Справа № 369/2494/18
Провадження № 2/369/1846/18
18.05.2018 м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі: головуючого - судді Усатова Д.Д., за участю секретаря Ярмак О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
06 березня 2018 року Публічне Акціонерне Товариство «Альфа-Банк» пред'явило даний позов, в обґрунтування позовних вимог якого зазначило, що 21.07.2014 між ПАТ «НЕОС БАНК», яке є правонаступником усіх прав та обовязків ПАТ «БАНК КІПРУ», та ПАТ «Альфа-Банк» укладено Договір факторингу № 1. Відповідно до п.п. 2.1, 2.2. Договору Клієнт (ПАТ «НЕОС БАНК») відступає Фактору (ПАТ «Альфа-Банк») свої Права Вимоги Заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі Документації, а Фактор, шляхом надання фінансової послуги Клієнту, набуває Права Вимоги Заборгованості по кредитних договорах. З моменту відступлення Клієнтом Фактору Прав Вимоги Заборгованості від Боржників, всі гарантії, надані Боржниками щодо Заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими йому. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі повязані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обовязкових платежів.
Отже, внаслідок укладання вказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме ПАТ «Альфа-Банк» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором від 12.02.2014 № 14/64-59/2014 позичальником згідно якого є ОСОБА_1
12.02.2014 ПАТ «БАНК КІПРУ» (правонаступник ПАТ «НЕОС БАНК») та ОСОБА_1 уклали Кредитний договір № 14/64-59/2014 відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 270000,00 грн. Відповідно до умов договору, відповідач зобовязаний в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, передбачені договором.
Також 12.02.2014 ПАТ «БАНК КІПРУ» (правонаступник ПАТ «НЕОС БАНК») та ОСОБА_2 уклали Договір Поруки № 14/64-59/2014-П1, відповідно до якого ОСОБА_2 узяла на себе обовязок відповідати за зобовязаннями позичальника ОСОБА_1., що випливають з кредитного договору № 14/64-59/2014 від 12.02.2014.
Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду клопотання в якому просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та проти винесення заочного рішення не заперечував.
У встановлений судом строк відповідачі відзиви на позовну заяву не надали, зустрічні позови до суду не предявили.
Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін в порядку ст. 274, 280 ЦПК України.
Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.03.2018 було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою від 02.05.2018 позовну заяву після відкриття провадження у справі, керуючись ч. 11 ст. 187 ЦПК України, позовну заяву було залишено без руху у зв'язку з несплатою позивачем судового збору за подання позовної заяви та надато триденний термін на усунення недоліків з моменту отримання ухвали
18.05.2018 на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху представник позивача надіслав на адресу суду меморіальний ордер про сплату судового збору.
21.07.2014 між ПАТ «НЕОС БАНК», яке є правонаступником усіх прав та обовязків ПАТ «БАНК КІПРУ», та ПАТ «Альфа-Банк» укладено Договір факторингу № 1. Відповідно до п.п. 2.1, 2.2. Договору Клієнт (ПАТ «НЕОС БАНК») відступає Фактору (ПАТ «Альфа-Банк») свої Права Вимоги Заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі Документації, а Фактор, шляхом надання фінансової послуги Клієнту, набуває Права Вимоги Заборгованості по кредитних договорах. З моменту відступлення Клієнтом Фактору Прав Вимоги Заборгованості від Боржників, всі гарантії, надані Боржниками щодо Заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими йому. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі повязані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обовязкових платежів.
Внаслідок укладання вказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме ПАТ «Альфа-Банк» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором від 12.02.2014 № 14/64-59/2014 позичальником згідно якого є ОСОБА_1
12 лютого 2014 року ПАТ «БАНК КІПРУ» (правонаступник ПАТ «НЕОС БАНК») та є ОСОБА_1 уклали Кредитний договір № 14/64-59/2014, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 270000,00 грн. Відповідно до умов договору, відповідач зобовязався в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, передбачені договором.
Відповідно по п. 1.1 Кредитного договору, кредитор надає позичальнику грошові кошти у сумі 219000,00 гривень на строк до 09 лютого 2029 року (включно) , зі сплатою процентів за користування кредитом.
Пунктами 1.2, 1.3.1, 1.3.2 Кредитного договору передбачено, що кредит (кошти кредиту) призначені для споживчих потреб. Забезпеченням виконання позичальником його зобовязань за договором, а також вимог кредитора, в тому числі вимог за або у зв'язку з цим договором, вимог, повязаних з захистом порушеного права кредитора, з предявлення вимог і отримання виконання за цим договором у разі невиконання/неналежного виконання позичальником цього договору є: іпотека 1-кімнатної квартири №163, розташованої за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.С. Борщагівка, вул.. Лесі Українки, 6, що належить на праві власності ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1; порука ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.
Згідно п. 2.6 Кредитного договору, у разі прострочення повернення заборгованості за кредитом, проценти нараховуються також на суму простроченої заборгованості за кредитом за весь період прострочення до моменту її повного погашення.
З п. 2.8.2 Кредитного договору вбачається, що повернення кредиту (основної позичкової заборгованості) та сплати процентів за користування кредитом здійснюється позичальником щомісячно 27 числа кожного місяця шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок для сплати процентів та кредиту, відповідно до п.2.3 Договору.
Відповідно до п. 4.2.4 Кредитного договору, кредитор має право вимагати дострокового погашення заборгованості позичальника за договором, включаючи прострочену та строкову/поточну заборгованість позичальника за кредитом та/або процентами. У випадку вимоги кредитора про дострокове повернення заборгованості за договором, в тому числі кредиту, сплати процентів та інших платежів/сум, які підлягають сплаті позичальником на користь кредитора за цим договором, заборгованість/кошти стають негайно належними до сплати та мають бути повернені/сплачені впродовж (тридцяти) днів з дня надіслання кредитором на адресу позичальника відповідного листа повідомлення (вимоги).
Згідно п. 6.1 Кредитного договору, договір набуває чинності з дати його укладання та діє до часу повного погашення позичальником заборгованості за договором, в тому числі за кредитом, процентами, комісіями, іншими платежами/сумами, що підлягають сплаті позичальником на користь кредитора за цим договором, задовільно для кредитора.
12.02.2014 ПАТ «БАНК КІПРУ» (правонаступник ПАТ «НЕОС БАНК») та ОСОБА_2 уклали Договір Поруки № 14/64-59/2014-П1, відповідно до якого ОСОБА_2 узяла на себе обовязок відповідати за зобовязаннями позичальника ОСОБА_1., що випливають з кредитного договору № 14/64-59/2014 від 12.02.2014.
Відповідно до п.1.1 Договору поруки, поручитель зобовязується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за порушення позичальником зобовязань, що випливають з кредитного договору №14/64-59/2014 від 12.02.2014.
Згідно п. 4.4.1 Договору поруки, кредитор має право у разі невиконання позичальником та/або поручителем забезпеченого порукою зобовязання, звернути стягнення на все майно позичальника та /або поручителя, як солідарних боржників.
Пунктами 7.2, 7.2.1, 7.2.2, 7.2.3 Договору поруки передбачено, що договір поруки набуває чинності з моменту (дати) його підписання уповноваженими представника сторін та діє до: виконання в повному обсязі (в тому числі достроково) позичальником зобовязання, забезпеченого порукою; погашення поручителем у повному обсязі заборгованості позичальника за кредитним договором у порядку, на умовах та в строки, визначені Договором поруки; якщо кредитор на протязі трьох років з дня настання терміну виконання зобовязань за кредитним договором не предявить вимоги до поручителя.
З пункту 7.3 Договору поруки вбачається, що до правовідносин, повязаних з укладанням та виконанням договору застосовується позовна давність тривалістю у три роки.
Згідно умов Договору, позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі.
Частина 1 ст. 638 ЦК України передбачає, що договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. До істотних умов відносяться умови про предмет договору, умови, які визначені істотними законом, а також ті умови, щодо яких сторонами обов'язково повинна бути досягнута згода.
Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договір - це домовленість двох або більше сторін, направлена на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов'язків.
Частиною 1 ст. 627 ЦК України також встановлено свободу договору, з посиланням на статтю 6 зазначеного Кодексуіз зазначенням того, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Підписуючи кредитний договір, позичальник відповідач ОСОБА_1 погодилась з усіма умовами щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом в строки, встановлені цим договором. При цьому підписання даного договору позичальник висловила свою обізнаність з діючими тарифами банку та обовязковими платежами, передбаченими чинним законодавством України.
Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст.526 ЦК Українизобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором.
Зазначена норма закону застосовується також до відносин за кредитним договором в силу вимог ст. 1054 ЦК України.
Згідно ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Вирішуючи питання про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 як з солідарного боржника суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.
Згідно зі ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсідарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до правової позиції ВСУ у справі №6-2662цс15 від 20 квітня 2016 року, строк, передбачений нормою частини четвертої статті 559 ЦК України, є преклюзивним (припиняючим), тобто його закінчення є підставою для припинення поруки. У разі пропуску кредитором строку заявлення вимог до поручителя цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. Суд зобов'язаний самостійно застосовувати положення про строк, передбачений цією нормою, на відміну від позовної давності, яка застосовується судом за заявою сторін.
Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у ч.4 ст.559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.
Тобто, суд приходить до висновку, що позивачем не пропущений строк звернення до суду із позовними вимогами до поручителя, у зв'язку з чим позовні вимоги до ОСОБА_2 як до поручителя також підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з оригіналом меморіального ордера №259016 від 15 травня 2018 року при подачі позову позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1762,00 грн.
Так як позовні вимоги задоволені повністю, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1762,00 грн, в рівних частках, з кожного по 1762,00 (1762,00/2 = 881 грн)
На підставі викладеного, ст. 526, 553, 554, 559, 610-612,625,628, 638, 1049, 1054, 1055 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-80, 141, 258-260, 263-265, 268, 274, 280-284 ЦПК України, суд
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Д.Д.Усатов