Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.у. № 333/3252/17
Провадження № 22-ц/778/1231/18 Головуючий у 1-й інстанції: Герасименко С.Г.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Кухаря С.В.

ОСОБА_2

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 банк «ПриватБанк» на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 жовтня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2017 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що ОСОБА_4 підписала кредитний договір № б/н від 15.03.2016р., згідно з яким отримала кредит у розмірі 7 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який за умовами договору мала погашати, здійснюючи щомісячні платежі. У звязку з порушенням вказаних зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 23.04.2017р. має заборгованість в сумі 12 891, 40 грн., яка складається із: 7 340,60 грн. тіла кредиту, 901,75 грн. нарахованих відсотків за користування кредитом, 3 558,98 грн. нарахованої пені, а також штрафу відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн.- штраф (фіксована частина), 590,07 грн. - штраф (процентна складова). Посилаючись на вказані обставини, банк просив суд стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором № б/н від 15.03.2016р. в сумі 12 891,40 грн. та судовий збір в сумі 1 600 грн.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 жовтня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за договором № б/н від 15.03.2016р. у розмірі 7 340,60 грн.

В решті позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» судовий збір у розмірі 910, 40 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало

апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині незадоволених позовних вимог щодо стягнення процентів, пені та штрафів та ухвалити в цій частині нове рішення про їх задоволення в повному обсязі.

Ухвалою судді Апеляційного суду Запорізької області Трофимової Д.А. від 18 січня 2018р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» ( а.с. 60) та ухвалою колегії від 18 січня 2018р. справу призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи (а.с. 63-64).

У період з 19.01.2018р. суддя Трофимова Д.А. перебувала на неодноразових лікарняних, тому апеляційний розгляд справи не здійснювався ( а.с. 65-67).

Розпорядженням керівника апарату суду № 258 від 18.04.2018р. у зв»язку з тривалою хворобою судді-доповідача ОСОБА_5 призначено повторний авторозподіл цієї цивільної справи № 22-ц/778/1231/18 ( а.с. 68).

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу цієї цивільної справи від 18.04.2018р. суддею-доповідачем було визначено суддю Маловічко С.В., яка ухвалою від 20.04.2018р. прийняла справу до свого провадження ( а.с. 69-70).

Справа розглянута судом першої інстанції під час дії цивільно-процесуального кодексу у редакції від 18.03.2004р. Проте 15.12.2017р. набув чинності ЗУ № 2147-УІІІ від 03.10.2017р., яким до нього внесені зміни, тому в ході апеляційного розгляду слід перевіряти дотримання судом першої інстанції вимог ЦПК України в ред. від 18.03.2004р., а здійснювати апеляційний розгляд справи та ухвалювати судове рішення за наслідками розгляду апеляційної скарги у відповідності до положень п. 9 ч. 1 Розділу XIII «Перехідні положення» слід за вимогами цивільно-процесуального кодексу у новій редакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням ст. 369 цього Кодексу.

Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності з ч. 1 ст. 274 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи та справи що виникають з трудових правовідносин.

Даний спір підлягає під вказане визначення наведеної норми закону.

Згідно з ст. 368 ч.1 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги банку зазначено, що, враховуючи позовні вимоги в частині структури заявленої до стягнення заборгованості відповідачки, місцевий суд стягнув лише заборгованість за сумою отриманого нею кредиту, а в решті складових заборгованості відмовив з підстав їх неврегульованості договором, який, як вважав суд, складається лише із Анкети-заяви.

ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" з цим не погоджується, виходячи із того, що відповідно до ст.179 ЦПК України (ред. від 2004р.) питання щодо з'ясування, які Умови та правила надання банківських послуг мав на увазі відповідач, підписуючи заяву, не є предметом доказування у цій справі через відсутність заперечень з боку самої відповідачки в цій частині, та суд не встановив наявність інших Умов та правил надання банківських послуг, ніж ті, що були долучені позивачем в редакції, яка діяла станом на день підписання договору між сторонами.

На думку апелянта, місцевий суд не врахував, що згідно приписів ст.ст. 6, 627, 628 та 638 ЦК України сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, та саме в такий спосіб у відповідності до положень ст. 634 ЦК України узгодили свої договірні відносини, тобто шляхом приєднання відповідача до розроблених та затверджених банком Умов та Правил.

Відповідач ОСОБА_4 правом на надання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась, що не перешкоджає апеляційному суду розглянути апеляційну скаргу банку.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне зясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що 15.03.2016р. ОСОБА_4 підписана анкета-заява на приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, на підставі якої видана платіжна картка з кредитними коштами.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що банк визначив заборгованість станом на 23.04.2017р. у ОСОБА_4 перед позивачем у загальній сумі 12 891, 40 грн., яка складається із заборгованості: 7 340,60 грн. за тілом кредиту, 901,75 грн. за нарахованими відсотками за користування кредитом, 3 558,98 грн. за нарахованою пенею, а також штрафу відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн.- штраф (фіксована частина), 590,07 грн. - штраф (процентна складова).

Із зазначеної заборгованості судом була стягнута лише заборгованість за тілом кредиту у розмірі 7 340,60 грн. Відмовляючи у стягнення інших складових заборгованості у вигляді відсотків, пені, штрафів, суд першої інстанції виходив із того, що Умови та Правила, які банк зазначає як складові частини укладеного між сторонами договору, не підписані відповідачкою, а тому не досягнуто згоди між ними щодо нарахування та розміру процентів, пені та штрафів. При цьому суд спирався на ті обставини, що за змістом підписаної відповідачем анкети-заяви на приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не передбачена сплата процентів, штрафів, пені на користь банку. Ці платежі не зазначені в грошовому виразі, не вказані строки їх внесення, що суперечить вимогам ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», тому суд вважав, що розрахунок процентів, пені та штрафів позивачем проведений необґрунтовано, та відповідач не зобов»заний їх сплачувати.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія вважає їх частково обґрунтованими з

огляду на наступні обставини.

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У пункті 14.8 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що банк та користувач укладають договір щодо порядку та умов використання електронного платіжного засобу. Банк перед укладенням договору зобов»язаний ознайомити користувача з умовами договору про використання електронного платіжного засобу, ознайомити з тарифами на обслуговування електронного платіжного засобу та правилами користування електронним платіжним засобом. Банк зобов»язаний забезпечити викладення цієї інформації в доступній формі й розмістити її в доступному для користувача місці, а також надати на його вимогу в письмовій або електронній формі.

Вказані норми не встановлюють обов»язкового підписання всіх складових документів, які складають один цілий договір, а узгодження приєднання до них з боку сторони, яка не приймає участь у їх розробці та лише приєднується до них, може відбуватись у будь-якій формі, зокрема, підписанням типового бланку або типової Анкети-заяви.

З долученої до справи копії заяви вбачається, що навіть в назві цього документа визначено, що це Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ( а.с. 6).

У змісті Анкети-заяви від 15.03.2016р. зазначено, що вона - ОСОБА_4 згодна з тим, що ця заява з Умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування та кредитування, розміщеними у рекламному буклеті, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомлена з договором про надання банківських послуг до його укладення та згодна з його умовами. Крім того, зазначено, що вона зобов»язалась виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті ПриватБанку.

Отже, підписавши Анкету-заяву вказаного змісту ОСОБА_4 приєдналась до Умов та правил надання банківських послуг, тарифів, правил користування, які є складовими договору, укладеного між нею та ПриватБанком.

Тому суд безпідставно базував свої висновки про необґрунтованість вимог банку щодо відсотків, пені та штрафів, непідписанням саме Умов та Правил надання банківських послуг, а отже на відсутності узгодження цих істотних умов.

Таким чином, щодо відсотків, пені та штрафів умови містяться не в самій Анкеті-заява, яка, як помилково вважав суд, складає сама по собі договір та містить вичерпні його умови, а

в Тарифах та Умовах і правилах надання банківських послуг.

На виконання умов договору, укладеного у зазначеній формі, ОСОБА_4 банком було відкрито картковий рахунок та видано платіжну картку, на яку встановлено кредитний ліміт.

Стосовно встановлених судом обставин щодо встановлення банком ОСОБА_4

кредитного ліміту у розмірі 7 340 грн. апелянт рішення суду не оскаржив, та ОСОБА_4 цих встановлених судом обставин не оспорює.

За матеріалами справи вбачається, що сама ОСОБА_4 будь-яких письмових заперечень з приводу позовних вимог банку до суду не надала, в судове засіданні суду першої інстанції, будучи повідомленою судової повісткою, не з»явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі ( а.с. 34, 36, 39). Тобто взагалі не заперечувала ані проти наявності договору на тих умовах, що вказував банк, ані проти наявності і розміру заборгова-

ності.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог в частині нарахування відсотків, пені та штрафів, апеляційним судом встановлено наступне.

З Тарифів слідує, що за кредитною карткою «Універсальна» встановлено наступні умови: пільговий період до 55 днів; базова процентна ставка 3,6 % в місяць на залишок заборгованості; обов»язковий щомісячний платіж 5 % від заборгованості ( але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості); пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або відсотків встановлена у розмірі 0,24 % від суми загальної заборгованості (нара- ховується за кожен день прострочення кредиту) + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн.; пені у розмірі 0,24 % від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше; штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов»язань, який становить 500 грн. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій ( а.с. 7).

З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що, починаючи з 19.07.2016р. і до 05.04.2017р. ОСОБА_4 регулярно користувалась кредитними коштами, отримавши за цей період від банку кредит у загальній сумі 7340,60 грн.

Банк після кожного траншу нараховував їй через 55 днів відсотки.

За період з 15.03.2016р. по 23.04.2017р. ОСОБА_4 здійснила лише один платіж на погашення заборгованості у сумі 50 грн. 25.07.2016р., у зв»язку з чим з 01.09.2016р. банк почав нараховувати їй пеню.

Отже, протягом року користування кредитною карткою у ОСОБА_4 виникла заборгованість за тілом кредиту, відсотками та пенею, яка обрахована банком у відповідності до Тарифів та Умов і правил надання банківських послуг та станом на 23.04.2017р. складає: за тілом кредиту 7340,60 грн., за відсотками 901,75 грн., за пенею 3558,98 грн.

Тому за порушення позичальником строків платежів їй також був нарахований штраф у відповідності до Тарифів та п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил, який складається з фіксованої частини 500 грн., та складової частини 590,07 грн. (5 % від суми загальної заборгованості за тілом та відсотками).

Вказані вимоги банку підтверджені матеріалами справи, а розмір заборгованості не оспорений та не спростований відповідачем.

Між тим, апеляційній суд вважає, що вищевказаний передбачений Тарифами порядок нарахування пені, яка нараховується за кожен день прострочення сплати тіла кредиту та відсотків у двох варіантах за перший місяць прострочення в одному розмірі, за другий місяць в іншому розмірі, виключає можливість стягнення штрафу, оскільки за одні й ті ж самі прострочені суми вже нарахована пеня, а тому на позичальника за прострочення сплати цієї ж самої суми не може бути покладено відповідальності у вигляді іншого виду неустойки штрафів.

Зважаючи на все вищенаведене, апеляційній суд визнає апеляційну скаргу частково обґрунтованою в частині вимог щодо відсотків та пені, а тому у відповідності до положень

п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення суду в частині відмови у цих вимогах підлягає скасуванню із ухвалення в цій частині нового судового рішення про їх задоволення.

Що стосується вимог про стягнення штрафів, апеляційний суд змінює правове обґрунтування відмови в задоволенні цих позовних вимог з безпідставності через відсутність щодо них договору, як визначив суд, на необґрунтованість у зв»язку з тим, що ця неустойка є фактично подвійною відповідальністю за одне й те ж саме порушення, тобто нараховується на ті ж самі суми заборгованості та за порушення строків, за що вже нарахована пеня.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України у зв»язку із зміною рішення суду, вирішується також питання щодо розподілу судових витрат, які підлягають компенсації позивачеві за рахунок відповідача пропорційно до задоволених вимог.

Вбачається, що банком заявлявся позов з ціною в сумі 12 891,40 грн., за пред»явлення якого до суду першої інстанції сплачено 1600 грн. ( а.с. 1), а задоволено позов на суму 11 801,33 грн., тому позивачу належить до компенсації сума судового збору у розмірі: (11 801,33 х 1600 грн.) : 12 891,40 = 1 464,71 грн.

За подання апеляційної скарги банком сплачено 1760 грн. ( а.с. 54), а задоволено апеляційну скаргу на суму 4 460,73 грн., тому до компенсації позивачеві належить: (4 460,73 грн. х 1760 грн.) ; 12891,40 грн. = 609 грн.

Всього з відповідача на користь банку належить до стягнення судовий збір у загальній сумі у розмірі: 1 464,71 + 609 = 2 073,71 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 жовтня 2017 року у цій справів оскаржуваній частині змінити в частині правового обґрунтування відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення штрафу, скасувати в частині відмови в позовних вимогах щодо стягнення відсотків та пені і визначення суми судового збору.

Сягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: 69104, Запорізька обл.., АДРЕСА_1) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» заборгованість за договором б/н від 15.03.2016р. за період з 15.03.2016р. по 23.04.2017р. за відсотками у розмірі 901 (дев»ятсот одна) гривні 75 копійок, за пенею у розмірі 3 558 (три тисячі п»ятьсот п»ятдесят вісім) гривень 98 копійок, а всього 4 460 ( чотири тисячі чотириста шістдесят) гривень 73 копійки.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» судовий збір у загальній сумі 2 073 ( дві тисячі сімдесят три) гривні 71 копійка.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 04 червня 2018р.

Головуючий:

Судді: