Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 311/245/18 Головуючий у 1 інстанції: Нікандрова С.О.
провадження № 22-ц/778/2021/18 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Кочеткової І.В.

при секретарі: Семенчук С.В.

за участі:

представника позивача ОСОБА_3 за довіреністю - ОСОБА_4

відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Василівського районного суду Запорізької області від 20 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа - Василівський районний відділ державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області, про захист права солідарного боржника на зворотну вимогу (регрес),

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Василівський районний відділ державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області, про захист права солідарного боржника на зворотну вимогу (регрес).

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що заочним рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 10.02.2011р. у цивільній справі № 2-156/11 задоволено позов ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі філії "Відділення ПАТ Промінвестбанку в м. Запоріжжя" до колишнього подружжя ОСОБА_5 про солідарне стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором від 22 лютого 2006р., на підставі якого позичальнику ОСОБА_5 за згодою на той час дружини ОСОБА_3, надано кредит у розмірі 310 000 гривень, що ними спільно був витрачений на придбання житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1

Вказаним рішенням суду було стягнуто солідарно з ОСОБА_5 як позичальника та ОСОБА_3 як поручителя на користь ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" заборгованість по кредитному договору в сумі 373 838,78 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., а всього - 375 658,78 гривень. Стягнення заборгованості визначено шляхом звернення стягнення на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, та квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

01.04.2011р. Василівським районним судом Запорізької області на виконання зазначеного рішення стягувачу ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" видані виконавчі листи за № 2-156/11.

17.12.2012р. ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" за договором відступлення права вимоги та договором про передачу прав за договорами забезпечення відступив ТОВ "Кредитні ініціативи" право вимоги за кредитним договором, укладеним 22.02.2006р. з ОСОБА_5,в сумі 375 658,78 грн. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 19.09.2013 року задоволено заяву про заміну стягувача у виконавчому провадженні за виконавчим листом № 2-156/11 на ТОВ "Кредитні ініціативи".

З дати видачі виконавчих листів стосовно кожного із солідарних боржників Василівським районним відділом державної виконавчої служби неодноразово відкривалися виконавчі провадження, які закінчувалися з підстав відсутності у кожного з солідарних боржників майна, на яке можливо звернути стягнення. За заявою ТОВ "Кредитні ініціативи" на підставі виконавчих листів № 2-156/11 стосовно солідарного боржника ОСОБА_5 відкрито виконавче провадження за № 561874870 та стосовно солідарного боржника ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження ВП № 52038500.

Станом на 11.12.2017р. позивач ОСОБА_3 в повному обсязі виконала заочне рішення суду від 11 лютого 2011 року, сплативши на користь ТОВ "Кредитні ініціативи" заборгованість у розмірі 375 658,78 грн. шляхом перерахування зазначеної суму коштів через банківську установу на депозитний рахунок Василівського районного відділу державної виконавчої служби.

19 грудня 2017р. державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 52038500 у зв'язку з фактичним виконанням солідарним боржником ОСОБА_3 у повному обсязі судового рішення, з поверненням виконавчого листа Василівському районному суду.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить у відповідності до вимог ст. 544 ЦК України стягнути з ОСОБА_5 на її користь кошти в сумі 187 829,39 грн., що складає 1/2 частку солідарного боржника у виконаному нею у повному обсязі грошовому зобов'язанні у розмірі 375 658,78 грн. перед ТОВ "Кредитні ініціативи" згідно заочного рішення Василівського районного суду Запорізької області від 10 лютого 2011 року у цивільній справі № 2-156/2011, та встановити спосіб виконання рішення шляхом звернення стягнення на належне відповідачу на праві приватної власності нерухоме майно, а також стягнути з відповідача судовий збір в сумі 1878,29 грн.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 20 лютого 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, що призвело до постановлення незаконного рішення, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Правом на надання відзиву на апеляційну скаргу позивача відповідач не скористався.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_7, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, пояснення відповідача ОСОБА_5, який просив залишити без змін оскаржуване рішення, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що заочним рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 10 лютого 2011 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі філії "Відділення ПАТ Промінвестбанку в м. Запоріжжя". Стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі філії "Відділення ПАТ Промінвестбанку в м. Запоріжжя" заборгованість по кредитному договору в сумі 373 838,78 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., а всього - 375 658,78 гривень.

Визначено стягнення заборгованості проводити шляхом звернення стягнення в межах вартості майна, переданого в забезпечення за договором іпотеки від 22 лютого 2006 року, а саме: на житловий будинок, р. н. 83433874, загальною площею 258,5 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та за договором іпотеки від 22 лютого 2006 року на квартиру, р.н. 3645674, загальною площею 49,6 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, шляхом продажу вказаних предметів іпотеки на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною, розмір якої буде визначено не нижче розміру звичайних ринкових цін на подібне майно на момент продажу.

04 березня 2011 року зазначене рішення суду набрало законної сили.

Вищевказаним заочним рішенням суду від 10 лютого 2011 року встановлено, що 22 лютого 2006 року між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі філії "Відділення ПАТ Промінвестбанку в м. Запоріжжя" та ОСОБА_5 укладений кредитний договір № 12-433/02-01, згідно з яким ОСОБА_5 був наданий кредит на придбання житлового будинку в сумі 310 000 грн.

В забезпечення зобов'язань за кредитним договором між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі філії "Відділення ПАТ Промінвестбанку в м. Запоріжжя" та фінансовим поручителем ОСОБА_3 укладено договір поруки № 12-350/03-03 від 22 лютого 2006 року, згідно з яким поручитель зобов'язалась відповідати перед кредитором за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором від 22 лютого 2006 року № 12-433/02-01, а у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань, бере зобов'язання погасити заборгованість в розмірі наданого кредиту 310 000 грн., нарахованих відсотків за користування кредитом, неустойку.

Пунктами 2.2 договору поруки передбачено, що позичальник та поручитель є солідарними боржниками перед кредитором і залишаються зобов'язаними за кредитним договором від 22 лютого 2006 року за № 12-433/02-01 до повного виконання всіх своїх зобов'язань за ним в повному обсязі.

На виконання вищезазначеного судового рішення 01 квітня 2011 року Василівським районним судом Запорізької області було видано виконавчі листи № 2-156 про стягнення з солідарних боржників ОСОБА_5 та ОСОБА_3 заборгованості по кредитному договору в сумі 375 658,78 гривень на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі філії "Відділення ПАТ Промінвестбанку в м. Запоріжжя".

17 грудня 2012 року між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" було укладено договір відступлення права вимоги та договір про передачу прав за договорами забезпечення, відповідно до умов яких останнє набуло право вимоги за зазначеними договорами.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 19 вересня 2013 року новим стягувачем за виконавчим листом № 2-156 від 01.04.2011р. визнано ТОВ "Кредитні ініціативи".

За заявою ТОВ "Кредитні ініціативи" на підставі виконавчих листів № 2-156/11 Василівський районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області 05.08.2016р. стосовно солідарного боржника ОСОБА_5 відкрито виконавче провадження за № 561874870 та 29.08.2016р. стосовно солідарного боржника ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження за № 52038500.

Постановою державного виконавця Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області від 19 грудня 2017 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-156, виданого 01.04.2011р. Василівським районним судом про стягнення солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_3 на користь ТОВ "Кредитні ініціативи" заборгованості по кредитному договору в сумі 373838,78 грн., витрат по сплаті судового збору в сумі 1700 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., а всього - 375 658,78 грн., закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження".

З зазначеної постанови вбачається, що боржником ОСОБА_3 сума боргу за виконавчим документом у розмірі 375 658,78 грн. та виконавчий збір у розмірі 37 565,87 грн. і витрати виконавчого провадження у розмірі 125,12 грн. погашені в повному обсязі.

Виконавши рішення суду, ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення з нього половини погашеної суми в розмірі 187 829.39 грн. на підставі ст.. 544 ЦК України як з солідарного боржника, встановивши спосіб погашення шляхом звернення стягнення на належне йому на праві власності нерухоме майно.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_3 обрала неналежний спосіб захисту, оскільки поручитель, виконавши обов»язок за боржника в особі позичальника, набуває право кредитора у повному обсязі щодо всіх зобов»язань боржника, які існували у останнього, зокрема, забезпечувального характеру. Тобто захист її прав має відбуватись шляхом суброгації, а не регресу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказує, що такі висновки суду є неправильними. Зазначає, що вона виконала рішення суду як солідарний боржник, і тому кредитні правовідносини та похідні від них забезпечувальні припинились, а відтак вона витребує у позичальника як солідарного з нею боржника свою Ѕ частку у погашеному зобов»язанні у відповідності до положень ст. 544 ЦК України, пред»являючи саме регресну вимогу до солідарного з нею боржника.

Дослідивши вказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд визнає їх неспроможними з огляду на такі обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

У відповідності до ч. 1 ст. 556 ЦК України після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника.

Частиною 2 ст. 556 ЦК України передбачено, що до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Отже, для з»ясування, в якому порядку може вимагати особа, що погасила борг за іншу особу, повернення сплаченого нею, слід ретельно з»ясувати її статус у виниклих правовідносинах.

Так, ОСОБА_3 у цих правовідносинах має статус єдиного поручителя, а тому на виниклу ситуації поширюються саме норми ст. 556 ЦК України як правильно встановив суд, а не вимоги ст. 544 ЦК України як вважає позивач.

Між тим, ОСОБА_3 посилається також на те, що вона перебувала з ОСОБА_8 в зареєстрованому шлюбі на час укладення кредитного договору, кошти за яким спрямовувались на придбання будинку за адресою: АДРЕСА_2 який було передано в іпотеку для забезпечення кредитного зобов»язання. Тому вважає цей будинок спільним майном подружжя, хоча він зареєстрований за відповідачем.

З»ясовано, що саме з цим пов»язується витребування нею від ОСОБА_8 лише половини сплаченої суми на погашення заборгованості за рішенням суду, оскільки остання претендує на половину у нерухомому майні, яке є предметом іпотеки, спір про поділ якого як майна подружжя розглядається на теперішній час у іншій цивільній справі.

Ніким із сторін не заперечується того факту, що отримані ОСОБА_8 кредитні кошти витрачені в інтересах сім»ї - на придбання для потреб сім»ї житлового будинку, тому їх розмір та внесок у погашення кредитного договору кожного з подружжя, яке під час дії кредитного договору припинило шлюбні відносини, мають враховуватись при поділі майна подружжя, а не у спосіб звернення до колишнього чоловіка як солідарного боржника.

Тобто на характер цих правовідносин між поручителем і боржником, за якого виконано обов»язок з погашення заборгованості, впливають сімейні відносини між ними, що переводить спір в площину вирішення їх питання за положеннями Сімейного кодексу, але з урахуванням особливостей з кредитних правовідносин.

Зважаючи на зазначені обставини, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення, тому у відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

К еруючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Василівського районного суду Запорізької області від 20 лютого 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складений 29 травня 2018р.

Головуючий:

Судді: