Справа №443/590/18
Провадження №2/443/733/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2018 року Жидачівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1,

з участю секретаря судового засідання Рибакової І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жидачів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 селищної ради Жидачівського району Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_2, звернувся в суд з позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким визначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 додатковий строк для подання до Жидачівської державної нотаріальної контори Львівської області заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4, яка померла 09 серпня 2011 року.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача покликається на те, що 09 серпня 2011 року померла ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина, до якої входить земельна ділянка площею 2,18 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території ОСОБА_3 селищної ради Жидачівського району Львівської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №007401 від 11 квітня 2000 року. Ще за життя ОСОБА_4 розпорядилась своїми правами на випадок смерті, а саме склала заповіт від 01 грудня 2000 року, згідно якого все її майно заповіла позивачу. Звернувшись з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_2 отримав відмову у видачі такого, у звязку з тим, що пропустив піврічний строк для прийняття спадщини. Вказана відмова позбавляє його можливості належним чином реалізувати волу спадкодавця та свої спадкові права, а тому останній змушений звернутись до суду за захистом своїх прав.

Представник позивача ОСОБА_5 подав заяву про розгляд справи у його з позивачем відсутності, позовні вимоги підтримують, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві та просять їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 селищної ради Жидачівського району Львівської області подав заяву, в якій просить розглянути дану справу за відсутності їх представника, оскільки вони позов визнають та не заперечують проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст.13, ч.2 ст.49, ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується долученою копією свідоцтва про смерть, що 09 серпня 2011 року, у віці 87 років, в смт. Журавно Жидачівського району Львівської області, померла ОСОБА_4, про що 10 серпня 2011 року складено відповідний актовий запис №34 та ОСОБА_3 селищною радою Жидачівського району Львівської області, від 10 серпня 2011 року, видано свідоцтво про смерть серії 1-СГ №262432 /а.с. 7/.

Спадщина відкрилася в цей же день, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що до складу спадщини ОСОБА_4 входить земельна ділянка площею 2,18 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території ОСОБА_3 селищної ради Жидачівського району Львівської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №007401 від 11 квітня 2000 року /а.с. 8/.

З наявної в матеріалах справи копії заповіту від 01 грудня 2000 року, вбачається, що ОСОБА_4, на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: «все моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, а також все те, що належатиме мені на день моєї смерті і на що я за законом буду мати право, заповідаю ОСОБА_2, на якого покладаю обовязок доглядати за мною до дня моєї смерті, поховати мене за християнським звичаєм і поставити на моїй могилі памятник». Судом встановлено, що на день смерті заповідача заповіт не змінений та не скасований /а.с. 12/.

В судовому засіданні встановлено, що позивач на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем. Так, із долученої довідки виданої виконкомом ОСОБА_3 селищної ради за №2908 від 07 грудня 2016 року, вбачається, що спадкодавець була постійно зареєстрована та проживала до дня своєї смерті одна за адресою: смт. Журавно вул. Миколая Рея, 24 Жидачівського району Львівської області. Спадкоємець за заповітом же проживав(на час відкриття спадщини) за адресою: смт. Журавно вул. Б. Хмельницького, 55 Жидачівського району Львівської області, що підтверджується долученими ним паспортними даними /а.с. 4-5, 11/.

Відповідно до ст.ст.1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Постановою державного нотаріуса Жидачівського районного нотаріального округу № 246/02-31 від 02 квітня 2018 року, встановлено факт звернення позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 та відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з тим, що позивач пропустив піврічний термін, визначений цивільним законодавством для подання заяви. Шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 сплив 10 лютого 2012 року.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах: від 4 листопада 2015 року № 6-1486цс15, від 26 вересня 2012 року № 6-497цс17.

Також, вищевказаними правовими висновками розяснено, що у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права

Так, вищенаведеними обставинами встановлено, що ОСОБА_4, яка померла 09 серпня 2011 року, на випадок своєї смерті розпорядилась належним майном, склавши заповіт, яким спадкоємцем визначила позивача по справі. Вказаний заповіт не змінено і не скасовано. Позивач до дня смерті із ОСОБА_4 не проживав. Проте, в законодавчо визначений строк для прийняття спадкового майна до нотаріуса не звернувся в силу необхідності здійснення догляду за хворим батьком, який згодом помер. Окрім того, думав що спадщину прийняв автоматично, оскільки від неї не відмовлявся, а інші спадкоємці відсутні. Проте, звернувшись до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини, отримав відмову, з причин пропуску піврічного строку.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними, пов'язаними з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього на вчинення цих дій.

Таким чином, враховуючи свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права; відмову нотаріуса у видачу свідоцтва про право на спадщину з причин пропуску піврічного строку, яка позбавляє позивача можливості належним чином реалізувати волю спадкодавця та свої спадкові права, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 слід визначити додатковий строк, тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, оскільки такий ним пропущений з поважних причин.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 223, 229, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, яка померла 09 серпня 2011 року, в 3 (три) місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення, а вразі проголошення лише вступної та резолютивної частин або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

СУДДЯ І.І. Ціпивко