У Х В А Л А

19 квітня 2018 року

м. Київ

справа № 761/16659/17

провадження № 61-11200св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В.І. (суддя-доповідач), Антоненко Н.О., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

відповідач - ОСОБА_6,

відповідач - ОСОБА_7,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційні скарги ОСОБА_7, подані представником ОСОБА_8, на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 13 липня 2017 року про відкриття провадження у складі судді Гуменюк А. І. та постанову Апеляційного суду міста Києва від 21 грудня 2017 року у складі суддів: Андрієнко А. М., Заришняк Г. М., Мараєвої Н. Є. та ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 13 липня 2017 року про забезпечення позову у складі судді Гуменюк А. І. та постанову Апеляційного суду міста Києва від 21 грудня 2017 року ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,

встановив:

У травні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності, витребування транспортного засобу з чужого незаконного володіння, зобов'язання вчинити дії та відшкодування шкоди, завданої злочином.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 13 липня 2017 року відкрито провадження у зазначеній вище справі.

Постановляючи ухвалу про відкриття провадження, суд першої інстанції керувався частиною третьою статті 110 ЦПК України ( частина третя статті 28 ЦПК України в новій редакції).

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила її скасувати у зв'язку із недотриманням правил підсудності, зазначила, що жоден із відповідачів не проживає у Шевченківському районі міста Києва, а вирок по кримінальній справі відсутній, а тому немає підстав вважати , що шкода заподіяна шляхом вчинення злочину.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 21 грудня 2017 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала апеляційного сулу мотивована тим, що досудове розслідування проводиться Шевченківським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, тому автомобіль незаконно вибув із володіння позивача саме в Шевченківському районі міста Києва, що і стало підставою для відкриття провадження у справі саме Шевченківським судом міста Києва. Тобто, суд першої інстанції вірно застосував положення частини третьої статті 110 ЦПК України, яка регулює правила альтернативної підсудності.

Крім того, ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 13 липня 2017 року накладено арешт на автомобіль марки «Toyota Camry», номер шасі НОМЕР_2, 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Заборонено вчиняти дії щодо володіння, користування та розпорядження автомобілем марки «Toyota Camry», номер шасі НОМЕР_2, 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, до набрання рішення законної сили по цивільній справі № 761/16659/17.

Ухвалу суду допущено до негайного виконання.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 21 грудня 2017 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд виходив із того, що зазначений вище автомобіль є предметом даного спору та у разі задоволення позову невжиття заходів забезпечення позову, може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

У касаційних скаргах, що надійшли у лютому 2018 року, ОСОБА_7 через свого представника ОСОБА_12, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, справу передати на новий розгляд за встановленою підсудністю до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК підставами касаційного оскаржень неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення ні процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п'яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

ухвалив:

Справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності, витребування транспортного засобу з чужого незаконного володіння, зобов'язання вчинити дії та відшкодування шкоди, завданої злочином призначити до судового розгляду упорядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н. О.Антоненко

В. І.Крат