Справа № 147/459/16-ц
Провадження № 6/147/8/18
У Х В А Л А

іменем України

04.06.2018 року смт. Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина І.А.,

за участі секретаря Чудак Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тростянець подання головного державного виконавця Тростянецького РВ ДВС ГТУЮ Вінницької області ОСОБА_1 про примусовий привід боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, -

ВСТАНОВИВ:

До Тростянецького районного суду Вінницької області надійшло подання головного державного виконавця Тростянецького РВ ДВС ГТУЮ Вінницької області ОСОБА_1 про примусовий привід боржника ОСОБА_2 в обґрунтування якого зазначив, що на виконанні у Тростянецькому РВ ДВС ГТУЮ знаходиться виконавчий лист №147/459/16-ц від 05.07.2016 року, виданий Тростянецьким районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей. Виконавче провадження по примусовому виконанню даного виконавчого документу відкрито 14.07.2016 року. Боржником аліменти не сплачуються з дня відкриття виконавчого провадження.

За зазначеною в виконавчому документі адресою боржник не проживає, майна, яке б належало їй немає.

На виклики державного виконавця боржник не зявляється.

Представник Тростянецького РВ ДВС ГТУЮ Вінницької області в судове засідання не зявився.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про те, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 438 ЦПК України передбачено, що привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у Тростянецькому РВ ДВС ГТУЮ знаходиться виконавчий лист №147/459/16-ц від 05.07.2016 року виданий Тростянецьким районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей.

По вказаному виконавчому документу 14.07.2016 року відкрито виконавче провадження.

При виїзді за адресою, вказаною у виконавчому документі, було встановлено, що боржник ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в с.Торканівка, вул.Садова, 9, Тростянецького району Вінницької області, не проживає, про що складено відповідний акт державного виконавця.

Відсутні дані про наявність у боржника земельних ділянок, рухомого майна та вкладів, що підтверджується копіями відповідей з відповідних установ, доданих до матеріалів справи.

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено обовязковість вимог державного виконавця щодо виконання рішень. Так, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, за вмотивованою постановою, залучати для проведення виконавчих дій працівників поліції та використовувати інші права, передбачені положеннями ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» .

При цьому, визначення обсягу необхідних дій для виконання рішення суду є виключною компетенцією державного виконавця.

Згідно виклику від 21.11.2017 року боржник ОСОБА_2 викликалась державним виконавцем на 30.11.2017 року, однак повідомлення про отримання виклику до матеріалів справи не додано.

З вищевказаного вбачається, що головний державний виконавець Тростянецького РВ ДВС ГТУЮ Вінницької області ОСОБА_1 не надав докази згідно яких вбачається, що ОСОБА_2 належним чином була повідомлена.

Так, згідно з п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Відповідно до п. 27 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку під час примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), а також вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоровю державних виконавців, приватних виконавців та інших осіб, які беруть участь у вчиненні виконавчих дій, здійснює привід у виконавчому провадженні у випадках, передбачених законом або рішенням суду.

Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставленні особи задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з'явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

Таким чином, державним виконавцем не надано суду доказів того, що ОСОБА_2 була повідомлена належним чином та не зявилась на виклик без поважних причин, що унеможливлює застосування до неї приводу в судовому порядку.

Керуючись ст. 438 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Тростянецького РВ ДВС ГТУЮ Вінницької області ОСОБА_1 про примусовий привід боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області на протязі пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя