03.05.2018 Єдиний унікальний номер 205/1590/18
Єдиний унікальний номер судової справи:205/1590/2018
Номер провадження: 2/205/1620/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між ним, ОСОБА_1, та ОСОБА_2 (далі Відповідачем), було укладено Договір позики, згідно якого він передав відповідачу грошові кошти у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) доларів США, про що було видано письмову розписку. Термін повернення грошей зазначено в розписці 01 липня 2017 рік. Договір позики є безпроцентний. З метою досудового врегулювання даного питання, позивач неодноразово вимагав повернення боргу, однак відповідач відмовлявся повернути борг. У звязку з невиконанням відповідачем зобовязання щодо повернення грошових коштів позивачу, останній вимушений звернутись до суду із вимогами про повернення боргу у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) доларів США, що на день подання позову до суду (07.02.2018 року) еквівалентна сумі у розмірі 43 937 (сорок три тисячі девятсот тридцять сім) грн. 44 коп. та судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подав.

Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач у підготовчому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів, посилався на обставини, що викладені у позовній заяві. Після оголошення перерви у судовому засіданні, надав до суду письмову заяву про завершення розгляду справи за його відсутності. У такій письмовій заяві просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Після оголошення перерви, надав до суду письмову заяву про завершення розгляду справи за його відсутності. У такій письмовій заяві позов визнає та просить його задовольнити в повному обсязі.

Будь-яких інших заяв із процесуальних питань до суду не надходило.

Згідно з ч.3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) доларів США, яку зобовязався повернути до 01 липня 2017 року, про що видав йому власноруч написану розписку (а.с.4).

Зі змісту вказаної розписки вбачається, що відповідач зобовязався повернути вказану грошову суму до 01 липня 2017 року.

Суд зазначає, що письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Відповідач у підготовчому засіданні визнав обставину отримання грошової суми 1 600 (одна тисяча шістсот) доларів США від Позивача.

Доказів повернення вказаної грошової суми позивачеві суду не надано.

V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Згідно вимог ст. 1047 ЦК України на підтвердження договору позики та його умов може бути предявлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Відповідно до приписів ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає іншій стороні у власність грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму позики.

За вищевказаних обставин та вимог матеріального закону суд доходить висновку, що між сторонами по справі укладено договір позики, за умовами якого відповідач прийняв позику, та був зобовязаний повернути таку позику у визначений договором строк.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі у строк та в порядку, встановленому договором.

У відповідності до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобовязанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобовязанням, визначається в гривнях за офіційним курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не передбачений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Аналогічний правовий висновок міститься й у постанові Верховного Суду України від 01 березня 2017 року № 6-284цс17, в якій були встановлені подібні правовідносини та аналогічні фактичні обставини.

За вищевказаних обставин та вимог матеріального закону, суд доходить висновку, що визнання відповідачем позову в даному випадку не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відтак позов підлягає задоволенню, оскільки він безумовно визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

В даному випадку в наявності є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні відповідно до вимог статті 200 ЦПК України. А тому за вказаних обставин та вимог чинного законодавства, суд доходить висновку про необхідність стягнення в межах заявлених позовних вимог з відповідача суми грошових коштів, що були отримані відповідачем згідно вказаного договору позики у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) доларів США, що на день стягнення за судовим рішенням згідно офіційного курсу НБУ (26,15 грн. за 1 USD на 03.05.2018) еквівалентні сумі у розмірі 41 840 (сорок одна тисяча вісімсот сорок) грн. 00 коп.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Також, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з вимогами ч.1 статті 142 ЦПК України, у разі укладання мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі викладеного, суд вважає, що 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету, а решту 50 відсотків - стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 615, 625, 1046, 1049, 1050 ЦК України, ст. ст. 141, 142, 258, 259, 263-265, 430 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Україна, зареєстрованого за адресою: 49017, АДРЕСА_1) на користьОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Україна, зареєстрованого за адресою: 49035, АДРЕСА_2, проживає за адресою: 49006, АДРЕСА_3) заборгованість за Договором позики у вигляді основного боргу у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) доларів США, що за офіційним курсом НБУ на день стягнення (03.05.2018 року) еквівалентно - 41 840 (сорок одна тисяча вісімсот сорок) грн. 00 коп.

3. Зобов'язати Управління Державної казначейської служби України у Новокодацькому районі м. Дніпра повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_2, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_2, Україна, зареєстрованого за адресою: 49035, АДРЕСА_2, проживає за адресою: 49006, АДРЕСА_3) з державного бюджету судовий збір у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн 40 коп. згідно квитанції № 21514772-1 від 07.02.2018 року.

4. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Україна, зареєстрованого за адресою: 49017, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Україна, зареєстрованого за адресою: 49035, АДРЕСА_2, проживає за адресою: 49006, АДРЕСА_3) понесені та документально підтверджені судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі - 352 (триста п'ятдесят дві) грн 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.В. Мовчан