Справа № 128/1087/18

РІШЕННЯ

Іменем України

10.07.2018 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

судді Ганкіної І.А.,

за участі секретаря Катеренчук Т.М.,

без участі сторін по справі,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, встановлених рішенням суду, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, який обгрунтовує тим, що вона з 05 листопада 2005 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04 серпня 2016 року було розірвано. В шлюбі в них 20 березня 2008 року народилась дочка ОСОБА_3.

Зазначає, що згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07 липня 2016 року з відповідача присуджено до стягнення на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно і до досягнення дочкою повноліття.

Вказує, що на даний час така сума аліментів є мізерною і вона не може на них забезпечити дочку в повній мірі усім необхідним, для нормального фізичного, розумового та духовного розвитку дитини. Відповідач в добровільному порядку аліменти в більшому розмірі, ніж присуджено рішенням суду надавати не бажає.

За вказаних обставин позивач, уточнивши позовні вимоги, просить суд змінити розмір стягуваних аліментів з 600 грн. на 1500 грн.

В судове засідання сторони по справі не зявились, однак попередньо подали суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі, при цьому позивач в поданій заяві зазначила, що уточнені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, а відповідач в поданій заяві зазначив, що позовні вимоги визнає частково, погоджується сплачувати аліменти в розмірі від 800 до 900 грн.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 та відповідач по справі ОСОБА_2 з 05 листопада 2005 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04 серпня 2016 року по справі № 127/12680/16-ц було розірвано, що підтверджується його ксерокопією (а.с. 9-10).

В період перебування в зареєстрованому шлюбі в сторін по справі 20 березня 2008 року народилась дочка ОСОБА_3, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії 1-АМ № 104533 від 31.03.2008 року (а.с. 6).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07 липня 2016 року по справі № 127/12151/16-ц було частково задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та присуджено: «Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 (шістсот) гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 08.06.2016 року, і до досягнення дитиною повноліття», що підтверджується копією даного рішення (а.с. 1-3).

Згідно довідки № 1549, виданої ПП «Бокуд» дочка сторін по справі ОСОБА_3 проживає разом з матірю ОСОБА_1 (а.с. 11).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

В частині 2 цієї статті зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Оскільки розмір аліментів, який відповідач сплачує згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07 липня 2016 року по справі № 127/12151/16-ц, менший від мінімального розміру аліментів, визначеного законом, що не може забезпечити гармонійний розвиток дитини, з урахуванням того, що дитина потребує додаткових витрат, пов'язаних з її розвитком, суд вважає за можливе збільшити розмір аліментів з 600 грн. до 1000 грн. щомісячно, при цьому судом при визначенні вказаного розміру аліментів враховано стан та матеріальне становище дитини, яка здорова, перебуває на утриманні матері, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, який фізично здоровий та працездатного віку.

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, що ратифікована Постановою ВР України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, і є частиною національного законодавства України.

Так, відповідно до ст.51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька.

Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Таким чином, вимоги позивача про збільшення розміру аліментів підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180-182, 184, 192 СК України, Конвенцією ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст.ст. 4, 12, 18, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 211, 223, 245, 247, 259, 263-265, 267, 268, 354, 430 п. 15.5 розділу XIII Прикінцевих положень ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, визначених до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07 липня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб-платників податківНОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_2, аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, визначені у твердій грошовій сумів розмірі 1000 (одна тисяча) грн., щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дочкою повноліття.

Виконавчий лист № 127/12151/16-ц, виданий на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07 липня 2016 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, після його повного виконання станом на день набрання законної сили рішенням суду по даній справі повернути суду, який його видав.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ І.А.Ганкіна