Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 317/2783/13 Головуючий у 1 інстанції: Мінгазов Р.В.
Провадження № 22-ц /778/2415/18
У Х В А Л А

29 травня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області в складі судді-доповідача Маловічко С.В. при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 у особі представника ОСОБА_3 на ухвалу судді Запорізького районного суду Запорізької області від 06 серпня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 06 серпня 2013 року, заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову задоволено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_2 у особі представника ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, за якою апеляційне провадження не може бути відкрито з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України.

Згідно із ст. 353 ч. 1 п. 3 ЦПК України окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо забезпечення позову.

Частина 1 ст. 17 ЦПК України передбачає, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За змістом цих норм право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення безпосередньо встановлює, змінює або припиняє права, свободи, інтереси та (або) обов'язки цих осіб, тобто завдає їй шкоди, що виражається в несприятливих для неї наслідках.

У відповідності до роз'яснень, викладених в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" від 24.10.2008 № 12 для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги до розгляду суддя-доповідач відповідно до статей 292 - 295 ЦПК повинен перевірити: 1) чи передбачена законом можливість апеляційного оскарження ухвали; 2) наявність в особи, яка подає скаргу, права на апеляційне оскарження судового рішення; 3) чи дотримано строк на подання апеляційної скарги; 4) відповідність апеляційної скарги формі та змісту, встановлених законом, і переліку додатків до неї; 5) чи сплачено в належному розмірі та у визначеному порядку судовий збір й витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 352 ЦПК України, на яку посилається ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Проте, у даному випадку предметом оскарження ОСОБА_2 як особи, яка не брала участі у справі, є не рішення суду у цій справі, а ухвала суду про забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів справи предметом позову є стягнення заборгованості за договором позики, укладеним 12.07.2012 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Саме з підстав невиконання умов договору позики ухвалою суду Запорізького районного суду Запорізької області від 06 серпня 2013 року було забезпечено позов шляхом накладення арешту на квартиру № АДРЕСА_1.

Таким чином, ОСОБА_2 не відноситься до кола осіб, які у відповідності до положень статті 352 ЦПК України мають право апеляційного оскарження ухвали судді Запорізького районного суду Запорізької області від 06 серпня 2013 року про забезпечення позову.

При цьому, вбачається з Реєстру прав власності, що ОСОБА_2 набула право власності на вказану квартиру у 13.03.2014р., тобто вже після постановлення судом ухвали про забезпечення позову 06.08.2013р. В той час як порушеним правом оскаржуваним судовим рішенням є таке право, яке існувало до ухвалення цього рішення. Особа, яка оскаржує ухвалу від 06.08.2013 року, набула право власності на нерухоме майно у 2014 році попри наявність арешту на це майно, а відтак, її право оскаржуваним судовим рішенням не могло бути порушеним.

При поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого ст. 352 ЦПК України права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та ст. 358 ЦПК України постановляє ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Таким чином, оскільки до відкриття апеляційного провадження за скаргою ОСОБА_2 та призначення її до апеляційного розгляду було встановлено, що ця особа не наділена правом на оскарження ухвал, постановлених у цій справі, не маючи процесуального статусу особи, яка приймає участь у справі, то у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 352, 358, 368 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 у особі представника ОСОБА_3 на ухвалу судді Запорізького районного суду Запорізької області від 06 серпня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Копію цієї ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі, для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя : С.В. Маловічко