Провадження № 22-ц/783/7635/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2018 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Мікуш Ю.Р.,

суддів: Ванівського О.М., Павлишина О.Ф.,

секретар Бохонко Е.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою голови правління Приватного акціонерного товариства СК «Галицька» на рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 02.08.2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ПрАТ «СК «Галицька», третьої особи ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,-

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваним рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 02 серпня 2017 року задоволено позов ОСОБА_2

Стягнуто з ПрАТ «СК Галицька» в користь ОСОБА_2 9 090,17 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 1200 грн., витрати на електронне повідомлення про проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 102 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 грн., судовий збір у розмірі 551,20 грн., -всього 13 943,37 грн.

Стягнуто з ПрАТ «СК Галицька» в користь ОСОБА_2 пеню в розмірі 1708, 41 грн., 3% річних- 164 грн., інфляційні витрати у розмірі 545,58 грн.- всього 2 417,99 грн.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_4 «СК «Галицька».

В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим, постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що при вирішенні справи, суд повинен був враховувати норми ст.ст.29, 33, 36 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Позивачем 08.04.2016 року до ПрАТ СК «Галицька» подано заяву про страхове відшкодування, де ним відповідно до п.36.2 ст. 36 Закону України №1961-ІУ погоджено виплату страхового відшкодування в сумі 19 631,00 грн., яка 19 травня 2016 року перерахована на банківський рахунок позивача. В порушення вимог ст. 1194 Цивільного кодексу України (далі ЦК) та п.31.1 ст. 31 Закону України №1961-ІУ судом взято до уваги Висновок експертного автотоварознавчого дослідження №5288 від 12.07.2017 року та на його підставі винесено рішення про задоволення позову в частині стягнення з ПрАТ СК «Галицька» на користь позивача 9 090,17 грн. матеріальної шкоди, що складає різницю між висновком експертного автотоварознавчого дослідження №5288 від 12.07. 2017 року в сумі 28451, 17 грн. та виплаченої Відповідачем-1 суми страхового відшкодування згідно звіту про оцінку № 02/05/16 від 11.05.2016 року в сумі 19 631,00 грн. Вважає, що у суду не було правових підстав для стягнення трьох відсотків річних, пені та інфляційних втрат. Просить скасувати оскаржуване рішення суду та постановити нове про відмову у задоволенні позову повністю.

Сторонам по справі надіслані копії апеляційних скарг, справа розглядається без виклику учасників, оскільки є малозначною.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю - доповідача,перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Матеріалами справи встановлено, що позивач по справі ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ПАТ СК «Галицька» (далі ПрАТ «СК Галицька»), третьої особи ОСОБА_3 та просив стягнути 9090,17 грн. матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 1200 грн., витрати на електронне повідомлення про проведення автотоварознавчої експертизи у розмірі 102 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн., судовий збір 551,20 грн. - всього 13 943,37 грн.; пеню у розмірі 1708,41 грн., 3% річних у розмірі 164 грн. та інфляційні витрати 545,58 грн.- всього 2417,99 грн.

Із матеріалів справи судом встановлено, що 21 березня 2016 року на перехресті вулиць Промислова-Лінкольна у м.Львові сталася ДТП за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 Учасники ДТП скористалися правом на складення спільного повідомлення про ДТП «Європротокол», що передбачає п.33.2 ст.33 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Цивільна відповідальність водія транспортного засобу МАЗ д.н.з. НОМЕР_3 була застрахована згідно полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/2636002, діючого на момент ДТП. Страховиком у правовідносинах страхування вказаної фізичної особи є ПрАТ СК «Галицька».

21.03.2016 року позивач повідомив страховика ПрАТ «СК «Галицька» про страховий випадок і 03.07.2015 року подав заяву про виплату йому страхового відшкодування.

На підставі Звіту №02/05/16 від 11 травня 2016 року, складеного оцінювачем ОСОБА_5 вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_4 складає 32 352,26 грн., а вартість матеріального збитку завданого власнику даного автомобіля складає 22 240, 16грн. (а.с.118-129).

Згідно з платіжним дорученням №4079 від 19.05.2016 року ПрАТ «СК Галицька» виплатило позивачеві страхове відшкодування у розмірі 19 361 грн. (а.с.117).

Позивач ОСОБА_2. не погодився із розміром страхового відшкодування та подав у ПрАТ «СК Галицька» Висновок №5288 від 12.07.2016 року із заявою про страхове відшкодування від 16.08.2016 року, однак у доплаті грошових сум страхового відшкодування йому було відмовлено.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно п.14 роз»яснень Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у постанові №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід врахувати положення статті 1192 ЦК України, зокрема, про відшкодування збитків у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що відшкодуванню підлягає в межах ліміту його відповідальності реальна вартість матеріального збитку (вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, що відповідає ст.ст. 22, 29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за вирахуванням суми страхового відшкодування, виплаченого страховиком в добровільному порядку.

Недоплачена сума страхового відшкодування становить 9 090,17 грн. (28 451,17 -19 361 = 9090,17).

Відтак, доводи апеляційної скарги щодо погодження сум на відшкодування шкоди не спростовують висновків суду.

Колегія суддів не погоджується із доводами апеляційної скарги що ПрАТ «СК Галицька» виконала свої зобов»язання у повній мірі та у передбачені Законом терміни, а тому відсутні підстави для стягнення із страховика розміру пені, інфляційних втрат та 3% річних.

Стягуючи зазначені вище суми, суд правильно застосував норми ст.612, 625 ч.2 Цивільного кодексу України, ст. 36.2, ст.. 36.5 ст.36 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», які передбачають стягнення пені, а також три відсотка річних від простроченої суми.

У відповідності до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 383, 384 ЦПК України колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу голови правління Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Галицька» залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 02 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня складення повного тексту судового рішення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти дні в порядку визначеному ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 06 квітня 2018 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: О.М.Ванівський

ОСОБА_6