пр. № 2-н/759/226/18
ун. № 759/7289/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Шум Л.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання з ОСОБА_2,-

в с т а н о в и в :

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до Святошинського районного суду м. Києва із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на її утримання з ОСОБА_2 - батька, оскільки вона продовжує навчання .

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Як роз'яснено в п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наявність спору про право (п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише в позовному провадженні (ч. 3 ст. 267 ЦК України).

Частиною 1 ст. 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, право на утримання повнолітньої дитини не є абсолютним, а залежить від можливості батька надавати грошову допомогу своїй повнолітній дитині.

Як убачається із заяви та доданих до неї документів, заявниця просить стягнути аліменти з ОСОБА_2 на її користь, у зв'язку із її навчанням, у розмірі ј частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що заявниці ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 р., тобто на день подання даної заяви останній виповнилось повних 19 (дев'ятнадцять) років.

Згідно п. 4 та п. 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; та якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» дитина - це особа віком до 18 років.

Згідно ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018 рік», законодавчо закріплено прожитковий мінімум для дітей, віковою категорією - до 6 років та від 6 до 18 років.

Оскільки стягнення на період навчання повнолітньої дитини, згідно положень закону, проводяться за умови можливості надання такої допомоги, при цьому матеріали справи не містять документів щодо майнового стану ОСОБА_2, його працевлаштування, доходів, відомостей стосовно інших утриманців, суд позбавлений можливості з'ясувати матеріальне становище платника та можливість надавати грошову допомогу повнолітній дитині, у зв'язку із чим такі обставини підлягають дослідженню у судовому засіданні за участю сторін, а тому заявнику необхідно звернутися до суду в порядку позовного провадження.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу , яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 161, 165, 260, 352, 354, 355 ЦПК України,

у х в а л и в :

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання з ОСОБА_2 - відмовити.

Роз'яснити заявнику його право на пред'явлення позову на загальних підставах.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів.

Суддя:

повний текст ухвали складений та підписаний 16.05.2018 р.