Справа № 177/805/18
Провадження № 2-о/177/46/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 травня 2018 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

цивільної справи за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Софіївська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник 27.04.2018 звернувся до суду з указаною заявою та просив суд встановити факт належності ОСОБА_2, померлій 25.01.2000, сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0293931 від 19.07.2000 року, виданого на підставі розпорядження Криворізької районної державної адміністрації на імя ОСОБА_2 «Галини» Іванівни.

Заявник вказує, що встановлення вказаного факту, необхідно йому для оформлення спадщини, яка відкрилася після смерті його матері ОСОБА_2, оскільки при зверненні до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва через виявлення розбіжностей у написанні імені спадкодавця у правовстановлюючому документі та свідоцтві про смерть.

Заявник та його представник за довіреністю, до суду не зявилися, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити (а.с. 17).

Заінтересована особа Софіївська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, участь свого представника у розгляд справи не забезпечила, надавши заяву про розгляд справи за відсутності їх представника (а.с. 16). Відзиву на заяву не надали.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалася, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, встановивши обставини справи та надавши оцінку доказам на їх підтвердження, визначившись з нормами права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що вимоги підлягають задоволенню зі слідуючих підстав.

Судом встановлено, що 25.01.2000 року померла ОСОБА_2, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 761478, виданим Криворізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУ юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 8).

ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с. 7).

На підставі рішенням Криворізької районної державної адміністрації від 04.07.2000 року № 385-р, на імя ОСОБА_2, як члена ВАТ ППЗ «Христофорівський», с. Валове Криворізького району Дніпропетровської області, видано сертифікат на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності ВАТ ППЗ «Христофорівський», розміром 3,04 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 9).

Однак, при оформленні вказаного сертифікату допущено помилку в написанні імені ОСОБА_2, а саме замість «Ганна» помилково вказано як «Галина», про що вказував заявник та що підтверджується текстом сертифікату (а.с. 9).

Як слідує з довідки Софіївської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 942 від 22.12.2017, на момент смерті ОСОБА_2 проживала одна за адресою: вул. Петровського, в с. Іванівка Криворізького району Дніпропетровської області, заповіт від її імені не посвідчувався (а.с. 21).

Згідно заяви ОСОБА_1, наявної в матеріалах спадкової справи, після смерті ОСОБА_2, померлої 25.01.2000, він звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на підставі ст. 529, 549 ЦК України (а.с. 19), однак нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з розбіжностями в написанні імя спадкодавця у правовстановлюючому документі на спадкове майно та свідоцтві про смерть спадкодавця (а.с. 26).

Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (чинної на час смерті спадкодавця) спадкоємець визнавався таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, діти спадкоємця спадкують у першу чергу спадкування за законом.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть встановлюватися факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму ВС України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові

зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Оскільки від встановлення судом факту належності спадкодавцю сертифікату на право на земельну частку (пай), залежить виникнення у заявника право на отримання свідоцтва про право на спадщину, відповідно реалізація права на спадкове майно, вказаний юридичний факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, заявник позбавлений можливості встановити такий факт у позасудовому порядку, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1 та встановлення факту належності ОСОБА_2 сертифікату на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ВАТ ППЗ «Христофорівський», розміром 3,04 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), який видано на підставі рішення Криворізької РДА № 385-р від 04.07.2000 року на імя ОСОБА_2 «Галини» Іванівни.

Відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні рішення судом у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 4-5, 13, 76, 258-265, 293-294, 315-316, 318-319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Софіївська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженці ІНФОРМАЦІЯ_2, померлій 25.01.2000 року, за її життя, сертифікату серії ДП № 0293931 на право на земельну частку (пай), розміром 3,04 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), виданого на підставі рішення Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 385-р від 04.07.2000, на імя ОСОБА_2 «Галини» Іванівни.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення та підписання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя: