АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року

м.Харків

справа № 640/2839/18

провадження № 22-ц/790/2786/18

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах:

Головуючого : Колтунової А.І.,

суддів: Маміної О.В., Пилипчук Н.П.

за участю: секретаря - Семикрас О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2, про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2, до товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, служба у справах дітей по Київському району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_4 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, за апеляційною скаргою ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2, на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 29 березня 2018 року, постановлену суддею Зубом Г.А., в залі суду в м.Харкові,-

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2018 року ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2, звернулася в суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі ТОВ «ОТП Факторинг Україна»), треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, служба у справах дітей по Київському району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_4 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 29 березня 2018 року в задоволенні заяви ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2, про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій вона просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову, посилаючись на ті обставини, що судове рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам по справі. Вказує, що нотаріус зробив виконавчий напис, за яким відкрито виконавче провадження за №42739111. Територіальний орган державної виконавчої служби намагається звернути стягнення на нерухоме майно квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, не зважаючи на те, що цей виконавчий напис оскаржується в судовому порядку. Посилається на вимоги п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» з якої вбачається, що суддя розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем, пересвідчитися, зокрема, що між сторонами дійсно виник спір, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

В суд апеляційної інстанції сторони та представники третіх осіб не зявилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином (а.с. 94-97, 100-101).

ОСОБА_1 в заяві просила суд про відкладення розгляду справи (а.с. 103).

Відповідно до ч.1 ст. 223, ч.1 ст. 371 , ч.2 ст. 372, ЦПК України, враховуючи строки розгляду апеляційних скарг на ухвали суду, колегія суддів вважає за можливе слухати справу за відсутністю сторін.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Ухвалюючи судове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням № 42739111, яке перебуває на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про звернення стягнення на нерухоме майно квартиру, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1, та належить на праві власності ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано доказів, що вказана квартира може бути відчужена до моменту розгляду даної справи, оскільки постанова про поновлення вчинення виконавчих дій не є зверненням стягнення на нерухоме майно.

У звязку з чим суд першої інстанції дійшов до висновку, що заявлений позов не є співмірним із заявленими позовними вимогами, а тому відсутні правові підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що погодитися з зазначеними висновками суду першої інстанції не можна, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначене судове рішення вимогам зазначеного процесуального закону не відповідає.

Судом встановлено, підтверджується письмовими доказами та не оспорюється сторонами, що 23 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню (а.с. 2-17).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів, якщо їх невжиття може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом п.6 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Отже, зазначений вид забезпечення позову передбачений цивільно процесуальним законодавством при оспорюванні виконавчого напису нотаріуса.

За змістом розяснень, які містяться а п.4 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Отже, оскільки позивачем оспорюється виконавчий напис нотаріуса, виданий 15 листопада 2013 року про звернення стягнення на нерухоме майно квартиру № АДРЕСА_2, то колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про те, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову не є співмірним з заявленими позовними вимогами, не можуть бути визнані обґрунтованими.

Колегія суддів вважає, що виконання виконавчого напису щодо звернення стягнення на предмет іпотеки може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що судове рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального закону, у звязку з чим на підставі п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню.

Колегія суддів ухвалює нове судове рішення, яким задовольняє заяву ОСОБА_1 щодо зупинення стягнення за виконавчим провадженням № 42739111, яке перебуває на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про звернення стягнення на нерухоме майно квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та належить на праві власності ОСОБА_4 на підставі виконавчого напису, вчиненого 15 листопада 2013 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим номером 8028.

Вимог про стягнення судового збору за подачу апеляційної скарги ОСОБА_1 не заявлено, у звязку з чим колегія суддів не вбачає правових підстав для вирішення питання щодо розподілу судового збору відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 367, 368, ст. 370, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 384, ст. 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 29 березня 2018 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Задовольнити заяву ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2, про забезпечення позову.

Забезпечити позовні вимоги ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2, до товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, служба у справах дітей по Київському району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_4 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням № 42739111, яке перебуває на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про звернення стягнення на нерухоме майно квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_4 на підставі виконавчого напису, вчиненого 15 листопада 2013 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим номером 8028.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 травня 2018 року.

Головуючий: А.І. Колтунова

Судді: Н.П. Пилипчук

ОСОБА_5