Справа № 646/1960/18
№ провадження 2-о/646/58/2018
УХВАЛА

про повернення позову

"17" травня 2018 р.

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Шелест І.М. розглянувши заяву представника заявника адвоката ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, зацікавлена особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основянському районах у м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В :

02.04.2018 року представник заявника адвокат ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з заявою, в якій просив встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце смерті м.Луганськ, Луганська область, яка настала 02.02.2018 року.

Ухвалою від 02.04.2018 року заяву представника заявника ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, було залишено без руху.

23.04.2018 року представником заявника ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, було подано клопотання на виконання зазначеної ухвали. ОСОБА_1 вказує на те, що відповідно до ч.1 ст.5 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Україна вживає усіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Також ОСОБА_1 посилається на розпорядження КМУ від 07.11.2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» місто Луганськ визнано тимчасово окупованою територією України, а відтак будь-які органи та формування, що діють на території м.Луганськ є незаконними, а будь-який акт, виданий такими органами є недійсними і не створює правових наслідків, що у свою чергу позбавляє заявника можливості звернутися до органів державної реєстрації актів цивільного стану з метою реєстрації ОСОБА_3, оскільки відповідно до ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Представник наголошує на тому, що аналіз ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» у взаємозвязку зі ст. ст.5, 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та ст.ст.317,318 ЦПК України, дає підстави для висновку про те, що для встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території на заявника не покладається обовязок отримувати відмову у проведенні державної реєстрації смерті. На підтвердження цієї позиції ОСОБА_1 посилається на лист-відповідь ВССУ від 17.03.2016 року вих. №9-801/0/4-16 до заступника Міністра юстиції з питань європейської інтеграції.

Згідно зі ч.1 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, ЦПК України, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Київської міської ради професійних спілок щодо офіційного тлумачення частини третьої статті 21 Кодексу законів про працю України (справа про тлумачення терміну "законодавство") від 09.07.1998 № 12-рп/98 розтлумачено, що під «законодавством» слід розуміти закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України. Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права при виборі й застосуванні до спірних правовідносин, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином лист-відповідь ВССУ від 17.03.2016 року вих. №9-801/0/4-16 до заступника Міністра юстиції з питань європейської інтеграції не є джерелом права, ніякого юридичного значення при прийнятті судом рішення по справі мати не може.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши невідповідність заяви вимогам ст.ст.175-177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

Питання державної реєстрації смерті врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5.

Відповідно до Розділу V Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні підставами для проведення державної реєстрації смерті є, зокрема:

а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о);

б)фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о),

в)лікарське свідоцтво про перинатальну смерть.

г) рішення суду про оголошення особи померлою;

ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час;

д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів;

е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Ці документи додаються до другого примірника актового запису про смерть. Для розгляду справи про встановлення факту смерті у суді відділ державної реєстрації актів цивільного стану на прохання заявника складає письмову відмову у проведенні державної реєстрації смерті , у якій викладає причини неможливості проведення такої реєстрації.

З поданої до суду заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що заявник має медичне свідоцтво про смерть, що не позбавляє заявника права звернутися до органу державної реєстрації актів цивільного стану з заявою про реєстрацію смерті.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази, що заявник звертався до відділу реєстрації актів громадянського стану з заявою про реєстрацію смерті та відсутня письмова відмова у проведенні державної реєстрації смерті.

Ухвалою Червонозавонського районного суду м. Харкова від 02.04.2018р. зазначена позовна заява залишена без руху для усунення недоліків та позивачу надано строк для їх усунення.

Ухвалу про залишення позову без руху представником позивача отримано 14.04.2018 року.

Оскільки зазначені в ухвалі суду від 02.04.2018 року про залишення позовної заяви без руху недоліки у визначений строк не усунуті, то дану позовну заяву із додатками, відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Відповідно до ч.7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст.185 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника заявника адвоката ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, зацікавлена особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основянському районах у м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області про встановлення факту смертівизнати неподаною і повернути позивачу.

Повернення заяви не перешкоджає повторно звернутися до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.М. Шелест