Справа № 534/2047/17
провадження 2/527/340/18
24 травня 2018 року м. Глобине
Глобинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді - Олефір А.О.,
за участю секретаря - Волик Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
Позивач звернулася до суду з позовом з вимогою розірвати шлюб між нею та відповідачем.
В своїй заяві позивач зазначила, що вони з відповідачем з 22 листопада 2003 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_3, яка проживає з нею. Подружнє життя між ними припинено, оскільки у відповідача склалася нова сімя. Відновлення сімейних відносин та збереження шлюбу неможливе. Посилаючись на викладене, позивач просила суд, шлюб укладений між нею та відповідачем у Пирогівській сільській раді 22 листопада 2003 року, актовий запис 8 розірвати, стягнути на її користь судові витрати.
В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримувала, просила задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного розгляду справи у разі неявки відповідача.
Відповідач повторно в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Приймаючи до уваги викладене, враховуючи наявність зазначених умов проведення заочного розгляду справи, суд розглянув справу заочно, на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.
22 листопада 2003 року ОСОБА_2 та Романенко (після укладення шлюбу ОСОБА_2) ОСОБА_4 уклали шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серія І-КЕ № 099833, виданим Пирогівською сільською радою 22 листопада 2003 року, актовий запис №8 (а.с. 27).
Від вказаного шлюбу сторони мають спільну дитину ОСОБА_3, 01 травня 2004 року, що стверджується копією свідоцтва про народження серії 1-КЕ 127812, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Автозаводського районного управління юстиції м. Кременчука Полтавської області 11 травня 2004 року, актовий запис №449 (а.с.5).
Крім того, судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають за різними адресами, спільне життя не склалося через утворення у відповідача нової сімї.
Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач відзиву на позов не надав, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, примирення між сторонами неможливе, тому шлюб необхідно розірвати.
Згідно зі ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у сумі 704,80 грн.
Керуючись ст. ст. 24, 104, 105, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12,13, 76-81, 141, 223, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).
Рішення суду, після набрання ним законної чинності, є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручення у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідно до п.п.п. 15.5 п.п. 15 п. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України, заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Глобинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя А. О. Олефір