УХВАЛА

18.05.2018 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді Чередніченко Н.П.,

з участю секретаря Руденко О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя ,-

встановив :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить: здійснити поділ майна подружжя, а саме нежитлових приміщень з № 1 по № 8 ( групи приміщень№ 244 в літ.А) - магазин продовольчих товарів загальною площею 111,2 кв.м.. що розташований за адресою АДРЕСА_1 та машиномісце № 3 блок "З" в паркінгу ( літ.А), загальною площею 20.4 кв. м., розташованого за адресою АДРЕСА_2

При зверенні до суду позивачем було заявлено клопотання про забезпечення позовних вимог, в якій просив накласти арешт на вищевказане спірне майно.

В обґрунтування вимог, викладених у заяві про забезпечення позовних вимог, позивачем зазначено про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду .

У відповідності до вимог ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження до суду без повідомлення учасників справи .

Дослідивши зміст заяви про забезпечення позовних вимог та матеріали цивільної справи, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову за даною заявою, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, має право вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно положень ч. 1 ст.150 ЦПК України, видами забезпечення позову є, зокрема, накладенням арешту на майно та забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

В розумінні ст.ст. 150, 151 ЦПК України, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Суд звертає увагу на те, що предметом поданого позову єподіл спірного майна , а саме нежитлових приміщень з № 1 по № 8 ( групи приміщень№ 244 в літ.А) - магазин продовольчих товарів загальною площею 111,2 кв.м.. що розташований за адресою АДРЕСА_1 та машиномісце № 3 блок "З" в паркінгу ( літ.А), загальною площею 20.4 кв. м., розташованого за адресою АДРЕСА_2

У поданій заяві про забезпечення позовних вимог, позивач просить забезпечити позов, шляхом, зокрема, накладення арешту на спірне нерухоме майно.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Аналізуючи викладені вище обставини, суд надходить до висновку про те, що вид забезпечення позову, який просить застосувати представник позивача - накладення арешту на нежитлові примішщення та машиномісце , є співрозмірним до заявлених вимог, а тому підлягає задоволенню.

Крім того, за змістом ст.149 ч.2 ЦПК України забезпечення позову допускається у разі якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача , а зазначене в заяві позивача обґрунтування , дає суду підстав для висновку щодо існування реальної загрози утруднення виконання чи неможливості виконання можливого судового рішення про задоволення позовних вимог в розрізі предмету спору та його взаємозв'язку із тим видом забезпечення позову, який просить застосувати позивач, а тому суд надходить до висновку про те, що вимоги, викладені у заяві про забезпечення позовних вимог підлягають частковому задоволенню.

З огляду на викладене, керуючись ст.153 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задовольнити.

Накласти арешт на нежилі приміщення з № 1 по № 8 ( групи приміщень№ 244 в літ.А) - магазин продовольчих товарів загальною площею 111,2 кв.м.. що розташований за адресою АДРЕСА_1 ( реєстраційний номер об"єкта нерухомості 00, право власності на які зареєстровано приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нондар К.Ю., на підставі договору купівліпродажу , серія та номер 265, виданого 02.04.2015 року , рішення про державну реєстрацію прав та їх обияжень номер 20481184 від 02.04.2015 номер запису про право власності 9273966, зареєстровані на праві приватної власності на ім"я ОСОБА_2) та машиномісце № 3 блок "З" в паркінгу ( літ.А), загальною площею 20.4 кв. м., розташованого за адресою АДРЕСА_2 ( реєстраційний номер об"єкта нерухомого майна 00, право власності на яке зареєстровано державним реєстратором Управління державної реєстрації ГТУЮ в м. Києві Заікою І.В. 20.03.2013 року на підставі Свідоцтва про право власності , виданого 28.12.2012 ГУ житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 3877797 від 11.07.2013 року , номер запису про право власност 1614381, зареєстроване на праві власності на ОСОБА_2.

Ухвала може бути пред"явлена до виконання протягом трьох років.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: