Справа № 464/4977/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Рудаков І.П.
Провадження № 22-ц/783/4852/17 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Юзефович Ю.І.,

з участю: представника позивача - ОСОБА_2,

представника третьої особи ФОП ОСОБА_3 -

ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 15 червня 2017 року у справі за позовом Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» в особі Філії «Укрінтеравтосервіс-Львів» УДП «Укрінтеравтосервіс» до ОСОБА_5, треті особи: ФОП ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за договорами на перевезення туристів,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 15.06.2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів (далі-УДП) «Укрінтеравтосервіс» в особі Філії «Укрінтеравтосервіс-Львів» УДП «Укрінтеравтосервіс» заборгованість за договорами на перевезення туристів в сумі 80140 грн., пеню в розмірі 108283 грн. 80 коп., інфляційні втрати в розмірі 22198 грн. 78 коп., судовий збір в розмірі 2106 грн. 24 коп.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6, просить його скасувати з підстав неповного з'ясування обставин, які мають значення для справи, недоведеності обставин, які суд вважав встановленими, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Свої доводи апелянт обгрунтовує тим, що 17.04.2014 року та 18.10.2014 року на адресу Філії «Укрінтеравтосервіс-Львів» УДП «Укрінтеравтосервіс» ОСОБА_5 було скеровано дві заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог, якими позивача повідомлено про те, що ОСОБА_5 укладено договори про відступлення права вимоги, а саме: з ФОП ОСОБА_3 - три договори про відступлення права вимоги від 15.10.2014 року на загальну суму 64427 грн. 07 коп.; з ОСОБА_7 - договір про відступлення права вимоги від 16.10.2014 року на суму 3712 грн. 93 коп.; з ОСОБА_8 - договір про відступлення права вимоги від 16.10.2014 року на суму 12000 грн. Зазначає, що загальна сума відступлених на користь ОСОБА_5 прав вимоги, які треті особи мали до позивача, становила 80140 грн., що фактично співпадає з сумою основного боргу, вказаного в позовній заяві, проте, суд не дав належної правової оцінки актам звірки та актам здачі-приймання виконаних робіт, які підтверджуюють факт існування заборгованості позивача перед третіми особами: ФОП ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Крім того, вважає, що позивачем в порушення вимог статті 231 ГК України нараховано пеню у розмірі 0,5% вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення, а не у розмірі 0,1%, як визначено законом.

Інші учасники справи в судове засідання апеляційного суду не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому процесуальним законом порядку, що підтверджується розпискою та поштовими повідомленнями про вручення їм судових повісток (а.с.252, 257, 258 т.2), клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому справу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України у їхній відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника третьої особи ФОП ОСОБА_3 в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони позивача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

За змістом ч. 1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України, за договором про надання послуг, одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 525 ЦК України , одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що протягом 2013 - 2014 років між ОСОБА_5 та Філією «Укрінтеравтосервіс-Львів» УДП «Укрінтеравтосервіс» було укладено договори на перевезення пасажирів (а.с.7,10,13,17,21,25,29,32,35,38,43,48 т.1), а саме: договір від 15.03.2014 року №27/26-94, договір від 21.03.2014 року №28/26-94, договір від 05.04.2014 року №29/26-94, договір від 11.04.2014 року №30/26-94, договір від 23.04.2014 року №31/26-94, договір від 30.04.2014 року №32/26-94, договір від 14.06.2014 року №33/26-94, договір від 25.06.2014 року №34/26-94, договір від 29.06.2014 року №35/26-94, договір від 05.07.2014 року №36/26-94, договір від 12.07.2014 року №37/26-94, договір від 25.07.2014 року №38/26-94.

На виконання умов договору позивач надавав відповідачу транспортні послуги за маршрутами, що визначались в заявках на надання транспортних послуг (а.с.8,11,15,19,23,27,30,33,36,40,45,50 т.1), а саме: від 15.03.2014 року №27, від 21.03.2014 року №28, від 05.04.2014 року №29, від 11.04.2014 року №30, від 23.04.2014 року №31, від 30.04.2014 року №32, від 14.06.2014 року №33, від 25.06.2014 року №34, від 29.06.2014 року №35, від 05.07.2014 року №36, від 12.07.2014 року №37, від 25.07.2014 року №38.

Пунктом 1.2 договорів передбачено, що відповідач зобов'язаний оплатити надані йому послуги у відповідності з умовами договорів.

Відповідно до п. 2.1 договорів, розмір плати встановлюється сторонами перед поїздкою і зазначається в акті наданих послуг та заявці.

Плата за надання транспортних послуг здійснюється замовником після надання послуг (п.2.2 договору).

Відповідно до п.6.1 договорів, у випадку прострочення виконання платежів відповідач зобов'язаний сплатити позивачу пеню в розмірі 0,5% суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Судом встановлено, що позивач свої зобов'язання за договорами перевезень виконав, що підтверджується актами про надання послуг (а.с.9,12,16,20,24,28,31,34,3,42,47,52 т.1), а відповідач зобов'язання по оплаті послуг, не виконав, у зв'язку з чим станом на 01.01.2015 року утворилась заборгованість в розмірі 80140 грн.

10.10.2014 року позивачем в особі Філії «Укрінтеравтосервіс-Львів» УДП «Укрінтеравтосервіс» складено претензію за вих. №18/308 про сплату заборгованості в розмірі 80140 грн. та направлено на адресу відповідача, яку останній отримав 20.10.2014 року (а.с.75-76).

22.10.2014 року на адресу Філії «Укрінтеравтосервіс-Львів» УДП «Укрінтеравтосервіс» поступили дві заяви від ОСОБА_5 про зарахування зустрічних однорідних вимог за укладеними ним 15 та 16 жовтня 2014 року з ФОП ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 договорами про відступлення прав вимог на загальну суму 80140 грн., які останні мали до Філії «Укрінтеравтосервіс-Львів» УДП «Укрінтеравтосервіс» (а.с.139-159 т.1), однак, своїм листом від 17.11.2014 року (а.с.233-234 т.1) філія «Укрінтеравтосервіс-Львів» УДП «Укрінтеравтосервіс» повідомила ОСОБА_5 про неприйнятність зустрічного зарахування, оскільки акти звірки, подані на підтвердження існування заборгованості Філії перед третіми особами, не відповідають вимогам закону про бухгалтерський облік, зокрема, на них немає підпису головного бухгалтера Філії.

Крім того, позивачем подано витяг з програми «1С Бухгалтерія» Філії «Укрінтеравтосервіс-Львів», що затверджений головним бухгалтером УДП «Укрінтеравтосервіс-Львів» ОСОБА_9 (а.с.222-228 т.1), який підтверджує заборгованість відповідача ОСОБА_5 перед Філією «Укрінтеравтосервіс-Львів» УДП «Укрінтеравтосервіс» у розмірі 80140 грн. та відсутність заборгованості Філії «Укрінтеравтосервіс-Львів» УДП «Укрінтеравтосервіс» перед ФОП ОСОБА_3 - станом на 15.04.2014 року, ОСОБА_7 - станом на 16.10.2014 року та ОСОБА_8 - станом на 16.10.2014 року, тобто станом на момент укладення договорів про відступлення прав вимог між відповідачем та третіми особами.

Отже, доводи апелянта в цій частині є безпідставними, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами.

Безпідставними є й доводи апелянта щодо неправильності розрахунку пені, яку стягнув суд оскаржуваним рішенням, оскільки нарахування пені у розмірі 0,5% передбачено пунктом 6.1 вказаних вище договорів.

Позивачем в даній справі є УДП «Укрінтеравтосервіс», а тому доводи апелянта в тій частині, що філія не є юридичною особою, а тому не може бути позивачем, є також безпідставними.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин, фактичні обставини справи, застосував норми матеріального закону, які підлягали застосуванню до спірних правовідносин, під час розгляду справи не допустив порушень норм процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення спору, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 15 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 18 травня 2018 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.