АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1926/18 Справа № 203/625/17 Головуючий у 1 й інстанції - Єдаменко С.В. Доповідач - Єлізаренко І.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна», ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Нєфтек» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ПрАТ «СК «Провідна», ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилався на те, що 06 вересня 2016 року сталась ДТП за його участю та ОСОБА_3 Винним в даному ДТП є відповідач ОСОБА_3 Вартість матеріальних збитків, спричинених йому внаслідок ДТП, склала 26 192 грн. 36 коп., яка складається з 20 531 грн. 67 коп. вартість відновлювального ремонту та 5 660 грн. 69 коп. - втрата товарної вартості пошкодженого автомобіля. 06 грудня 2016 року страховою компанією було виплачено в рахунок відшкодування шкоди 11 655 грн. 68 коп. Разом з тим, фактична вартість відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля склала 21 132 грн. у зв'язку з викладеним, позивач просив суд стягнути несплачену суму страхового відшкодування в розмірі 9476 грн. 32 коп. з ПрАТ «СК «Провідна», стягнути з ОСОБА_3 в рахунок матеріальних збитків у вигляді втрати товарної вартості 5 660 грн. 69 коп. та 1 000 грн. витрат на оплату послуг експерта товарознавця, також стягнути з відповідачів на користь позивача 640 грн. судового збору та 3 500 грн. втрат на правову допомогу (а.с.2-4)

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2017 року до участі у справі в якості співвідповідача було залучено ТОВ «Торговий дім «Нєфтек» (а.с.75).

Позов не уточнювався та позивачем вимоги до ТОВ «Торговий дім «Нєфтек» не заявлялися.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2017 рокузадоволено позов ОСОБА_2 Стягнуто з ПрАТ «СК «Провідна» , місцезнаходження 03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 25 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 на відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 06 вересня 2016 року: матеріальної шкоди в розмірі 9 476 грн. 32 коп., витрати по оплаті правової допомоги в розмірі 2 055 грн. 34 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 375 грн. 83 коп., а разом 11 907 грн. 49 коп. Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 на відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 06 вересня 2016 року: матеріальної шкоди в розмірі 6 660, грн. 69 коп., витрати по оплаті правової допомоги в розмірі 1 444 грн. 66 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 264 грн. 17 коп., а разом 8 369 грн. 52 коп.

В апеляційній скарзі ПрАТ «СК «Провідна» просить рішення суду від 11 вересня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_5 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, посилаючись на законність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду від 11 вересня 2017 року скасувати, ухвалити нове рішення, про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, посилаючись на необґрунтованість рішення суду.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до частин першої та другої статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

З огляду на зазначені положення статті 509 та з урахуванням приписів статей 11, 22, 599, 1166-1168 ЦК України факт завдання особі шкоди, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов'язане з виконанням цими особами обов'язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов'язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов'язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов'язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають з обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» .

Відповідно до ст. ст. 3, 5 цього Закону метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно зі статтею 6 вказаного Закону страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

За змістом статей 9, 22-31, 35, 36 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

З огляду на зазначене, сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (в договірному зобов'язанні ним є страховик).

Разом з тим зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, у якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, унаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною. При цьому, потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частина друга статті 14 ЦПК України).

Відповідно до статті 511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно із частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, у якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З огляду на зазначене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні.

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Потерпілий може відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в межах деліктного зобов'язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. У такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором з відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

З постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська вбачається, що 06 вересня 2016 року о 12 год. 15 хв. на просп. Олександра Поля в м. Дніпро, ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом «ЗАЗ Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_3, не витримав безпечної дистанції руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Фіат», реєстраційний номер НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_2, чим порушив п.13.1 ПДР України.

ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовео до нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Зазначена постанова суду набрала законної сили (а.с.6).

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Власником автомобіля «Фіат», реєстраційний номер НОМЕР_4 є позивач ОСОБА_2 (а.с.5).

Транспортний засіб «ЗАЗ Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням якого ОСОБА_3 було скоєно ДТП, належить на праві власності ТОВ «Торговий Дім» Нєфтек» (а.с.70).

Згідно наказу від 04 грудня 2015 року ОСОБА_3 був прийнятий на роботу ТОВ «Торговий Дім» Нєфтек» на посаду механіка з ремонту устаткування (а.с.69).

На момент ДТП вказаний автомобіль «ЗАЗ Ланос» був застрахований ТОВ «Торговий Дім» Нєфтек» у ПрАТ «СК «Провідна» відповідно до полісу № АЕ/7185002 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, розмір страхової виплати заподіяний майну становить 50 000 грн. (а.с.47).

ОСОБА_2, скориставшись своїм правом, звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» із заявою на виплату страхового відшкодування (а.с.19, 49).

Відповідно до п.2.4 методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 N 1335/5/1159) ( z0724-09 ) зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 р. за № 1074/8395, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

На адресу голови правління ПрАТ «СК «Провідна» Губи А.О. було направлено запрошення на незалежну судову експертизу пошкодженого ТЗ, в якому зазначена дата, місце та час проведення огляду пошкодженого транспортного засобу позивача. (а.с.88-89)

Згідно висновку № 3409/16/16 експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку нанесеного власнику КТЗ складеного 22 вересня 2016 року, вартість матеріального збитку з урахуванням втрати товарної вартості, спричиненого власнику колісного транспортного засобу - автомобілю «Fiat», реєстраційний НОМЕР_4, пошкодженого внаслідок ДТП складає 26 192 грн. 36 коп. (а.с.8-18).

За проведення експертного дослідження позивачем було сплачено 1000 грн., про що надано відповідну квитанцію (а.с.18)

Судом встановлено та сторонами не заперечувалось у судовому засіданні, що ПрАТ «СК «Провідна» було виплачено ОСОБА_2 страхову виплату в розмірі 11 655 грн. 68 коп.

В судовому засіданні в апеляційному суді 29 травня 2018 року на розгляд ставилося питання про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи, оскільки в апеляційній скарзі ПрАТ «СК «Провідна» посилалися на необґрунтованість визначення матеріальної шкоди, спричиненої в результаті ДТП, однак клопотань від учасників справи про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи не надходило.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Враховуючи, що позивач скористався своїм правом на власний розсуд обирати спосіб здійснення свого права, звернувся з вимогою до особи, яка завдала шкоди та до страховика, з яким ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, то несплачена сума страхового відшкодування в розмірі 9 476 грн. 32 коп. має бути стягнута з ПрАТ «Страхова компанія «Провідна», а з відповідача ОСОБА_3, як з винної особи у ДТП, слід стягнути у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної позивачу внаслідок дорожньо-транспортною пригоди суму в розмірі 6 660 грн. 69 коп., яка складається з 5 660 грн. 69 коп. - сума втрати товарної вартості автомобіля та 1 000 грн. - сума витрат на оплату послуг експерта.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення судового збору та витрат на правову допомогу, слід зазначити наступне.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов'язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін та інше.

Позивачем на підтвердження своїх витрат на правову допомогу надано копію договору про надання правової допомоги № 17/02/17-1 укладеного 16 лютого 2017 року між ним та адвокатом ОСОБА_5, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 17 листопада 2008 року № 1918 на ім'я ОСОБА_5, розрахунок вартості адвокатського гонорару (правової допомоги) від 16 лютого 2017 року щодо визначення сум видів правової допомоги, копію квитанції до договору про надання правової допомоги від 16 лютого 2017 року про сплату позивачем адвокату 3 500 грн. за послуги (а.с.24-26).

Як вбачається з матеріалів справи представник позивача адвокат ОСОБА_5 здійснював свої обов'язки визначені договором про надання правової допомоги, готував та направляв процесуальні документи, особисто приймав участь в судових засіданнях. Оскільки вказані дії можуть розглядатись як відповідні процесуальні дії сторони, зважаючи на час, необхідний для їх фактичного здійснення, суд приходить до висновку, що заявлена позивачем сума 3 500 грн. витрат на правову допомогу є співмірною заявленим позовним вимогам обґрунтованою та пропорційною до предмета спору.

Надані позивачем квитанція містить всі необхідні реквізити: дату видачі, суму, прізвище та ініціали позивача, відомості про адвоката, підпис та печатку, зазначено, що грошові кошти сплачені позивачем на підставі договору про надання правової допомоги від 16 лютого 2017 року (а.с.25).

Таким чином, суд першої інтонації дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача, пропорційно задоволеним позовним вимогам, судовий збір та судові витрати по справі.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ПрАТ «СК «Провідна», ОСОБА_3

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що у справі слід посилатися на висновок № 4028 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 16 вересня 2016 року, складеного за замовленням відповідача ПрАТ «СК «Провідна», є безпідставним, оскільки вказаний висновок був складений без урахування усіх необхідних обставин події та без дотримання прав обох сторін (а.с.50-57).

Крім того, в судовому засіданні в апеляційному суді на розгляд ставилося питання про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи, однак відповідних клопотань від учасників справи про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи не надходило.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» - залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді