Справа №717/447/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Туржанського В.В.

за участі секретаря: Тихоненко І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кельменці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позивачка ОСОБА_1 подала до Кельменецького районного суду Чернівецької області позовну заяву, у якій просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідачем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстровано 03 вересня 2010 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Кельменецького районного управління юстиції Чернівецької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 44. Витрати, понесені з розглядом даної справи судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок покласти на відповідача.

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася. У поданій до суду заяві просить розглянути справу за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився та подав до суду заяву у якій визнає позовні вимоги та просить розглянути справу за його відсутності.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, дошлюбне прізвище ОСОБА_3, зареєстрували шлюб 03 вересня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Кельменецького районного управління юстиції Чернівецької області, про що зроблено відповідний актовий запис №44. Сторони мають малолітню доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3. Позивачка просить розірвати шлюб між сторонами. Вказані обставини стверджуються свідоцтвом про шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виданим 03 вересня 2010 року на бланку серії 1-МИ № 061083, копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 виданого 16 травня 2011 року на бланку серії 1-МИ № 138838.

Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 та ч. 3 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній.

В порушення ст. 43 ЦПК України відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував можливість примирення. Крім того, відповідач не надав суду доказів, що між ним та позивачкою дійсно існують сімейні відносини як між подружжям.

Враховуючи, що позивачка заперечує проти збереження сім'ї, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити.

Суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути 352 гривні 40 копійок судового збору, тобто 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При цьому суд враховує, що згідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно до ч.4 статті 7 Закону України „Про судовий збір у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті. Таким чином позивачка має право на повернення з державного бюджету інших 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову.

На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 СК України, керуючись ст. ст. 2, 5,12,13,15,19,76,77,78,79,80,81,82,209,258,263,264,265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, жительки смт. Кельменці Кельменецького району Чернівецької області вулиця Ольги Кобилянської будинок 11, до ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, про розірвання шлюбу, - задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 03 вересня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Кельменецького районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис №44 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок в рахунок відшкодування витрат понесених по сплаті судового збору.

Повернути позивачці ОСОБА_1 з державного бюджету 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок в рахунок 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України апеляційні скарги подаються учасниками справи через Кельменецький районний суд Чернівецької області.

Суддя: