Справа № 351/454/18
Номер провадження №2/351/394/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2018 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Калиновського М.М.,

з участю: секретаря Равлюк М.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання малолітньої доньки, який мотивувала тим, що рішенням Снятинського районного суду від 18.05.2011р. шлюб між сторонами розірвано та доньку ОСОБА_5 залишено проживати біля матері. Рішенням Снятинського районного суду від 04.08.2011р. присуджено стягувати з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач нерегулярно сплачував аліменти на утримання доньки, не надавав жодної матеріальної допомоги на її лікування, оскільки остання являється інвалідом дитинства та перенесла дві операції в науково-медичному центрі дитячої кардіології та кардіохірургії МОЗ України в Києві. Часті обстеження та консультації потребують додаткових коштів, які позивачці непосильні, однак відповідач не бере жодної участі в у витратах повязаних з важкою хворобою дитини. На даний час позивачці відомо, що відповідач виїжджає на заробітки за межі України, тобто, в даний час матеріальне становище батька дитини ОСОБА_5 суттєво покращився. Крім цього, відбулось підвищення життєвого рівня та прожиткового мінімуму на одну особу, а тому, просила збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячного до досягнення дитиною повноліття, а також 1000грн. щомісячно, у звязку з важкою хворобою дитини.

Позивачка та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позові, просили позов задоволити.

Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Відповідач вказав, що згідний сплачувати аліменти в розмірі 900 грн. Зазначив, що не працює, основним заробітком є сезонні роботи, часто хворіє, має на утриманні дитину дружини у другому шлюбі. Вказав, що надає кошти для лікування доньки по мірі необхідності.

Дослідивши письмові матеріали, встановивши фактичні обставини справи, застосовуючи загальні засади цивільного законодавства справедливість, добросовісність та розумність, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та обєктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, утверджуючи та забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принцип неупередженості, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

21.09.2004р. у ОСОБА_3 та ОСОБА_1 народилась донька ОСОБА_5 (а.с.4).

Рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 04.08.2011р. присуджено стягувати з з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06.05.2011р.

Згідно посвідчення ОСОБА_2 ААБ №057546 ОСОБА_1призначена державна соціальна допомога по догляду за дитиною інвалідом - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки Балинцівської сільської ради №249 від 05.03.2018р. вбачається, що ОСОБА_1 ніде не працює, а здійснює догляд за донькою ОСОБА_5, інвалідом дитинства, яка проживає біля матері та перебуває на її утриманні. До складу сімї ОСОБА_1 входять: донька ОСОБА_5, син ОСОБА_6, мати ОСОБА_7, брат ОСОБА_8, чоловік ОСОБА_9

Із довідки виданої Снятинським РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області від 02.04.2018р. №12.10-36/281 слідує, що заборгованість по аліментах станом на 01.04.2018р. згідно з виконавчим листом №2-433, який виданий 14.09.2011р. Снятинським районним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі по 400грн. щомісячно, відсутня.

Згідно свідоцтва про одруження від 11.01.2014р., ОСОБА_9 І-НМ №127250 встановлено, що відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі.

У свідоцтві про народження ОСОБА_10, яка народилась 20.11.2008 року, батьками записані ОСОБА_11 та ОСОБА_12

Згідно довідки Россохацької сільської ради №344 від 29.03.2018р. встановлено, що до складу сімї ОСОБА_3 входять: дружина ОСОБА_13, донька ОСОБА_10, теща ОСОБА_14, дядько ОСОБА_15

Положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

В силу дії ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Частиною 1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Суд, вважає, що для забезпечення належних умов для фізичного, духовного та культурного розвитку дитини, необхідно збільшити розмір раніше призначених аліментів.

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Тому стягнення аліментів в зміненому розмірі слід розпочати з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з хворобою.

За ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування-виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесенні у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Доказами, які підтверджують наявність особливих обставин, що призвели до додаткових витрат на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на її навчання у платному навчальному закладі, на проведення з нею додаткових занять, на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини, і спеціальних допоміжних засобів, необхідних для дитини з вадами фізичного розвитку, висновки МСЕК, судово-медичної експертизи, довідки медичних закладів, а також інші документи, які підтверджують те, що дитина страждає на тяжке захворювання або їй заподіяно травму, і свідчать про необхідність у зв'язку з цим збільшення витрат на придбання ліків, спеціальний медичний і звичайний догляд за дитиною, її побутове обслуговування, санаторно-курортне лікування тощо.

Як свідчать матеріали справи, позивач надала суду лише копії консультативних висновків дитини та копію виписки, доказів на витрат на лікування дитини (чеки, квитанції тощо) та направлення на лікування, що потребуватиме в майбутньому додаткових витрат, не надано.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини справи, відсутність доказів про понесення додаткових витрат, суд, вважає, що позовна вимога про стягнення додаткових витрат в розмірі 1000 грн. щомісячно, не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, ст.ст. 180-184, 192 СК України, керуючись, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої доньки задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти в користь ОСОБА_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно в розмірі по 1 200 (одній тисячі двісті) гривень до досягнення нею повноліття.

Стягнення аліментів в зміненому розмірі розпочати з дня набрання цим рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

Виконавчий лист за попереднім судовим рішенням відкликати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Калиновський М.М.