Справа № 357/2375/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(в порядку спрощеного позовного провадження)
31 травня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Дубановська І. Д. ,
при секретарі Боженко Т. В.,
учасники справи:
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
В березні 2018 року до суду надійшов зазначений позов, в якому позивач просила: 1) стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття. 2) стягнути з ОСОБА_2 кошти на її особисте утримання в розмірі 1/4 частини його заробітку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною трирічного віку.
Позов обґрунтований тим, що сторони мають спільного сина, який на утриманні позивача. Відповідач допомоги на утримання спільної дитини та її особисто не надає, внаслідок чого постала потреба звернення до суду з відповідним позовом.
Відповідач відзиву до суду не надав.
04.04.2018 року відкрите провадження по справі та призначене судове засідання.
03.05.2018 року в судове засідання сторони не зявились, про час та місце розгляду повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. В звязку з чим розгляд справи відкладений на іншу дату.
31.05.2018 року в судове засідання сторони не зявились повторно, про час та місце розгляду повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. Позивач звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд розглядав справу в заочному порядку на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.
В ході судового засідання суд дослідив матеріали справи та встановив наступне.
Від спільного життя сторони мають сина Тимофія, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває на утриманні позивача.
Зазначене підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 СК України).
Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів справи, сторони мають спільного сина, який перебуває на утриманні позивача. При цьому він постійно несе витрати повязані із забезпеченням його житлом, їжею, одягом тощо.
В свою чергу, відповідач не надав суду доказів, на підтвердження того, що ним надається матеріальна допомога позивачу на утримання спільного сина.
Також, відповідачем не надано доказів того, що його стан здоровя не дозволяє сплачувати аліменти, на його утриманні є інші діти чи непрацездатні батьки, дружина тощо або наявні інші обставини, які можуть вплинути на розмір аліментів.
Таким чином, за викладених обставин та враховуючи те, що на думку суду стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання спільного сина в розмірі 1/4 частки від всіх доходів відповідача, щомісячно, буде достатньо для забезпечення гармонійного розвитку спільної дитини сторін, суд вважає за необхідне позов задовольнити.
Датою з якої необхідно стягувати аліменти є дата звернення позивача до суду із позовом від 12.05.2018 року.
Водночас, позивач просив стягнути аліменти на своє особисте утримання.
При вирішенні цього питання суд керується наступним.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.
Згідно ч. 2 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу.
Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Як встановлено судом з позивачем проживає дитина, якій на час звернення до суду із позовом не виповнилось трьох років.
Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання позивача в розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно до досягнення дитиною Тимофієм трьох років.
За такого рішення, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.
Одночасно, суд розяснює, що відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Керуючись, ст.ст. 7, 12, 13, 81, 141-142, 258, 263-265, 273, 352-354, 430 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Розяснити, що відповідач може звернутися із письмовою заявою про перегляд заочного рішення до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач може оскаржити рішення суду повністю або частково, у порядку встановленому законом, до Апеляційного суду Київської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складене та проголошене 31.05.2018 року.

СуддяОСОБА_5