Справа № 308/8857/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Данко В.Й.

при секретарі Павлюх Л.М.

за участю позивача ОСОБА_1

її представника ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді, матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання будинковолодіння спільною сумісною власністю подружжя, виділення майна в натурі та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання будинковолодіння спільною сумісною власністю подружжя, виділення майна в натурі та визнання права власності.

В судовому засідання представник відповідача заявив клопотання про закриття провадження у справі в порядку п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України. Клопотання мотивував тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду у цивільній справ №308/14441/13-ц яке набрало законної сили згідно ухвали колегії апеляційного суду Закарпатської області від 06.02.2015 року та залишено без змін ухвалою ВСС України від 17.03.2015 року вказаний спір вирішено по суті, скільки предметом спору було будинковолодіння №16 по вул. Садовій в с. Баранинці та земельна ділянка на якій вона розташована.

У даному позові ставляться вимоги : визнати 39% будинковолодіння №16 по вул. Садовій в с. Бараниці, спільною сумісною власністю подружжя; виключити 39% будинковолодіння №16 по вул. Садовій в с. Бараниці із складу спадкового майна ОСОБА_5, яке прийняв у складі спадкового майна ОСОБА_3І; виділити в натурі 30% та визнати за ОСОБА_1 право власності на 30% будинковолодіння №16 по вул. Садовій в с. Баранинці, Ужгородського району та земельної ділянки на якій воно розташоване.

Зазначає, що зміна формулювання позовної вимоги у даній справі аж ніяк не є новою позовною заявою, оскільки у справі 308/14441/13-ц ОСОБА_1 просила визнати в цілому будинковолодіння спільним сумісним майном подружжя. Вважає, що спір між тими самими сторонами і з тих самих підстав, про той самий предмет уже вирішено.

Позивачка та її представник в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, вивчи в матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 28.07.2014 позов ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування задоволено: визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування на квартиру АДРЕСА_1 та на домоволодіння - житловий будинок з надвірними спорудами, розташований на земельній ділянці площею 0,1097 га, призначеній для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :03:002:0024, за адресою: Ужгородський район, с. Баранинці, вул. Садова, 16. У позові ОСОБА_1 про визнання договору недійсним, визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 06.02.2015 року вказане рішення залишено без змін.

Як вбачається з позовної заяви, яка наразі перебуває на розгляді, позивачем ставиться три вимоги:

-визнати 39% будинковолодіння №16 по вул. Садовій в с. Бараниці, спільною сумісною власністю подружжя:

-виключити 39% будинковолодіння №16 по вул. Садовій в с. Бараниці із складу спадкового майна ОСОБА_5, яке прийняв у складі спадкового майна ОСОБА_3І;

-виділити в натурі 30% та визнати за ОСОБА_1 право власності на 30% будинковолодіння №16 по вул. Садовій в с. Баранинці, Ужгородського району та земельної ділянки на якій воно розташоване.

Отже, встановлено, що вже виносилося рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 з приводу визнання спірного будинковолодіння спільною сумісною власністю.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Суд зазначає, що застосування ч.3 ст.255 ЦПК України обумовлено неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, і по друге властивістю рішення, яке набрало законної сили.

З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що клопотання представника відповідача про закриття провадження в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання будинковолодіння спільною сумісною власністю подружжя, виділення майна в натурі та визнання права власності, підлягає до задоволення.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 255, 260, 353-355 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.

Закрити провадження по цивільній справі № 308/8857/16-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання будинковолодіння спільною сумісною власністю подружжя, виділення майна в натурі та визнання права власності.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_6