АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2018 року

м. Київ

справа № 759/765/18

провадження № 22-ц/796/4295/2018

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А.,

суддів - Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д.

за участю помічника судді, який за дорученням головуючого судді здійснює повноваження секретаря судового засідання - Виноградової А.І.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 12 лютого 2018 року у складі судді Журибеда О.М., -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, в якій просила стягнути половину вартості гаража № 1 та гаража № 2 в кооперативі АДРЕСА_1.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12 лютого 2018 року відкрито провадження у справі.

Не погоджуючись з ухвалою суду, 26 березня 2018 року відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу про відкриття провадження, оскільки вона постановлена з порушенням правил підсудності.

Посилаючись на статтю 27 ЦПК України, зазначав, що оскільки він зареєстрований за адресою, яка територіально відноситься до Шевченківського району міста Києва, то вказана цивільна справа підсудна Шевченківському районному суду м. Києва.

На підтвердження своїх доводів надав копію рахунку-повідомлення про сплату житлово-комунальних послуг за адресою проживання: АДРЕСА_2 що обслуговується КП «Керуюча компанія Шевченківського району».

Позивачка ОСОБА_1 не скористалася своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направила.

Відповідно до п. 8 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIIIвід 03.10.2017, ч. 6 ст. 147 та абз. 3 п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIIIАпеляційний суд м. Києва діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Київського апеляційного суду в апеляційному окрузі.

Позивач та відповідач в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відкриття провадження, суд керувався статтями 175, 177 та 187 ЦПК України, виходячи з того, що позовна заява відповідає зазначеним нормам цивільного процесуального кодексу України та дійшов висновку, що справа підсудна саме Святошинському районному суду м. Києва.

Проте, колегія з таким висновком місцевого суду не погоджується з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

22 січня 2018 року місцевим судом було зроблено запит до Відділу з обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві щодо надання відомостей про зареєстроване місце проживання (перебування) або останнє відоме місце реєстрації ОСОБА_2

Отримавши відповідь на запит та встановивши місце реєстрації відповідача, судом було відкрито провадження у справі.

За загальним правилом, якщо інше не встановлено ЦПК України, у відповідності до частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування.

Разом з тим, статтею 30 ЦПК України передбачені категорії справ, для яких встановлено виключну підсудність.

За правилом частини першої статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як убачається з позовної заяви, предметом спору є нерухоме майно, а саме: гараж № 1 та гараж № 2 в кооперативі АДРЕСА_1

Відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджується зазначена в позовній заяві адреса місцезнаходження майна, а саме: гаража № 1 та гаража № 2 в кооперативі АДРЕСА_1.

Відповідно до адміністративно-територіального поділу АДРЕСА_1 відноситься до Шевченківського району міста Києва.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пунктах 41, 42 постанови від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» надав судам роз'яснення, де зазначив, що перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключну підсудність встановлено для позовів, які виникають щодо нерухомого майна (частина перша статті 30 ЦПК України). Згідно з положеннями статті 181 ЦКУкраїни до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що місцевий суд неправильно застосував правила загальної підсудності до спору, який виник з приводу нерухомого майна, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про підсудність справи Святошинському районному суду м. Києва.

Частинами першою та другою статті 32 ЦПК України передбачено, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Статтею 380 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу про відкриття провадження у справі та приймає постанову про направлення справи на розгляд до суду першої інстанції за встановленою підсудністю, якщо таку ухвалу прийнято судом із порушенням правил підсудності.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку про скасування ухвали суду та направлення справи для розгляду до Шевченківського районного суду м. Києва за встановленою підсудністю.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 380, 381- 384 ЦПК України, Апеляційний суд м. Києва у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н ОВ И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 12 лютого 2018 року про відкриття провадження скасувати, справу направити для розгляду до Шевченківського районного суду міста Києва за встановленою підсудністю.

Постанова набираєзаконної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Повне судове рішення складено 29 травня 2018 року.

Головуючий: В.А. Кравець

Судді: О.Ф. Мазурик

Л.Д. Махлай