Справа № 308/5657/18
У Х В А Л А

про залишення скарги без руху

25.05.2018 місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Світлик О.М., ознайомившись з скаргою ОСОБА_1 (боржник), де субєкт оскарження Ужгородський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, стягувач акціонерне товариство «ОТП Банк», на рішення державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з скаргою, де субєкт оскарження Ужгородський МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області, стягувач АТ «ОТП Банк», на рішення державного виконавця, згідно з якою просить: скасувати постанову Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області від 25.04.2018 року про стягнення виконавчого збору у ВП № 52092698; скасувати постанову Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області від 27.04.2018 року про відкриття виконавчого провадження № 56278919.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Оскільки ЦПК України не передбачено наслідків недотримання закону при подачі скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, вважаю, що слід керуватися положеннями ч. 9 ст. 10 ЦПК України, згідно з якими якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а тому в даному випадку необхідно застосовувати приписи ст. 175 ЦПК України, згідно з якими визначаються вимоги щодо форми і змісту позовної заяви.

Якщо скарга за формою і змістом не відповідає вищевказаним вимогам, то застосовуються положення ст. 185 ЦПК України. У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК України, якими врегульовано аналогічні питання, на що також звернуто увагу в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах».

Подана заявником скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 450 ЦПК України субєктом оскарження є державний виконавець або інша посадова особа органу державної виконавчої служби чи приватний виконавець, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Згідно з вимогами ЦПК України сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обовязків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, як заінтересовані особи. Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 450 ЦПК України, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі як заінтересованої особи залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

Крім того, за правилами ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Як вбачається із змісту скарги, заявником ОСОБА_1, яка є стороною виконавчих проваджень (боржником), визначено Ужгородський МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області в якості субєкта оскарження, однак у скарзі не зазначено державного виконавця державної виконавчої служби, рішення якого оскаржуються.

Відповідно до ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У поданій скарзі заявником щодо дотримання строку оскарження постанов зазначено, що враховуючи той факт, що нею було одержано оскаржувані постанову про стягнення виконавчого збору від 25.04.2018 року та постанову про відкриття виконавчого провадження від 27.04.2018 року засобами поштового звязку лише 17.05.2018 року, тому дану скаргу подано в межах строків, що передбачені ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» (десятиденний строк оскарження закінчується 27.05.2018 року).

З даною скаргою заявник звернувся до суду 23.05.2018 року.

Проте, у порушення вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України скарга не містить зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини про одержання оскаржуваних постанов заявником поштовим звязком 17.05.2018 року, а також до скарги не додано відповідних доказів.

За викладених обставин, суддя позбавлений можливості встановити дотримання заявником строку звернення із даною скаргою, що визначений ст. 449 ЦПК України, щодо скасування оскаржуваних постанов.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене та застосовуючи аналогію закону до скарги на дії державного виконавця, вважаю, до даної скарги слід застосувати наслідки, встановлені ст. 185 ЦПК України, та залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення вказаних недоліків шляхом подання до суду належним чином оформленої скарги з усуненими недоліками, її копію для заінтересованих осіб, а також зазначення доказів, що підтверджують обставини про одержання оскаржуваних постанов заявником поштовим звязком 17.05.2018 року та надання відповідних доказів.

Керуючись ст. ст. 185, 260, 261, 447, 449, 450 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 (боржник), де субєкт оскарження Ужгородський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, стягувач акціонерне товариство «ОТП Банк», на рішення державного виконавця залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення вказаних у даній ухвалі недоліків скарги протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, розяснивши при цьому, що в разі не усунення у визначений строк недоліків скарга буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_2