Справа № 465/2923/17 Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М.
Провадження № 22-ц/783/6749/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного

суду Львівської області у складі:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. і ОСОБА_2

при секретарі Фейір К.О.

з участю прокурора Заяць І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Львівської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Львівської міської ради на рішення Франківського районного суду міста Львова від 30 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Львівської міської ради про усунення перешкод у користуванні приміщенням,-

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом про усунення перешкод у користуванні приміщенням, в подальшому доповненим заявою про зміну предмету позовних вимог до Львівської міської ради про визнання права власності. Свої вимоги обґрунтовує тим, що постійно вирішує проблеми побутового характеру, ремонтує приміщення, оплачує всі комунальні послуги та інше, зокрема нежитлове приміщення (гараж), позначене літерою В-1 площею 24,0 кв.м., у технічному паспорті, яке розташоване поблизу прибудинкової території будинку № 86-б" по вулиці Стрийській у м. Львові.

Рішенням Франківського районного суду міста Львова від 03 липня 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на нежитлове приміщення (гараж), позначено під індексом В-1 загальною площею 24,0 кв.м., яке розташоване поблизу прибудинкової території будинку №86-"б" по вулиці Стрийській у м. Львові (територія між встановленою малою архітектурною формою-конструкцією шино монтажу та прибудинковою територією будинку №86-"б" по вулиці Стрийській. Частка: 1/1

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржила Львівська місцева прокуратура №1. Вважає рішення суду незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Звертає увагу, що земельна ділянка на якій розташований спірний гараж, є комунальною власністю і відповідно до п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України перебуває у віданні Львівської міської ради. Також звертає увагу, що позивачем не доведено, що Львівська міська рада порушує право власності позивача, чи таке оспорюється або не визнається. В апеляційній скарзі просить скасувати рішення Франківського районного суду м. Львова від 03 липня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу Львівської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Львівської міської ради слід задовольнити із наступних підстав.

Відповідно до норм ЦПК України в редакції чинній на момент ухвалення оскаржуваного рішення, ст. ст.11,59, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов"язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України в чинній редакції, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає що рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Судом встановлено, що ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2.

У відповідності до пенсійного посвідчення №НОМЕР_1 серії ААА №779928 є інвалідом з 05.09.2007 року довічно.

Згідно технічного паспорта серії СХО 742554 ОСОБА_3 є власником автомобіля з ручним керуванням.

Відповідно до листа ПАТ "Львівобленерго" від 23.01.2017 року №279-298 ОСОБА_3 отримано погодження щодо встановлення тимчасового збірно-розбірного індивідуального гаражу.

Управління регулювання забудови Департаменту містобудування Львівської міської ради листом від 25.01.2017 року №2404-166 погодило ОСОБА_3 місце розташування тимчасового збірно-розбірного індивідуального гаражу по вул. Стрийській, 78 у м. Львові.

ЛКП "Вулецьке" 06.02.2017 року склало акт обстеження земельної ділянки, на якій планується встановити гараж.

Позивач у встановленому законом порядку отримав проектні пропозиції (ескізний проект) на встановлення тимчасового збірно-розбірного металевого гаража, виконаний ліцензованою проектною організацією, довідку про реєстрацію місця проживання особи за формою Ф-2, завірені копії правовстановлюючих документів на транспортний засіб, а також оригінал викопіювання земельної ділянки з нанесеними інженерними комунікаціями та червоними лініями.

Згідно інформаційної картки надання дозволу на встановлення тимчасових збірно-розбірних індивідуальних гаражів для інвалідів, що мають автомобіль з ручним керуванням для отримання дозволу до районної адміністрації по місцю проживання заявнику необхідно подати: 1. Заява власника транспортного засобу на імя голови районної адміністрації (додаток до цієї інформаційної картки). 2. Проектні пропозиції (ескізний проект) на встановлення тимчасового збірно-розбірного металевого гаража, виконаний ліцензованою проектною організацією. 3. Довідка про реєстрацію місця проживання особи за формою Ф-2. 4. Завірені копії правовстановлюючих документів на транспортний засіб. 5. Акт обстеження земельної ділянки, на якій планується встановити гараж, складений житлово- експлуатаційною організацією. 6. Висновок управління архітектури департаменту містобудування. 7. Оригінал викопіювання земельної ділянки з нанесеними інженерними комунікаціями та червоними лініями. 8. Правовстановлюючі документи на земельну ділянку. 9. Копія документа про наявні пільги. Вказаний перелік документів є вичерпним.

17.02.2017 року за №59 Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради прийнято розпорядження "Про встановлення збірно-розбірного металевого гаража по вул.Стрийській,78 в м.Львові" відповідного до якого позивач отримав дозвіл на влаштування збірно-розбірного металевого гаража по вул. Стрийській,78 в м.Львові.

Перед початком робіт позивач отримав дозвіл на порушення благоустрою та повідомив про наміри влаштувати збірно-розбірний металевий гараж по вул. Стрийській,78 в м.Львові балансоутримувача будинку шляхом подання відповідного звернення, зареєстрованого в ЛКП "Вулецьке" 10.03.2017 року за №73вх.

Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові листом від 27.02.2017 року №0006-1093 повідомила ОСОБА_3 про відсутність необхідності отримувати декларацію на початок робіт на влаштування збірно-розбірного індивідуального гаражу.

11.03.2017 року мешканці будинку №78 по вул. Стрийській в м.Львові не надали позивачу технічної можливості встановити гараж на прибудинковій території будинку №78 по вул. Стрийській в м.Львові, а тому вказаний гараж позивач встановив поблизу прибудинковій території будинку №86 по вул. Стрийській в м.Львові.

24.03.2017 року. Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради прийнято розпорядження за №124 "Про припинення дії розпорядження Франківської районної адміністрації від 17.02.2017 року №59 "Про встановлення збірно-розбірного металевого гаража на вул. Стрийській,78 в м.Львові".

25.03.2017 року позивач був вимушений переставити гараж на земельну ділянку, розташовану навпроти будинковолодіння №86-"б" по вул. Стрийській в м.Львові, зокрема це територія між встановленою конструкцією шино монтажу (малою архітектурною формою) та прибудинковою територією будинку №86-"б" по вул. Стрийській в м.Львові. Про намір вчинити вказані дії позивач повідомив усі державні установи ще 17.03.2017 року відповідним зверненням №З-Ш-21195, а згодом і іншими зверненнями від 27.03.2017 року №З-Ш-24159-Ф-2404, від 18.05.2017 року №З-Ш-38961-Ф-2404, від 27.03.2017 року №З-Ш-24155-Ф-2404.

ОСОБА_4 районної адміністрації Львівської міської ради від 03.05.2017 року №34-3653 підтверджено факт перевезення позивачем збірно-розбірного металевого гаражу з дотриманням правил дорожнього руху та вимог чинного законодавства.

Управління регулювання забудови Департаменту містобудування Львівської міської ради листом від 30.01.2016 року №2404-238 не погодило ОСОБА_3 місце розташування тимчасового збірно-розбірного індивідуального гаражу по вул. Стрийській, 89-"б" у м. Львові, оскільки місце розташування гаражу пропонується на магістралі загальноміського значення вулиці Стрийської. Однак, з таким твердженням суд погодитись не може, оскільки гараж позивача не розташований на магістралі загальноміського значення вулиці Стрийської, що випливає з проектних пропозицій, а також між гаражем позивача та магістралею загальноміського значення вулиці Стрийської розташована мала архітектурна форма шиномонтажу, що виключає безпосереднє розміщення спірного гаражу на магістралі загальноміського значення вулиці Стрийської в м.Львові.

Управління регулювання забудови Департаменту містобудування Львівської міської ради листом від 30.05.2017 року №2404-вих.-1391 визнало встановлення гаражу поблизу прибудинкової території будинку №86-"б" по вул. Стрийській в м.Львові. У вказаному листі зазначено, що гараж своєю бічною (східною) стороною виходить на вул. Стрийську магістральну вулицю районного значення, що суперечить листу Управління регулювання забудови Департаменту містобудування Львівської міської ради листом від 30.01.2016 року №2404-238, у якому вказана територія визначається як магістралі загальноміського значення.

Поряд з цим, Управління регулювання забудови Департаменту містобудування Львівської міської ради листом від 30.05.2017 року №2404-вих.-1391 просить Управління архітектури та урбаністики Львівської міської ради надати висновок щодо можливості збереження гаража позивача.

Згідно викопіювання земельної ділянки, на якій влаштовано гараж позивача (земельна ділянка розташовану між встановленою конструкцією шиномонтажу та прибудинковою територією будинку №86-"б" по вул. Стрийській в м.Львові), такий не розміщений на червоних лініях.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про задоволення позову ОСОБА_5, суд виходив з тих обставин, що інтереси мешканців прилеглих будинків не порушуються встановлення гаража, оскільки їхня прибудинкова територія не захоплена, а інтереси користувачів шиномонтажу (малої архітектурної форми) також не порушено, оскільки вказані особи орендують земельну ділянку виключно під малою архітектурною формою, яку позивач встановленням гаражу також не захопив.

З такими висновками колегія суддів не погоджується з наступних обставин.

Відповідно до ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, а право власності на землю гарантується та набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Львівська міська рада у відповідності до вимог ст.10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" є органом місцевого самоврядування в Україні, що представляє територіальну громаду міста Львова та здійснює від її імені та в її інтересах функції, а також повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, а також іншими законами України. Згідно з ст. 80 цього Закону, територіальні громади, які реалізують право власності через органи місцевого самоврядування, є суб"єктами права власності на землю, що є комунальною власністю.

У п. 34 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст.ст. 12, 116 Земельного кодексу України, визначено, що виключного до компетенції сільських, селищних, місцевих рад входить вирішення питань регулювання земельних відносин.

Земельна ділянка, на якій розташовано спірний гараж, є комунальною власністю і відповідно до п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України перебуває у віданні Львівської міської ради.

Слід зазначити, що розпорядження щодо надання згоди на розміщення спірного гаража на земельній ділянці, розташованій навпроти будинковолодіння №86-"б" по вул. Стрийській у м. Львові, яка перебуває у комунальній власності, свідчить про самовільне зайняття земельної ділянки, що в свою чергу порушує інтереси територіальної громади міста Львова від імені та в інтересах якої діє Львівська міська рада.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України, цивільні права і обов"язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачена лише у ст.ст. 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, викладена в постанові від 07.10.2015 року по справі №6-1622цс15).

Тобто, потрібно розрізняти випадки, коли визнання є способом захисту права власності, і випадки, коли визнання є способом набуття права власності в судовому порядку.

В даному випадку позов ОСОБА_6 носить формальний характер, а метою подання позову не є визнання права власності, а є його набуття, що само по собі є неприпустимим, оскільки набуття права власності регулюється окремими правовими закону.

Слід зазначити, що суд першої інстанції не зазначив, яким чином відповідачем були порушені, не визнані або оспорювані права, свободи чи інтереси позивача.

Судом першої інстанції безпідставно здійснено захист права позивача шляхом визнання права власності на спірний гараж.

За наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та нормам закону, які регулюють спірні правовідносини, що призвело до неправильного вирішення справи, та ухвалення рішення суду з порушенням норм матеріального та процесуального права а тому на думку колегії суддів рішення Франківського районного суду міста Львова від 30 липня 2017 року слід скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Згідно ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.

Оскільки суд приходить до висновку про безпідставність заявлених позовних вимог, судові витрати (судовий збір) в розмірі 704 грн. підлягає стягненню з позивача на користь скаржника.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Львівської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Львівської міської ради задовольнити.

Рішення Франківського районного суду міста Львова від 30 липня 2017 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 -відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь Прокуратури Львівської області судові витрати в розмірі 704 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 14 травня 2018 року.

Головуючий: О.Я.Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

ОСОБА_2