пр. № 6/759/93/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Миколаєць І.Ю.

при секретарі Шелудько В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Галіч Наталії Василівни про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон ,

ВСТАНОВИВ:

У грудня 2017 року головний державний виконавець ВДВС Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Галіч Н.В. звернулася до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобов»язань за виконавчим листом.

Подання обгрунтовує тим, що на примусовому виконанні у Святошинському районному відділі Державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві перебуває виконавче провадження № 51910884 по виконанню виконавчого листа Деснянського районного суду м. Києва № 2- 756 виданого 29.07.2016року Деснянським районним судом м. Києва у справі № 754/14837/15-ц про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів. Боржник на виклики та вимоги державного виконавця не реагує, на прийом не з'являється. Виходом державного виконавця за місцем проживання боржника не розшукано, станом на 25.10.2017 року має заборгованість по аліментах у розмірі 57 054,40 грн., чим злісно ухиляється від виконання рішення суду. Тобто, впродовж здійснення виконавчого провадження ухиляється від виконання рішенням суду .

Суд розглядає подання згідно ч.4 ст.441 ЦПК України без виклику сторін.

Відповідно до п. 11 ч.1 Перехідних положень ЦПК України (за редакцією ЗУ № 2147-УІІІ від 03.10.2017 р., в дії з 15.12.2017 р.), заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Судом встановлено, що 29.02.2016 року Деснянським районним судом м. Києва стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на його утримання аліменти у розмірі ј частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 12.10.2015 року довічно та 29.07.2016 року видано виконавчий лист 2-765 /2016/а.с.5/.

За вищевказаним рішенням суду у ВДВС Святошинського РУЮ у місті Києві на виконанні перебуває виконавче провадження № 51910884 /а.с.10/.

Відповідно до ч. 1 ст.28 ЗУ «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Тобто, до подання державного виконавця має бути долучено копія належним чином завіреного поштового повідомлення про вручення боржникові копії постанови державного виконавця про виконавче провадження, або конверта з копією цієї постанови, який повернувся на адресу державного виконавця з певною відміткою поштового відділення (адресат за цією адресою не проживає, не знайдений, по закінченню терміну зберігання), таких доказів державний виконавець не надає.

19.10.2017 року постановою ВП №519108 головного державного виконавця Галіч Н.В. на майно боржника ОСОБА_2 накладено арешт/а.с.27-28/.

Як вбачається із розрахунку заборгованості станом на 25.10.2017 рік заборгованість по аліментах ОСОБА_2 становить 57 054, 40 грн/а.с.15-16/.

Відповідно до акту від 02.11.2017 року та 30.11.2017 року державним виконавцем Галіч Н.В. здійснено вихід за місцем проживання боржника АДРЕСА_1, однак боржника не розшукано, двері ніхто не відчинив, доступу до приміщення надано не було/а.с.13, 18/.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 р. «ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)» означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Особа, яка має невиконані зобов'язання не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Один лише факт невиконання судового рішення не є підставою для постановлення ухвали про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, для застосування вказаного заходу державному виконавцю необхідно довести наявність умисних дій боржника, спрямованих на ухилення від виконання судового рішення. При цьому, в матеріалах подання не надано доказів отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, вимоги державного виконавця, відсутні відомості про те, що боржнику відомо про відкриття, існування виконавчого провадження. У поданні не наведено обґрунтувань того, що зазначений захід, який просить застосувати до боржника сприятиме та дозволить виконати рішення суду. Зазначений захід, про який йдеться у поданні за тих доказів, що надає державний виконавець є порушенням права особи щодо вільного вибору місця проживання, вільного залишення території України, наданого Конституцією України (ст. 33).

Враховуючи наведене, відсутні підстави для задоволення подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 258, 260, 441 ЦПК України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України», суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Галіч Наталії Василівни про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя І.Ю.Миколаєць