Справа № 454/1369/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2018 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л. Ю. ,

при секретарі Кочмар Н.-Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду зі даним позовом, вказавши, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її баба ОСОБА_3 Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 2,18га, що розташована на території Тартаківської сільської ради та належала їй на підставі Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) НОМЕР_2.

Заповітом від 09.03.1998 року баба сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) заповіла її брату, ОСОБА_2, однак брат не бажає приймати спадщини після смерті баби та відмовляється від неї у її користь.

Звернувшись у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини їй було надано відповідь у якій роз'яснено, що згідно відповіді Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру Держгеокадастр від 27 квітня 2016 року за № 29-28-0.13-7448/2-16, відповідно до ст.5 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація проводяться відповідною районною державною адміністрацією та рекомендовано звернутися до суду. Просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2,18га, в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі(на місцевості) згідно Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії НОМЕР_2.

Позивач в судове засідання не прибула, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не прибув, однак через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 встановлено, що ОСОБА_3, померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Із копії заповіту, посвідченого секретарем виконкому Ради народних депутатів с. Тартаків, вбачається, що 09.03.1998р. ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила розпорядження та заповіла свій сертифікат серії НОМЕР_2 на право приватної власності на землю (середню земельну частку) зареєстрований у книзі записів сертифікатів за № 578 своєму сину ОСОБА_2.

Із дослідженої копії сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_3, на підставі розпорядження голови Сокальської райдержадміністрації від 19.03.1997р. №111 передано у приватну власність земельна ділянка площею 2,18га, без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території с. Копитів, Тартаківської сільської ради.

Згідно поданої довідки №173 від 24.04.2018р. виданої виконкомом Тартаківської сільської ради встановлено, що ОСОБА_3 до дня смерті проживала у АДРЕСА_1. На день смерті з нею ніхто не проживав. Заповіт від її імені у виконкомі сільської ради посвідчувався 09.03.1998р. за №9. Заборони і арешт на майно спадкодавця- немає.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Із копії заяви, посвідченої секретарем виконкому Тартаківської сільської ради Сокальського району, вбачається, що ОСОБА_2 відмовляється від належної йому частки спадщини, після смерті померлої ОСОБА_3, на користь сестри ОСОБА_1.

Відповідно до п.п. 16, 17 розділу Х «Перехідних положень» Земельного Кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

У відповідності до п. г ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України).

Згідно пунктів 10 Постанови Пленуму ВС України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

У п.11. постанови Пленуму зазначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) то сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до змісту ст. 1276 ЦК встановлено, що якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Згідно постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004р. №7 - Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Згідно п.3.5. роз'яснень ВСУ України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 одержав Сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку), однак не встиг здійснити державну реєстрацію, а тому у ОСОБА_1 немає можливості прийняти спадщину, тому для реалізації права на спадкування за позивачем слід визнати право на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 81, 247, 263-265, 268, 272-273, 354 ЦПК України, ст.ст. 328,392,1218, 1225, 1261 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково .

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ІПН НОМЕР_1) право на земельну ділянку площею 2,18га в умовних кадастрових гектарах без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості згідно Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку), серії НОМЕР_2.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня одержання копії рішення шляхом подання апеляційної скарги через Сокальський районний суд Львівської області до Апеляційного суду Львівської області у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Головуючий: Л. Ю. Фарина