Справа № 450/2449/17 Провадження № 2/450/480/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2018 р.Пустомитівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді -Кукси Д. А.
при секретарі -Оленич О. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до Соколівської сільської ради правонаступником якої є Щирецька селищна рада Пустомитівського району Львівської області, в якій просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року на земельну частку (пай), розміром 2,54 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності АТСС «Україна» згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3 виданий 09.09.2008р. Пустомитівською РДА Львівської області на підставі рішення Пустомитівської РДА від 16.05.1997 року № 253 і зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №2556.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла позивачки тітка, ОСОБА_5, про що свідчить свідоцтво про смерть серія НОМЕР_4, видане 20 березня 1999 року Соколівською сільською радою Пустоллитівського району Львівської області, актовий запис № 10. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на зеллельну частку (пай), розлліролл 2,54 в улловних кадастрових гектарах без визначення ллеж цієї частки в натурі (на ллісцевості), яка перебуває у колективній власності АТСС «Україна», надану ОСОБА_5 на підставі рішення Пустоллитівської РДА від 16.05.1997 року № 253, що підтверджується копією сертифікату на право на зеллельну частку (пай), виданого Пустоллитівською РДА 09.09.2008 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на зеллельну частку (пай) за №2556, серія НОМЕР_5.

На випадок своєї смерті 25 березня 1997 року ОСОБА_5 склала заповіт, який посвідчений виконкомом Соколівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, зареєстрований в реєстрі за № 16. Відповідно до цього заповіту ОСОБА_5 на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті заповіла своїй племінниці ОСОБА_6, яка проживає в АДРЕСА_1. Зміна прізвища з ОСОБА_6 на ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про шлюб від 13.05.2006 року, серія НОМЕР_2. Спадкоємці які мають право на обов'язкову частку у спадщині не має. Чоловік спадкодавці ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Позивачка вказує, що після смерті тітки ОСОБА_5, вона як спадкоємець за заповітом фактично прийняла спадщину, зокрема земельну частку (пай), оскільки проживала разом із нею та батьками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в АДРЕСА_2, доглядали тітку та займалися її похоронами, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Соколівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області N9 470 від 04.09.2017 року. На момент смерті тітки вона була неповнолітньою, було 14 років. Однак, на даний час у неї виникли труднощі з оформленням права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу, а тому змушена захищати свої майнові права та інтереси стосовно спадкового майна в судовому порядку.

Позивачка ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, однак через канцелярію суду нею було подано заяву, в якій просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Представник відповідача Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області в судове засідання не з'явився, однак сільським головою на адресу суду було направлено заяву, в якій просять суд слухати справу без присутності представника сільської ради та без застосування звукозапису. Заперечень проти задоволення позову сільська рада не має.

Відповідно до ст. 206 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши матеріали справи, дослідивши докази у справі у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що обставини, на які покликається позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла позивачки тітка, ОСОБА_5, про що свідчить свідоцтво про смерть серія НОМЕР_4, видане 20 березня 1999 року Соколівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 10.

Після смерті Смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай), розміром 2,54 в умовних кадастрових гектарах без визначення ллеж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності АТСС «Україна», надану ОСОБА_5 на підставі рішення Пустомитівської РДА від 16.05.1997 року № 253, що підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого Пустомитівською РДА 09.09.2008 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №2556, серія НОМЕР_5.

Встановлено, що за життя спадкодавець на випадок своєї смерті 25 березня 1997 року склала заповіт, який посвідчений виконкомом Соколівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, зареєстрований в реєстрі за № 16. Відповідно до цього заповіту ОСОБА_5 на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті заповіла своїй племінниці ОСОБА_6, яка проживає в АДРЕСА_1. Зміна прізвища з ОСОБА_6 на ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про шлюб від 13.05.2006 року, серія НОМЕР_2.

Судом встановлено,що спадкоємці які мають право на обов'язкову частку у спадщині не має. Чоловік спадкодавці ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Позивачка вказує, що після смерті тітки ОСОБА_5, вона як спадкоємець за заповітом фактично прийняла спадщину, зокрема земельну частку (пай), оскільки проживала разом із нею та батьками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в АДРЕСА_2, доглядали тітку та займалися її похоронами, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Соколівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області N9 470 від 04.09.2017 року. На момент смерті тітки вона була неповнолітньою, було 14 років. Однак, на даний час у неї виникли труднощі з оформленням права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу, а тому змушена захищати свої майнові права та інтереси стосовно спадкового майна в судовому порядку.

Як вбачається з довідки виконавчого комітету Соколівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області N9 470 від 04.09.2017 року, позивачка ОСОБА_3 проживала разом із спадкодавицею ОСОБА_5 та своїми батьками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 без реєстрації в АДРЕСА_2, доглядали тітку та займалися її похоронами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 Цивільного кодексу РСР, котрий діяв на момент відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. У п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами України справ про спадкування" від 24.06.1983 р. (у редакції, що була чинна на момент виникнення спірних правовідносин), вказано, що якщо у вказаний в ст.549 Цивільного кодексу Української РСР шестимісячний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не продовження пропущеного строку. Згідно з п.3.3. методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов'язаних із вжиттям заходів, щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтва про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя, затверджених рішенням Міністерства юстиції України 29.01.2009 року, під фактом вступу у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтримання його в належному стані. Враховуючи зазначене можна зробити висновок про те, що саме такі дії були вчинені позивачем ОСОБА_3 Таким чином вбачається, що вона фактично прийняв спадщину за своєю тіткою ОСОБА_5

Відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на ім'я ОСОБА_5 унеможливлює оформлення спадкових прав позивача на вказаний житловий будинок у нотаріальній конторі.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що спадкове майно належало спадкодавцю на праві особистої власності, а також те, що позивач фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, а тому вважається таким, що прийняв спадщину, також те, що ухвалення рішення в користь позивача не порушує прав третіх осіб, те що позивач у позасудовому порядку не має можливості здійснити спадкування, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст.10,12,13,64,76-83,258 ЦК України, ст. 15,16, ЦК України, 548, 549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року,суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року на земельну частку (пай), розміром 2,54 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності АТСС «Україна» згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3 виданий 09.09.2008р. Пустомитівською РДА Львівської області на підставі рішення Пустомитівської РДА від 16.05.1997 року № 253 і зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №2556.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через Пустомитівський районний суд Львівської області, протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення рішення.

СуддяД. А. Кукса