ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 522/5085/18
Провадження № 2-о/522/291/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Бондар В.Я.,

при секретарі Грищук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_2 до Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення факту смерті в порядку ст.. 317 ЦПК України, -

ВСТАНОВИВ:

15.05.2018 року, заявник в особі представника ОСОБА_3 звернулась до Приморського районного суду міста ОСОБА_1 з вказаною заявою, в якій просить встановити факт смерті, свого батька, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлого 02 березня 2018 року за адресою: м. Довжанськ (Свердловськ) Луганської області, причина смерті: атеросклеротичний кардіосклероз. Вказані обставини заявник підтверджує копією свідоцтва про народження ОСОБА_5 серії ІІІ-ЯР № 695937 виданого 16.03.1959 року (повторно), копією Свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕД № 368008 відповідно до якого 25.09.1976 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було укладено шлюб, та після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_6. Копію довідки про причини смерті громадянина ОСОБА_8 за № 134 від 02.03.2018 року видної Свердловським міським відділом установи «Луганське республіканське бюро судово-медичної експертизи» та копією Свідоцтва про смерть ОСОБА_8 серії І-ВВ № 052424 виданого Відділом запису актів цивільного стану Свердловського міського управління юстиції.

Звернувшись до Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області з заявою про проведення державної реєстрації смерті свого батька ОСОБА_8, заявник отримала письмову відмову у проведенні державної реєстрації смерті від 08.05.2018 року, відповідно до якої Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області не може бути проведено державну реєстрацію смерті громадянина ОСОБА_8, оскільки, надані заявником документи для вчинення визначеної реєстраційної дії не відповідають умовам і вимогам діючого законодавства України та не створюють правових наслідків оскільки були виданими на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». За відсутністю документу про смерть зразка, встановленого в Україні, у заявника відсутня можливість отримати свідоцтво про смерть на території України, що в подальшому унеможливлює його звернення до органів нотаріату для прийняття спадщини.

З метою оформлення документів про смерть у встановленому законному порядку та на підставі якого в подальшому заявник зможе звернутись до органів нотаріату для прийняття спадщини заявник вимушений звернутись до суду з цими вимогами.

Заявник в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання була повідомлена та надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю.

Заінтересована особа - Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області був повідомлений про розгляд справи, проте представник в судове засідання не зявився.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Вирішуючи дану справу, суд також бере до уваги Інформаційний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VІІІ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України», в якому містяться роз'яснення стосовно того, що документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України.

Родинний зв'язок між заявником та померлим підтверджується Свідоцтвом про народження серії ІІІ-ЯР № 695937 виданого 16.03.1959 року (повторно) ОСОБА_7, яка народилась 16.02.1954 року в м. Свердловськ, Луганської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 13.03.1954 року зроблено відповідний запис № 310.

Після реєстрації шлюбу 25.09.1976 року прізвище ОСОБА_9 було змінено на ОСОБА_6.

Згідно Довідки про причини смерті № 134 від 02.03.2018 року виданого Свердловським міським відділом установи «Луганське республіканське бюро судово-медичної експертизи» причиною смерті ОСОБА_8, померлого 02.03.2018 року року став атеросклеротичний кардіосклероз.

Заявником, як доказ обґрунтування своїх вимог також надано до суду копію Свідоцтва про смерть ОСОБА_8 від 13.03.2018 року серії І-ВВ № 052424 виданого Відділом запису актів цивільного стану Свердловського міського управління юстиції.

Згідно до ст. 316 ч.1 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Зокрема ч.1 ст. 317 ЦПК України передбачено, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

У абзаці першому п. 13 постанови від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України вказав про те, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Згідно до ст.ст.1,3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Луганська область є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Статтею 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Згідно ч.3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» свідоцтво про смерть надане заявником не є підставою для державної реєстрації смерті ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказана обставина унеможливлює оформлення необхідних документів для заявника.

Свідоцтво про смерть та довідку про причини смерті суд оцінює критично, однак зважаючи на зазначену вище правову позицію Вищого спеціалізованого суду України, вважає за можливе прийняти до уваги та дослідити їх для з'ясування необхідних для правильного вирішення справи обставин, та надати їм належну оцінку у їх сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами та відомими суду обставинами.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.263-265, 315, 317, 319, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 до Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення факту смерті в порядку ст.. 317 ЦПК України - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження село Морозівка Погребитського району, Вінницької області, місце смерті місто Довжанськ (Свердловськ) Луганської області, померлого 02.03.2018 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області, через Приморський районний суд міста ОСОБА_1, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Допустити негайне виконання судового рішення.

Копію судового рішення невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Суддя ОСОБА_10

17.05.18