Справа № 154/2373/16 Головуючий у 1 інстанції: Пікула Н.В.
Провадження № 22-ц/773/548/18 Категорія: 27 Доповідач: Карпук А. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів Грушицького А.І., Здрилюк О.І.,

секретар Концевич Я.О.

з участю: представника особи, яка не брала участі ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_3 на ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 12.10.2016 року,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2016 року позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави та подав заяву про забезпечення позову, в якій просив забезпечити позов шляхом накладення арешту, оголошення в розшук автомобіль марки CHEVROLET, модель EVANDA, 2005 року випуску, кузов № KL1LF69ZE6В189790, транзитний номерний знак АО 6920, попередній реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2 та передачі в заклад даного автомобіля ПАТ "Дельта Банк" шляхом вилучення у власника.

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 12.10.2016 року заяву задоволено частково.

Накладено арешт на автомобіль марки CHEVROLET, модель EVANDA, 2005 року випуску, кузов № KL1LF69ZE6В189790, транзитний номерний знак АО 6920, попередній реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2.

Не погоджуючись з ухвалою суду особа, яка не брала участь у справі ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, у якій покликаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову в повному обсязі.

В апеляційній скарзі вказує, що автомобіль, на який ухвалою суду накладено арешт, належить їй, а не ОСОБА_2

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно, суд виходив з того, що невжиття заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (майно може бути відчужене).

З таким висновком суду, колегія суддів не погоджується, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 151 ЦПК України, в редакції, чинній на день постановлення оскаржуваних ухвал, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.1 ст.152 ЦПК позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться в нього або в інших осіб.

Відповідно до положень статей 321 та 386 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

З матеріалів справи вбачається, що у вересні 2016 року ПАТ "Дельта Банк" звернулося з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави: автомобіль марки «CHEVROLET», модель «EVANDA», 2005 року випуску, номер кузова № НОМЕР_2, транзитний номерний знак АО 6920, попередній реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2

Частково задовольняючи заяву про забезпечення позову суд зазначив, що власником автомобіля є ОСОБА_2, проте такий висновок суду спростовується наявними в матеріалах справи доказами.

17 серпня 2016 року ОСОБА_3 придбала спірний автомобіль у ОСОБА_2, що підтверджено договором купівлі-продажу 4643/2016/013964, актом огляду транспортного засобу та реєстраційних документів № 2275, заявою № 98125088 до начальника Центру 4643 про вторинну реєстрацію автомобіля від 17.08.2016 року, а також свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу СХО № 390216, виданого 17.08.2016 року на імя ОСОБА_3 Ця обставина підтверджується також постановою Апеляційного суду Волинської області від 27.12.2017 року у даній справі, якою відмовлено у задоволенні позову ПАТ «Дельта банк» (а.с.140-142).

З огляду на викладене та те, що власник автомобіля ОСОБА_3 до участі у справі не залучена, позовні вимоги до неї не заявлялись, а закон передбачав можливість накладення арешту на майно, належне відповідачеві, підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом арешту автомобіля, власником якого є ОСОБА_3, у суду не було.

З урахуванням наведеного та на підставі положень п. 1 ч.1 ст. 376 ЦПК України, ухвалу суду від 12.10.2016 року слід скасувати і постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви ПАТ "Дельта Банк" про забезпечення позову відмовити.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 12 жовтня 2016 року в даній справі скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк » про забезпечення позову шляхом накладення арешту.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту даної постанови.

Головуючий

Судді: