОБА_5 також зареєстровано ОСОБА_3. З вересня 2012 року відповідач у будинку не мешкає, комунальні послуги не сплачує, господарством не займається. В будинку не має її речей, але добровільно знятись з реєстрації відповідач не бажає. Просить усунути перешкоду в користуванні власністю, яка належить її підопічному ОСОБА_4, визнавши ОСОБА_3, такою, що втратила право на користування житловою площею в будинку № 20 по вул. Братській у м.Дружківка Донецької області.

20 березня 2018 року провадження по справі було відкрито та справу призначено до підготовчого засідання на 12 квітня 2018 року (а.с.30-31).

Ухвалою Дружківського міського суду від 12 квітня 2018 року було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 27 квітня 2018 року (а.с. 40-41).

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, 27 квітня 2018 року надала заяву з клопотанням розглядати справу в її відсутності, просила допустити в якості свого представника ОСОБА_1, позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві (а.с.44).

Представник позивача ОСОБА_1 у судове засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи її було повідомлено належним чином, судовими повістками (а.с.37,41,46).

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до вимог ст.280 ЦПК України.

Конституцією України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ст. 41).

Статтями 15,16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно до ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 11 грудня 2017 року будинок, який розташовано за адресою: вул. Братська, буд.20 в м. Дружківка Донецької області належить на праві власності ОСОБА_4 (а.с.17).

Відповідач ОСОБА_3 є матір"ю малолітнього ОСОБА_4, яка на підставі рішення Дружківського міського суду Донецької області №229/772/17 від 19.04.2017 року була позбавлена батьківських прав відносно ОСОБА_4 (а.с.8-10)

Відповідно до рішення виконавчого комітету Енергодарської міської ради №193 від 20.07.2017 року позивач ОСОБА_2 є опікуном малолітнього ОСОБА_4, інтереси якого вона представляє. (а.с.13)

ОСОБА_3 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується записом у домовій книзі від 31 серпня 2012 року, довідкою територіального комітету мікрорайону №16 від 15 лютого 2018 року, відомостями виконавчого комітету Дружківської міської ради № 16-1368/11-01 від 20.03.2018 року (а.с.22,23,32).

Позивач просить визнати відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім'ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі його відсутності саме без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно.

Із зазначеного слід дійти висновку, що виникнення права членів сім'ї власника будинку (квартири) на користування цим будинком (квартирою) та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку (квартири) права власності на цей будинок (квартиру), а відтак - припинення права власності особи на будинок (квартиру) припиняє право членів її сім'ї на користування цим будинком (квартирою).

З огляду на викладене, суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, за наявності двох умов: по-перше, непроживання у спірному житловому приміщенні на час звернення до суду понад один рік, по-друге, таке непроживання має бути без поважних причин.

З матеріалів справи встановлено, що відповідач ОСОБА_3 зареєстрована у спірному будинку за адресою: вул.Братська, буд.20 у м. Дружківка Донецької області, що підтверджується записом у домовой книзі від 31 серпня 2012 року, довідкою територіального комітету комітету мікрорайону №16 від 15 лютого 2018 року, відомостями виконавчого комітету Дружківської міської ради № 116-1368/11-01 від 20.03.2018 року (а.с.22,23,32).

Відповідно до частини 3 ст. 156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником квартири не позбавляє членів сім'ї права користування займаним приміщенням.

Як вибачається із позовної заяви відповідач ОСОБА_3 року не мешкає у будинку, що підтверджується актом територіального комітету мікрорайону №16 від 15 лютого 2018 року, актом о фактичном не проживанні особи за місцем реєстрації від 23 травня 2018 року (а.с.57).

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 пояснили, що ОСОБА_3 в загалі ніколи не проживала у спірному будинку. Вона була лише зареєстровано у будинку.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3, ні є власником будинку, ні є членом родини власника сім"ї.

Оскільки відповідач не мешкає у будинку № 20 по вул. Братській у м.Дружківка, не сплачує комунальних платежів, не ведє ніяких господарських робіт, не має права власності на частину вказаного будинку позов підлягає задоволенню.

При подачі позовної заяви позивач ОСОБА_2 була звільнена від сплати судового збору на підставі п.7 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", як особа, що звернулась із заявою до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб. Тому, на підтаві ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тобто судовий збр в сумі 704 грн. 80 коп. підлягає відшкодуванню на користь державі за рахуноу відповідача ОСОБА_3

Керуючись ст. 4,10,11,12,13,76,77,78,79,80,81,133,258,263,264,265,267,268 ЦПК України ( в редакції 2017 року), на підставі ст.150,156 ЖК України, ст.232,383, 391,405 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити.

Оскільки, позов задоволено, то необхідно ОСОБА_3 визнати такою, що втратила право користування житлом у будинку, який розташовано за адресою по вул. Братській, буд.20 м.Дружківка Донецької області.

Скасувати реєстрацію ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, громадянки України за адресою: вул. Братська, буд.20, м. Дружківка Донецької області.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Державної судової адміністрації України (вул.. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, ), отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/22030106, , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, МФО 820019, на рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106, судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів після оголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Повний текст рішення було виготовлено у нарадчій кімнаті 04 червня 2018 року.

Суддя Дружківського міського суду А. Л. Гонтар