Справа № 618/257/18
Провадження № 2/618/96/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року Дворічанський районний суд Харківської області у складі: головуючого - судді Рябоконь Є. А., за участю секретаря судового засідання - Кучеренко О. І., позивача - ОСОБА_1, розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в смт Дворічна цивільну справу № 618/257/18, провадження № 2/618/96/18 за позовом ОСОБА_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 до Колодязненської сільської ради Дворічанського району Харківської області, юридична адреса: 62713, Харківська область, Дворічанський район, с. Колодязне, вул. Центральна, буд. 5-А про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Колодязненської сільської ради Дворічанського району Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом після смерті двоюрідного дідуся ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. За життя ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений 11.09.2003 року секретарем Колодязненської сільської ради, в якому заповів все своє майно своєму рідному племіннику ОСОБА_4 (рідному батьку позивача), який помер ІНФОРМАЦІЯ_4. ОСОБА_1 є спадкоємицею четвертої черги спадкування, оскільки ОСОБА_3 є рідним братом її рідної бабусі по батьковій лінії. На момент смерті ОСОБА_3 ОСОБА_1 проживала в м. Сєвєродонецьк Луганської області, працювала в Сєвєродонецькому УП та СЗН, крім того на її утриманні знаходилася прикута до ліжка її мати ОСОБА_7, інвалід 2 групи з 13.02.2002 року, за якою вона постійно здійснювала догляд. ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 померла. Також на той час на її утриманні знаходилася її бабуся ОСОБА_8, яка за станом здоров»я потребувала постійного догляду. ІНФОРМАЦІЯ_6 померла бабуся, в зв»язку з чим їй довелося протягом одного місяця здійснити поховання двох близьких їй людей, на що були витрачені чималі кошти та час. В зв»язку з вказаними обставинами вона не змогла вчасно подати заяву про прийняття спадщини після смерті свого дідуся до Зміївської нотаріальної контори Харківської області. Коли 25 січня 2018 року вона звернулася до нотаріуса з питання оформлення спадщини, то їй було відмовлено в оформленні документів. Вважає причину пропуску поважною і просить цей строк продовжити, визначивши додатковий строк для прийняття спадщини строком 2 місяці.

Позивач в підготовчому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник відповідача - Колодязненський сільський голова Перепелиця О. В. в підготовче засідання не з'явився, надавши заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглянути за відсутності представника сільської ради.

За результатами підготовчого провадження на підставі повідомлених позивачем обставин справи, наданих ним доказів встановлені такі фактичні обставини та спірні правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 18.02.1975, батьками позивача ОСОБА_1 є батько - ОСОБА_4 та мати - ОСОБА_7 (а. с. 13).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 10.03.1952, батьками ОСОБА_4 (батька позивача) зазначено батько - ОСОБА_10 та мати - ОСОБА_8 (а. с. 14).

Згідно посвідки про народження № 63 від 06.01.1931, батьками ОСОБА_3 (двоюрідного діда позивача та рідного брата бабусі позивача по батьковій лінії) є батько - «ОСОБА_15» та мати - «ОСОБА_11» (а. с. 17).

Згідно посвідки про народження № 76982 від 15.03.1927, батьками ОСОБА_8 (бабусі позивача по батьковій лінії) є батько - «ОСОБА_15» та мати - «ОСОБА_11» (а. с. 18).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 31 серпня 2010 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 9).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 11 квітня 2006 року, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а. с. 10).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 02 червня 2011 року, ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 7).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 (а. с. 11).

Згідно заповіту, складеного ОСОБА_3, посвідченого секретарем виконавчого комітету Колодязненської сільської ради Дворічанського району Харківської області від 11.09.2003, він все своє майно заповів ОСОБА_4 (а. с. 8).

Згідно довідки Колодязненської сільської ради Дворічанського району Харківської області № 02-29/1254 від 14.11.2017, ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживала та була зареєстрована по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 в АДРЕСА_2, разом з якою був зареєстрований ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 19).

Згідно довідки Зміївського геріатричного пансіонату № 128 від 02.08.2017, ОСОБА_3 проживав та був зареєстрований у КУ Зміївському геріатричному пансіонаті з 01.10.2003 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постановою державного нотаріуса Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області Чернолясовою Т. В. № 405/02.31 від 13.04.2018 року позивачу ОСОБА_1 було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після ОСОБА_3, в зв'язку з пропуском 6-ти місячного строку для прийняття спадщини.

На підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, наданою ОСОБА_1, яка надійшла після спливу 6-ти місячного строку, заведена спадкова справа № 54/2018, інші заяви можливих спадкоємців в матеріалах спадкової справи відсутні.

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суд враховує посилання позивача, на те, що вона не могла своєчасно звернутися з заявою до держнотконтори з об'єктивних причин, в зв'язку з віддаленістю місця проживання - за межами Харківської області, а саме: на момент смерті ОСОБА_3 позивачка проживала в м. Сєвєродокецьк Луганської області,крім того на її утриманні знаходилася прикута до ліжка її мати ОСОБА_7, інвалід 2 групи з 13.02.2002 року, за якою вона постійно здійснювала догляд, крім цього доглядала за бабусею ОСОБА_8, що підтверджується довідкою УП та СЗН Сєвєродонецької міської ради Луганської області № 1/958 від 06.02.2018, протоколом компьютерно-томографичного дослідження головного мозку ОСОБА_7 від 11.08.2008, ВКК від 26.01.2007, епікризом № 18141 та 16113 ОСОБА_7

В зв»язку з цим, суд визнає поважними причини пропуску позивачкою 6-ти місячного строку для прийняття спадщини, оскільки вони пов»язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При цьому суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і дії принцип верховенства права.

У ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права.

Згідно з ч. ч. 1 - 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов»язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За таких обставин, згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

При цьому, згідно вимог ч. 2 ст. 206 ЦПК України суд роз»яснює представнику відповідача наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 цієї статті.

Судом також встановлено, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин справи, всебічно та повно з»ясувавши обставини, на які посилалася позивач як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Суд вважає, що два місяці буде достатньо для подання позивачем заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ч. 1 ст. 8, ст. 41, ч. 3 ст. 129 Конституції України, ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 1272 ЦК України, п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", ст. ст. 2, 4, 5, 10, 11, 12, 13, 81, 89, 200, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, п. 15.5) розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 - два місяці від дня набрання чинності цим рішенням суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Дворічанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Є. А. Рябоконь