Єдиний унікальний номер: 448/200/17
Провадження № 2/448/93/18
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

17.05.2018 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі Шегинській Л.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що після смерті батьків позивача: батька ОСОБА_4, котрий помер 01.02.2005р., та матері ОСОБА_5, котра померла 04.05.2006 року, залишилось спадкове майно - земельні ділянки: земельна ділянка площею 1,66 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №10130, виданого 10.07.1997р. Раденицькою сільською радою Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є ОСОБА_2 міська рада Львівської області), зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за №707; земельна ділянка площею 2,26 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №10131, виданого 10.07.1997р. Раденицькою сільською радою Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є ОСОБА_2 міська рада Львівської області), зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за №708.

Вказує, що саме позивач ОСОБА_1 як спадкоємець першої черги спадкування за законом фактично прийняв спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті її батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, однак через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів про право власності на зазначені земельні ділянки, вона позбавлена можливості реалізувати та оформити свої спадкові права в позасудовому порядку.

З огляду на наведені обставини, просить суд ухвалити рішення, яким визнати за позивачем право власності на спірні земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_4, котрий помер 01.02.2005р., та матері ОСОБА_5, котра померла 04.05.2006р.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, однак в матеріалах справи міститься Договір про надання правової допомоги, згідно якого її інтереси представлятиме представник адвокат ОСОБА_3 Також в матеріалах справи міститься заява адвоката ОСОБА_3, в якій такий зазначає, що підтримує позовні вимоги своєї довірительки, просить розглядати справу за наявними матеріалами та без його (представника) участі.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради Львівської області в судове засідання не зявився, проте подав заяву, в якій просить справу слухати у їх відсутності та проти позову не заперечує.

Представник третьої особи ОСОБА_2 державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, проте надіслав заяву-повідомлення, в якій зазначив, що спадкові справи після смерті ОСОБА_4, котрий помер 01.02.2005р., та ОСОБА_5, котра померла 04.05.2006р., в нотаріальній конторі не заводилися. Просив слухати дану справу у його (представника) відсутності.

Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності учасників справи, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У ч.4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України.

Судом встановлено, що 01.02.2005 року відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_4. До складу даної спадщини входить право власності на земельну ділянку площею 1,66 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №10130, виданого 10.07.1997р. Раденицькою сільською радою Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є ОСОБА_2 міська рада Львівської області), зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за №707.

Як вбачається із матеріалів справи, спадкодавець ОСОБА_4 за життя своїм майном не розпорядився, заповіту не склав. У звязку з відсутністю заповіту, спадкування здійснюється за законом.

Як вбачається з матеріалів справи, спадкоємцями першої черги спадкування спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4, були дружина та дочка померлого: ОСОБА_5 та позивач ОСОБА_1.

Оскільки жоден із спадкоємців першої черги спадкування за законом не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_4, суд приходить до висновку, що дану спадщину прийняв спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем ОСОБА_4 на час його смерті і у відповідності до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що належним чином прийняв спадщину, а саме його дружина ОСОБА_5

Зокрема, із довідки, виданої виконкомом Підлісківської сільської ради Мостиського району Львівської області, за №840 від 18.12.2015р. слідує, що ОСОБА_4, який помер 01.02.2005р., на час смерті був зареєстрований та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. На час смерті ОСОБА_4 разом з ним за вказаною адресою постійно проживала його дружина ОСОБА_5

04.05.2006р. відкрилася спадщина внаслідок смерті ОСОБА_5. До складу даної спадщини входить земельна ділянка площею 2,26 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №10131, виданого 10.07.1997р. Раденицькою сільською радою Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є ОСОБА_2 міська рада Львівської області), зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за №708, а також зазначена вище земельна ділянка площею 1,66 в умовних кадастрових гектарах, яку ОСОБА_5 успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_4, хоча за життя належним чином не оформила ані своїх спадкових прав, ані права власності на вказану ділянку (середню земельну частку).

Спадкодавець ОСОБА_5 за життя своїм майном не розпорядилася, заповіту не склала. У звязку з відсутністю заповіту, спадкування здійснюється за законом.

Позивач ОСОБА_1 є дочкою спадкодавця ОСОБА_5 та у відповідності до вимог ст.1261 ЦК України - спадкоємцем першої черги спадкування за законом спадщини, що відкрилась внаслідок її смерті.

Як убачається з матеріалів справи, зокрема довідки, виданої виконавчим комітетом ОСОБА_2 міської ради Львівської області, за №140 від 22.02.2018р. ОСОБА_5, яка померла 04.05.2006р., на час смерті була зареєстрована та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. На час смерті ОСОБА_5 разом з нею за вказаною адресою постійно проживала її дочка ОСОБА_1

Протягом встановленого законом шестимісячного строку, що передбачений ч.1 ст.1270 ЦК України, ОСОБА_1 не заявила про відмову від даної спадщини.

Тобто, в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, позивач ОСОБА_1 вважається такою, що прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5

З повідомлення ОСОБА_2 державної нотаріальної контори від 19.04.2018р. №01-16/240 вбачається, що спадкові справи після смерті ОСОБА_4, котрий помер 01.02.2005р., та ОСОБА_5, котра померла 04.05.2006р., в нотаріальній конторі не заводилися. Тобто, інших спадкоємців, які б претендували на спадщину ОСОБА_4 та ОСОБА_5, крім позивача ОСОБА_1, судом не встановлено.

В той же час, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спірні земельні ділянки позивач ОСОБА_1 не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права, у звязку із чим звернулася до суду із зазначеним позовом.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копіями свідоцтв про смерть спадкодавців ОСОБА_4 та ОСОБА_5; листом-повідомленням з ОСОБА_2 державної нотаріальної контори від 19.04.2018р. №01-16/240; копіями паспорта, свідоцтва про народження та свідоцтва про одруження ОСОБА_1, позивача по справі; довідкою, виданою виконкомом Підлісківської сільської ради Мостиського району Львівської області, за №840 від 18.12.2015р.; довідками, виданими виконкомом Підлісківської сільської ради Мостиського району Львівської області, за №№121-122 від 18.05.2016р.; довідкою, виданою виконкомом ОСОБА_2 міської ради Львівської області, за №140 від 22.02.2018р.; іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

У відповідності до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України).

Оскільки у зв'язку з вищевикладеними обставинами питання про право позивача на спірне майно (земельні ділянки) не може бути вирішено в позасудовому порядку, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання за ним (позивачем) права власності на вищевказане майно.

Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Положення ст.ст.81, 131 ЗК України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування.

Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням його цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Права власника майна підлягають захисту шляхом пред'явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Пленум Верховного Суду України в Постанові 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» розяснив, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні чи суспільні інтереси (ч.1 ст.3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або попорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальний за це.

Крім того, Верховний Суд України у листі від 01.04.2014р. «Аналіз практики застосування судами ст.16 ЦК України» зазначив, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить від змісту субєктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен зясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет і підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

З врахуванням викладеного, зокрема того, що судом достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті спадкодавця ОСОБА_5; вона у передбачений законом спосіб (строк і порядок) прийняла дану спадщину; до складу спадщини спадкодавця ОСОБА_5 входять зазначені земельні ділянки; право власності на спірні земельні ділянки було посвідчене Сертифікатами на право приватної власності на землю (середню земельну частку), виданими і зареєстрованими у встановленому законом порядку, однак оригінали таких втрачено, суд приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту своїх порушених прав як визнання за ним права власності на спадкове майно є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та характеру самих порушених прав позивача, а тому може бути застосований судом.

Узагальнюючи, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на спірні земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_5, яка померла 04.05.2006р.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 200 ч.3, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на земельну ділянку площею 1,66 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №10130, виданого 10.07.1997р. Раденицькою сільською радою Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є ОСОБА_2 міська рада Львівської області), зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за №707, а також право власності на земельну ділянку площею 2,26 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №10131, виданого 10.07.1997р. Раденицькою сільською радою Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є ОСОБА_2 міська рада Львівської області), зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за №708.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.В.Кічак

Рішення набрало законної сили «___» ______________ 20 р.

Суддя Ю.В.Кічак