АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 травня 2018 року м. Київ

Єдиний унікальний номер справи № 760/6279/17

Апеляційне провадження №22-ц/796/3599/2018

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Іванченка М.М.

суддів: Рубан С.М., Желепи О.В.

при секретарі: Гордійчук Ж.В.

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів

за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на рішення Солом'янського районного суду м. Києва ухваленого 13 лютого 2018 року в приміщенні Солом'янського районного суду м. Києва під головуванням судді Кушнір С.І.,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до Солом'янського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_4, в якому просила стягнути аліменти на своє утримання у розмірі 1600 грн щомісячно, до досягнення донькою трьох років.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалась на те, що від шлюбу з відповідачем має доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Вказувала, що наразі перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягненню дитиною трьох років та отримує соціальну допомогу від держави у розмірі 860 грн та інших доходів не має, що є недостатнім розміром для нормального проживання. Вказувала, що сторони проживають окремо. Відповідач матеріальної допомоги не надає, тому позивач змушена була звернутись із даним позовом до суду.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 13 лютого 2018 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини з усіх видів доходів до досягненню ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 трьохрічного віку, починаючи з 04 квітня 2017 року до ІНФОРМАЦІЯ_5.

Вирішено питання про розподіл судових витрат та допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 13 лютого 2018 року року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

Зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи є незаконними та необґрунтованими, ухвалені з порушеннями норм чинного законодавства. Вказує, що судом при ухваленні оскаржуваного рішення не прийнято до уваги, що у нього на утриманні перебувають повнолітній син ОСОБА_6 та матір відповідача, крім того спільна з позивачем дочка. Також вказував, що має невеликий дохід, тому не має можливості сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_3

Представник відповідача у суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав викладених у апеляційній скарзі.

Представник позивача у суді апеляційної інстанції заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив рішення суду залишити без змін. Також зазначив, що відповідач є одним із двох засновників ТОВ «Ківіан».

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано апеляційний суд міста Києва та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

У відповідності до ч. 6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом міста Києва.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з червня 2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та шлюб між ними не розірвано, проте разом не проживають (а.с.4).

В період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі у них народилась дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1, виданого ВРАЦС Солом'янського РУЮ у м. Києві, яка проживає разом з позивачем (а.с.5,7).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 працює у ТОВ «ТД «Партнер-Інвест» на посаді менеджера із збуту з 1 жовтня 2017 року та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку, та отримує соціальні виплати у розмірі 860 грн (а.с.7-9).

Частиною 1 ст. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

У відповідності до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; інші обставини, що мають істотне значення.

Визначаючи стягнутий розмір аліментів з ОСОБА_4 у розмірі 1/8 з усіх видів доходів на користь ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з наступного.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки від 1 грудня 2017 року ОСОБА_4 працює в ТОВ «КІВІАН» на посаді директора та його заробітна плата за період червень 2017 року - листопад 2017 року становить 19200 грн. З урахуванням утриманих податків середньомісячний дохід відповідача складає 2576 грн (а.с.75).

Як на підставу своїх заперечень щодо вимог ОСОБА_3 ОСОБА_4 вказував на те, що у нього на утриманні перебуває його матір ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, його син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, а також дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Проте такі твердження відповідача в повній мірі не можуть бути прийняті до уваги судом з огляду на таке.

Відповідно до договору про сплату аліментів (утримання) від 21 грудня 2016 року, ОСОБА_4 (платник аліментів) зобов'язався сплачувати аліменти на користь ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 (отримувач аліментів), у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн в зв'язку з непрацездатністю отримувача аліментів. Сторони також погодили, що платник аліментів зобов'язаний оплачувати додаткові витрати, пов'язані з медичним забезпеченням (лікуванням) отримувача аліментів (а.с.36).

Судом встановлено, що ОСОБА_7 є пенсіонером та отримує дохід у вигляді пенсії, при цьому необхідно зазначати, що відповідачем не надано доказів того, що коштів які отримує його матір не вистачає на повне її утримання, а отже ОСОБА_7 не може вважатись такою, що повністю перебуває на утриманні відповідача (а.с.37).

Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки від 15 вересня 2017 року №46/110-2278 ОСОБА_6, 1997 року народження, навчається на 3 курсі денної форми навчання у Національній академії внутрішніх справ до 30 червня 2019 року (а.с.40).

Згідно договору про визначення розміру і порядку оплати аліментів (утримання) від 10 листопада 2017 року, укладеного між ОСОБА_4 (платник аліментів) та ОСОБА_6 (отримувач аліментів), посвідченим 10 листопада.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Горбуновою Л.В., та зареєстровано в реєстрі за №2377, відповідач зобов'язався сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 500 грн на період навчання ОСОБА_6 у вищому навчальному закладі - Національній академії внутрішніх справ до досягнення отримувачем аліментів 23 років.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 9 лютого 2018 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 2000 грн щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 4 квітня 2017 року.

У суді апеляційної інстанції представником відповідача вказано, що ОСОБА_4 має середню спеціальну освіту налагоджувальника технологічного обладнання. При цьому доказів, які б свідчили про те, що відповідач є недієздатним або через вади здоров'я не може влаштуватись на більш високооплачувану роботу апеляційному суду надано не було.

Враховуючи викладене апеляційний суд вважає, що матеріалами справи не доведено неспроможність відповідача надавати матеріальну допомогу ОСОБА_3, яка перебуває у відпустці по догляду їх спільної дитини, яка не досягла трьох років, оскільки наявна в матеріалах справи довідка про доходи відповідача не свідчить про те, що ОСОБА_4 не має інших видів доходів, зокрема дивідендів від ТОВ «КІВІАН» тощо.

При цьому у удовому засіданні представник відповідача зазначив, що ТОВ «КІВІАН» є збитковим, проте доказів на підтвердження вказаних обставин надано не було.

Також, у суді апеляційної інстанції представник відповідача зазначав, що ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, а саме стягуючи з відповідача аліменти у розмір 1/8 частину з усіх видів доходів до досягненню ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 трьохрічного віку вийшов за межі позовних вимог, оскільки позивач просила стягнути на свою користь грошові кошти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн.

З урахуванням вимог матеріального права та конкретних обставини справи, того, що відповідач працює й отримує стабільний дохід, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, визначивши розмір аліментів у співвідношенні до частки, не вийшов за межі позовних вимог у частині визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, необхідно зазначити, що у судовому засіданні представником відповідача вказано, що приблизний розмір стягнутих з відповідача на користь позивача аліментів складатиме 400 грн. При цьому звертаючись із даним позовом до суду позивач просила стягнути на своє утримання аліменти у розмір 1600 грн.

Отже, апеляційний суд вважає, що суд дійшов вірного висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 у розмірі 1/8 частину з усіх видів доходів до досягненню ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 трьохрічного віку, оскільки такий розмір аліментів не є більшим ніж заявлено позивачем.

З урахуванням викладених обставин та те, що донька сторін ОСОБА_5, мешкає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні, враховуючи матеріальний стан позивача та відповідача, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_3, а відтак відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 13 лютого 2018 року.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 13 лютого 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний тест постанови складено та підписано 07 травня 2018 року.

Головуючий суддя:

Судді: