Справа № 603/145/18
Провадження №2/603/126/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2018 р. Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Іванчука В. М.

секретар судового засідання Швець Н.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Монастириська справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Монастириського району Тернопільської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 селищної ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 12.05.2015 року померла його мама ОСОБА_5. Після її смерті відкрилася спадщина на: земельну ділянку площею 1,2060 га, розташовану на території Садівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0274, земельну ділянку площею 0,2021 га, розташовану на території Садівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0737. Позивач прийняв спадщину, звернувшись в межах шестимісячного строку до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Вказане майно ОСОБА_5 заповіла позивачу ОСОБА_1 14.10.2015 року ОСОБА_1 та син ОСОБА_6 уклали договір про поділ спадкового майна, згідно умов якого останні домовились (без виплати грошової компенсації) про те, що ОСОБА_1 на праві приватної власності переходить вказані вище земельні ділянки, а ОСОБА_6 на праві приватної власності переходить земельна ділянка площею 1,19 га, та земельна ділянка площею 0,20 га, які розташовані на території Садівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області. 06.09.2016 року ОСОБА_6 помер, після смерті якого належне йому майно успадкував ОСОБА_3 У звязку із втратою правовстановлюючого документа на земельні ділянки, що підлягають спадкуванню, позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. З приводу втрати державних актів позивачем подано оголошення в районну редакцію газети «Вісті Придністровя».

Просить визнати за ОСОБА_1 право власності на вищевказане спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_4 у судове засідання не з»явилися, представником позивача подано заяву про розгляд справи у їхній відсутності, позов підтримала, просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 селищна рада Монастириського району Тернопільської області не забезпечили в судове засідання явку представника, у поданому 07.05.2018 року відзиві на позов проти позову не заперечили, з обставинами, викладеними у позові погодилися, просять розглядати справу за відсутності їхнього представника.

Залучений до участі у справі у порядку ст. 51 ЦПК України співвідповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення позову не заперечив.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до ч. 3 ст.200 ЦПК України, в порядку, встановленому ст.206 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із такого.

Згідно свідоцтва про народження серії ІІ-ИД №298411 від 03.05.1981 року батьками позивача ОСОБА_1 вказано: ОСОБА_7 та ОСОБА_5.

Згідно ксерокопії державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 №674050 від 27.12.2002 року ОСОБА_5 належала земельна ділянка загальною площею 1,41 га, розташована на території Садівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, до складу якої входять: земельна ділянка площею, 0,20 га, земельна ділянка площею 1,21 га.

Як убачається з витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-018 від 22.03.2018 року, №НВ-016 від 12.08.2016 року, сформованих ОСОБА_5 на праві приватної власності належали: земельна ділянка площею 1,2060 га, розташована на території Садівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0274, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 №674050 від 27.12.2002 року, земельна ділянка площею 0,2021 га, розташована на території Садівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0737, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 №674050 від 27.12.2002 року.

Вказаний державний акт на право власності на землю серії Р1 №674050 від 27.12.2002 року на час розгляду справи втрачений, про що в Монастириській районній редакції газети «Вісті Придністровя» (№48 (7230) від 15.12.2017 року) розміщено оголошення.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ИД №183678 від 13.04.2015 року ОСОБА_5 померла 12.04.2015 року, актовий запис №2.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_5 відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема на: земельну ділянку площею 1,2060 га, розташовану на території Садівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0274, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 №674050 від 27.12.2002 року, земельну ділянку площею 0,2021 га, розташовану на території Садівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0737, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 №674050 від 27.12.2002 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

Спадкодавець ОСОБА_5 все своє майно заповіла ОСОБА_1, що підтверджується ксерокопією заповіту, посвідченого секретарем виконкому Садівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області 10.07.2007 року, зареєстрованого в реєстрі за №7.

14.10.2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_6 уклали договір про поділ спадкового майна, згідно умов якого останні домовились (без виплати грошової компенсації) про те, що ОСОБА_1 на праві приватної власності переходить вказані вище земельні ділянки, а ОСОБА_6 на праві приватної власності переходить земельна ділянка площею 1,19 га, та земельна ділянка площею 0,20 га, які розташовані на території Садівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області.

Зі змісту інформаційного листа Монастириської державної нотаріальної контори №256/01-16 від 27.04.2018 року вбачається, що згідно даних спадкового реєстру після смерті 12.04.2015 року ОСОБА_5 заведено спадкову справу №152 за 2015 рік на підставі заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_6

Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, відмови від прийняття спадщини не заявляв, прийнявши спадщину, у зв'язку з втратою правовстановлюючого документа, що посвідчує право власності на земельні ділянки, що підлягають спадкуванню, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини (лист Монастириської державної нотаріальної контори №144/01-16 від 21.03.2018 року).

Відповідно до п.г ч.1 ст.81 та ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини.

Як вбачається зі ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод не заборонених законом.

Оцінюючи всі перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 292, 294 ЦПК України, ст.ст. 328, 1217, 1218, 1223, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст. 81, 131 ЗК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, до ОСОБА_2 селищної ради Монастириського району Тернопільської області, місцезнаходження: вул.М.Каганця,10 смт.Коропець Монастириського району Тернопільської області, Код , ОСОБА_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії НЮ №292893, виданий 06.09.2012 року Монастириським РС УДМС України в Тернопільській області, про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на:

- земельну ділянку площею 1,2060 га, розташовану на території Садівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0274, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 №674050 від 27.12.2002 року,

- земельну ділянку площею 0,2021 га, розташовану на території Садівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0737, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 №674050 від 27.12.2002 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя ОСОБА_8