Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/1931/16-ц Головуючий у 1-й інст. Перекупка І. Г.
Категорія 27 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

судді в: Коломієць О.С., Григорусь Н.Й.

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 295/1931/16-ц за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Укрінком» про захист прав споживача та стягнення коштів, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Укрінком» на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 16 листопада 2017 року, ухвалене під головуванням судді Перекупки І. Г., -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 7 вересня 2015 року між ним та ПАТ «Український інноваційний банк» в особі Житомирського центрального відділення ПАТ «УкрІнБанк» укладений договір про розміщення банківського вкладу № 10-1379703, строком до 8 жовтня 2015 року, із розміром відсотків за користування 10% річних. Сума вкладу становила 65000 доларів США, яка була повністю внесена на рахунок, що підтверджується меморіальним ордером № 11002978 від 7 вересня 2015 року. Умовами договору передбачена можливість автоматичного продовження його дії на строку, що дорівнює попередньому строку у разі, якщо клієнт не вимагає повернення вкладу в день його закінчення.

Вказує, що 7 жовтня 2015 року він звернувся до відповідача із заявою про повернення вкладу, проте кошти йому не були виплачені.

В наступному його звернення з вимогою виконати умови договору залишились без відповідного реагування.

Враховуючи вищевикладене, просив стягнути з відповідача на свою користь кошти в розмірі 73031,70 дол. США, з яких 65000 доларів США - сума вкладу, 8031,70 дол. США - відсотки за користування вкладом та 48119,11 грн. - 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов'язання.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 16 листопада 2017 року стягнуто з ПАТ «Укрінком» на користь ОСОБА_3 грошову заборгованість в розмірі 66554,21 доларів США, з яких: 65000 дол. США сума вкладу; 1554,21 доларів США відсотки за користування вкладом.

Вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та постановити нове - про відмову у задоволені позову.

Зокрема, зазначає, що ПАТ «Укрінком» не є банківською установою, тому не може бути відповідачем в контексті Закону України «Про захист прав споживачів». Крім того, правовідносини, які виникли між сторонами, випливають з договору банківського вкладу та не є предметом регулювання вказаного Закону. Відтак Закон України «Про захист прав споживачів» може застосовуватися лише, коли позивач прямо вказує на порушення норм, гарантованих цим Законом.

Вважає, що позивачем порушено правило територіальної підсудності, оскільки адреса відповідача, а саме Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Сметаніна, 3-А, не відноситься до територіальної юрисдикції Богунського районного суду м. Житомира.

Окрім того, постановою Верховного Суду України від 24 жовтня 2017 року скасовано судові рішення щодо запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Укрінком», наслідком чого є поновлення тимчасової адміністрації.

Посилається на Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є пріоритетним відносно інших законодавчих актів у таких правовідносинах. Так, ст. 36 Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно з п.п.1 та 2 ч. 5 ст. 36 Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Також вважає помилковим висновок суду щодо стягнення з відповідача відсотків за користування вкладом у розмірі 1554,21 доларів США та таким, що суперечить вимогам ст. 1070 ЦК України.

В судовому засіданні представник ПАТ «Українська інноваційна компанія» підтримала апеляційну скаргу.

На думку позивача, апеляційна скарга є необгрунтованою.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу ( депозиту) одна сторона ( банк), що прийняла від другої сторони ( вкладника) або для неї грошову суму, що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з п.п.1,2 ч.5 ст.36 Закону України «про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку

В судовому засіданні встановлено, що 7 вересня 2015 року між позивачем та публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк», назва якого в подальшому змінена на « публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія», укладений договір про розміщення банківського вкладу №10-1379703, за умовами якого ОСОБА_3 передав в управління банку грошові кошти у розмірі 65000 дол. США, строком по 8 жовтня 2015 року, зі сплатою 10 % річних.

У встановлений договором строк депозитні кошти та відсотки не були виплачені позивачеві.

Матеріали справи також свідчать, що 24 грудня 2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі постанови Правління НБУ №934 від 24 грудня 2015 року прийнято рішення №239 про запровадження у ПАТ «Український інноваційний банк» тимчасової адміністрації, строком з 25 грудня 2015 року по 24 березня 2016 року.

Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 16 березня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2016 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31 серпня 2016 року, визнано незаконними та скасовано постанову Правління НБУ №934 від 24 грудня 2015 року та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №239 від 24 грудня 2015 року.

Зазначену судові рішення були скасовані постановою Верховного Суду України від 24 жовтня 2017 року.

Проте, в подальшому, постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2018 року, вищезазначену постанову Правління НБУ та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб визнано протиправними та скасовано.

Таким чином, за умови скасування рішень про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та введення тимчасової адміністрації, банківська діяльність відновлюється та здійснюється у звичайному режимі.

З огляду на вищезазначене, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про стягнення на користь позивача суми депозиту, а також відсотків за користування цими коштами.

Доводи апеляційної скарги про те, що при вирішенні питання про стягнення відсотків суд порушив вимоги ч.2 ст. 1070 ЦК України, є безпідставними, оскільки зазначена у рішенні сума 1554,21 дол. США не перевищує розмір відсотків, нарахованих за 420 днів, виходячи з відсоткової ставки, встановленої НБУ за вкладом на вимогу, станом на час вирішення спору.

Безпідставним є також посилання на порушення судом правил підсудності, оскільки позовні вимоги пов'язані із захистом прав споживачів, відтак, позивач в силу вимог ч.5 ст.110 ЦПК України ( в редакції 2004 року) подав позов до Богунського районного суду м. Житомира.

Враховуючи вищезазначене, підстави для скасування чи зміни рішення суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрінком» залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 16 листопада 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 22 травня 2018 року.

Головуюча Судді: