Справа № 703/3881/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючо судді Опалинської О.П.

при секретарі судового засідання Харченко М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона має похилий вік, є непрацездатною особою в звязку з чим потребувала матеріальної допомоги для забезпечення достатнього рівня життя. 01 грудня 2012 року між нею та її повнолітнім сином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, було укладено договір про сплату аліментів на утримання позивача. Відповідно до умов договору відповідач зобовязаний був сплачувати аліменти і розмірі 1500 гривень щомісяця та 1000 гривень на додаткові витрати. З 2014 року відповідач припинив виконувати зобовязання за договором від 01 грудня 2012 року в звязку з чим утворилась заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 254575 гривень з яких : 46500 гривень щомісячні платежі на утримання, 31000 гривень додаткові витрати на утримання та 177075 гривень пеня за несплату аліментів. Позивач зазначила, що відповідач є працездатною особою, отримує доходи, інших утриманців не має та має можливість надавати матеріальну допомогу, а тому просила стягнути з відповідача заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 254 575 гривень.

Представник позивача в судове засідання не зявилась, надіслала до суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі та участі позивача, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, вважає що позовна заява ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно свідоцтва про народження V-УР №0975097 виданого Сунківською сільською радою Смілянського району Черкаської області позивач є матірю повнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5).

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, перебуває на обліку в Смілянському обєднаному управлінні пенсійного фонду України Черкаської області та отримує пенсію за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № 119398 від 21 червня 1996 року (а.с.8).

Згідно зі ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Потреба в матеріальній допомозі означає недостатність коштів, необхідних для підтримки нормальної життєздатності особи.

Згідно до ст. 9 СК України , подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім'ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства.

Особи, які проживають однією сім'єю, а також родичі за походженням, відносини яких не врегульовані цим Кодексом, можуть врегулювати свої сімейні (родинні) відносини за договором, який має бути укладений у письмовій формі. Такий договір є обов'язковим до виконання, якщо він не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів України та моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 2 ст. 189 СК України, договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується.

Як передбачено ч. 3 ст. 172 СК України, якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов'язаних із наданням такого піклування.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В пункті 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз'яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

В порушення ч. 2 ст. 189 СК України договір про сплату аліментів від 01 грудня 2012 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який міститься в матеріалах справи, нотаріально не посвідчений. Також, позивач не надала суду рішення, за яким стягнуто з відповідача аліменти на її утримання, перебування виконавчого листа по примусовому виконанню в органах ДВС та утворення в звязку з цим заборгованості по їх сплаті.

17 квітня 2018 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області ухвалено рішення за яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_1, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 22 грудня 2017 року. Рішення суду законної сили не набрало.

Виходячи з викладених вище обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір слід віднести за рахунок держави.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 9, 10, 172, 189, 202 СК України, ст.ст. 76, 81, 89, 141, 206, 247, 259, 263-265, 273, ЦПК України, постановою №2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», -

вирішив:

Відмовити у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів.

Рішення може бути оскаржене в 30-денний строк з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителька с. Сунки Смілянського району Черкаської області, вул. Гайдамацька, 31.

Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований та житель ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Головуючий О.П.Опалинська