Справа № 661/3880/17
Провадження № 2/661/193/18
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року м. Нова Каховка

Новокаховського міського суду Херсонської області

Суддя Ведяшкіна Ю.В.,

секретар судового засідання Юрченко Д.С.

у цивільній справі № 661/3880/17 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Каховка Протеїн Агро», третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Новокаховський міський військовий комісаріат Херсонської області про поновлення на роботі.

У відкритому судовому засіданні брали участь:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_2 ,

представники відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

у с т а н о в и в:

23 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, а пізніше із заявою про збільшення позовних вимог, в яких просив суд визнати незаконним та скасувати наказ № 766-К від 27 жовтня 2017 року про звільнення його з посади менеджера з постачання ТОВ «Каховка Протеїн Агро» та поновити його на зазначеній посаді;

скасувати наказ № 85/1- П від 30 жовтня 2017 року по ТОВ «Каховка Протеїн Агро» Про внесення змін до штатного розкладу з 01.11.2017 року та поновити його місце роботи;

стягнути з ТОВ «Каховка Протеїн Агро» на його користь у відповідності до ч. 3 ст. 119 КзпП України середній заробіток за період з 31 жовтня 2017 року по 15 лютого 2018 року у сумі 18559,50 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що з 26 вересня 2012 року перебував в трудових відносинах з ТОВ «Каховка Протеїн Агро», з 23 червня 2015 року обіймав посаду менеджера з постачання комерційного відділу, на підставі наказу № 766-к від 27 жовтня 2017 року звільнений із займаної посади на підставі ст. 38 КзпП України.

Зазначений наказ про звільнення вважає незаконним, оскільки з жовтня 2017 року мав неприязні стосунки з начальником комерційного відділу ОСОБА_5 та 19 жовтня 2017 року під його тиском написав заяву про звільнення за власним бажанням з 20 жовтня 2017 року, але наступного дня вийшов на роботу та працював до 27.10.2017 року.

26.10.2017 року Новокаховський міський військовий комісаріат повідомив про призов на військову службу за контрактом з 30.10.2017 року, про що він вранці 27 жовтня 2017 року повідомив директора підприємства та повідомив, що відкликає заяву про звільнення, але через декілька годин був ознайомлений з наказом від 27 жовтня 2017 року № 766-к про звільнення. Письмову заяву про відкликання попередження про звільнення і скасування наказу про звільнення до розгляду не прийняли та не зареєстрували. Оспорюваний наказ про звільнення вважає незаконним, оскільки він, на його думку, суперечить вимогам ст. 38 КзпП України, бо не сплинув двотижневий строк, визначений ч. 1 ст. 38 КзпП України. Крім того, вважає, що таким наказом про звільнення керівник підприємства позбавив його гарантій і компенсацій, передбачених законом для працівників прийнятих на військову службу за контрактом згідно п. 3 ст. 119 КзпП України, а саме: збереження місця роботи, посади і середнього заробітку на підприємстві під час особливого періоду.

На початку лютого 2018 року йому стало відомо, що відповідач своїм наказом № 85/1-П від 30 жовтня 2017 року Про внесення змін до штатного розкладу з 01.11.2017 року скоротив посаду, яку він обіймав до звільнення, що на його думку, робить не можливим поновлення на роботі, та вважає зазначений наказ незаконним, бо оспорюваний наказ, на його думку, був виданий відповідачем саме з метою уникнення відновлення його прав та поновлення на роботі, тому просить позов задовольнити та у відповідності до ч. 3 ст. 119 КзпП України стягнути з відповідача на його користь середній заробіток до 15.02.2018 року в розмірі 18559,50 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов свій підтримав з тих же підстав та просив його задовольнити, зазначивши, що мав негативні відносини з безпосереднім керівником, який запропонував звільнитися за власним бажанням, на що він погодився та 19.10.2017 року подав заяву про звільнення за власним бажанням з 20.10.2017 року, але з 20.10.2017 року з невідомих йому причин відповідач його не звільнив, тому він продовжував виконувати посадові обов`язки, а коли 27.10.2017 року повідомив керівника про призов на військову службу за контрактом, його ознайомили з наказом про звільнення за власним бажанням, а письмову заяву про відкликання заяви про звільнення у нього не прийняли.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позов підтримала з тих же підстав та просила його задовольнити.

В судовому засіданні представники відповідача ТОВ «Каховка Протеїн Агро» позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні посилаючись на те, що позивач подав заяву про звільнення із займаної посади за власним бажанням, тому, після вирішення питання про передачу ввірених йому матеріальних цінностей, 27.10.2017 року було видано наказ про звільнення, здійснено з ним остаточний розрахунок та передано йому трудову книжку, після чого позивач надав довідку про те, щ він призивається на військову службу за контрактом 30 жовтня 2017 року, але заяву про відкликання заяви про звільнення не подавав.

Представник Новокаховського міського військового комісаріату Херсонської області в судове засідання не з`явився, в своїй заяві зазначив, що Новокаховський міський військовий комісаріат не є юридичною особою (відокремлений підрозділ ІНФОРМАЦІЯ_1 ), жоден з посадових осіб військкомату не уповноважений на участь у судовому засіданні.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, свідка ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що 26.09.2012 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до ТОВ Каховка Протеїн Агро та з 23.06.2015 року обіймав посаду менеджера з постачання комерційного відділу.

19.10.2017 року ОСОБА_1 подав відповідачу письмову заяву, в якій просив звільнити його за власним бажанням з 20.10.2017 року.

27.10.2017 року першим заступником директора ТОВ Каховка Протеїн Агро видано наказ № 766-К про припинення трудового договору, відповідно до якого 27.10.2017 року ОСОБА_1 менеджера з постачання комерційного відділу звільнено за власним бажанням (ст. 38 КзпП України).

Із зазначеним наказом ОСОБА_1 був ознайомлений того ж дня, про що стоїть його підпис в наказі; того ж дня з позивачем було здійснено остаточний розрахунок та передано йому трудову книжку із відповідним записом про звільнення.

27.10.2017 року Новокаховським міським військовим комісаріатом Херсонської області ОСОБА_1 , видано довідку, відповідно до якої він призивається на військову службу за контрактом 30 жовтня 2017 року у військову частину НОМЕР_1 м. Миколаїв.

31.10.2017 року командир 300 навчального танкового полку полковник ОСОБА_6 видав наказ № 144 згідно до витягу з якого, відповідно до статті 20 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу призвати на військову службу за контрактом та укласти контракт про проходження військової служби за контрактом на посадах солдатів, сержантів та старшин, з 31 жовтня 2017 року зарахувати до списків особового складу частини та на всі види забезпечення, присвоїти військове звання солдат, присвоїти особистий номер та призначити ОСОБА_1 , курсантом сьомої навчальної танкової роти за програмою базової загальновійськової підготовки солдата.

31.10.2017 року ОСОБА_1 уклав Контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

30.10.2017 року директором ТОВ Каховка Протеїн Агро видано наказ № 85/1-П про внесення змін до штатного розкладу з 01.11.2017 року відповідно до якого в зв`язку із зменшенням обсягів робіт виведено із штатного розкладу підприємства з 01 листопада 2017 року одну штатну одиницю Менеджер з постачання код КП 1475.4 підрозділу Комерційний відділ з посадовим окладом 5200 грн.

Свідок ОСОБА_5 суду повідомив, що він є начальником комерційного відділу ТОВ Каховка Протеїн Агро та відповідно був безпосереднім керівником ОСОБА_1 , який останнім часом не належним чином виконував покладені на нього трудові обов`язки, про що він повідомляв керівництво в службових записках від 13.10.2017 року та 19.10.2017 року, в тому числі, був пошкоджений транспортний засіб, який передавався ОСОБА_1 для виконання трудових обов`язків. 19.10.2017 року позивач подав заяву про звільнення за власним бажанням, у зв`язку з чим вони вдвох ходили до керівника підприємства, який не заперечував проти звільнення та повідомив позивачу, що надає йому тиждень для закриття всіх питань перед підприємством, та 27.10.2017 року був виданий наказ про звільнення, після чого позивач привіз з військового комісаріату довідку про те, що він призивається на військову службу за контрактом, але заяви про відклик заяви про звільнення не подавав.

Зазначені правовідносини регулюються такими нормами чинного законодавства:

відповідно до ч.1 ст. 21 КзпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін;

відповідно до ст. 38 КзпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.

Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору;

відповідно до ч. 3 4 ст. 119 КзпП України за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Гарантії, визначені у частині третій цієї статті, зберігаються за працівниками, які під час проходження військової служби отримали поранення (інші ушкодження здоров`я) та перебувають на лікуванні у медичних закладах, а також потрапили у полон або визнані безвісно відсутніми, на строк до дня, наступного за днем їх взяття на військовий облік у районних (міських) військових комісаріатах після їх звільнення з військової служби у разі закінчення ними лікування в медичних закладах незалежно від строку лікування, повернення з полону, появи їх після визнання безвісно відсутніми або до дня оголошення судом їх померлими.

Враховуючи встановлені по справі обставини та наведені норми чинного законодавства, суд вважає доведеним, що позивач скористався своїм правом, визначеним ст. 38 КзпП України, та подав письмову заяву про звільнення за власним бажанням, при цьому доказів на підтвердження того, що роботодавець до 27.10.2017 року був повідомлений про його намір укласти контракт на військову службу, суду не надав, натомість з листа ТВО військового комісара Новокаховського міського військового комісаріату від 11.01.2018 року вбачається, що у військкоматі не було інформації про те, що призовник ОСОБА_1 працює на ТОВ Каховка Протеїн Агро, тому відомості щодо призову ОСОБА_1 на підприємство не направлялися, тобто в матеріалах справи відсутні відомості, що позивача звільнено саме з причини призову на військову службу з метою уникнення витрат на встановленні чинним законодавством компенсації, крім того, позивачем зазначено, що він не був впевнений в тому, що з ним буде укладено контракт на військову службу, та сам контракт позивачем укладено вже після звільнення 31.10.2017 року; в заяві про звільнення не зазначені особливі обставини, які свідчать про неможливість продовжувати роботу, тобто у відповідача були відсутні підстави для розірвання трудового договору у строк, про який просив працівник, тобто 20.10.2017 року, що в свою чергу свідчить про право роботодавця видати наказ про звільнення позивача в межах двох тижнів, тому 27.10.2017 року відповідачем був виданий наказ про звільнення позивача на підставі його заяви про звільнення за власним бажанням, який суд визнає таким, що виданий у відповідності до вимог чинного законодавства, оскільки позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, що він подав заяву про відзив своєї заяви про звільнення, натомість у день звільнення позивач забрав з підприємства свою трудову книжку.

При цьому твердження позивача про те, що він склав заяву про відкликання заяви про звільнення 27.10.2017 року, але відповідач відмовився її приймати, суд сприймає критично, оскільки згідно наданого відповідачем витягу з журналу вхідної кореспонденції, така заява до підприємства не надходила; та позивачем до позову додано оригінал такої заяви, але в ній відсутній підпис позивача, та в разі, якщо його таке право відповідачем було дійсно порушено, то він мав змогу направити свою заяву поштовим відправленням, за допомогою електронної пошти, але він таким правом не скористався, натомість як було зазначено вище, забрав у день звільнення з підприємства свою трудову книжку, що на думку суду, свідчить про не бажання продовжувати трудові відносини з відповідачем;

твердження позивача про те, що заява про звільнення за власним бажанням була ним складена під тиском керівника відділу ОСОБА_5 , суд до уваги не приймає, оскільки таке твердження не доведено належними доказами, натомість представником відповідача надано суду докази згідно яких позивач не належним чином виконував свої службові обов`язки, в наслідок чого його безпосередній керівник ініціював притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Позовні вимоги про скасувати наказ № 85/1- П від 30 жовтня 2017 року по ТОВ «Каховка Протеїн Агро» Про внесення змін до штатного розкладу з 01.11.2017 року та поновити його місце роботи, суд визнає безпідставними, оскільки суду не надано будь яких доказів на підтвердження незаконності оспорюваного наказу та порушення таким наказом саме прав позивача, тому позов в цій частині задоволенню не підлягає;

позовні вимоги про стягнення з ТОВ «Каховка Протеїн Агро» у відповідності до ч. 3 ст. 119 КзпП України середнього заробітку за період з 31 жовтня 2017 року по 15 лютого 2018 року у сумі 18559,50 грн., задоволенню також не підлягають, як заявлені безпідставно, враховуючи також вищенаведені висновки суду щодо позовних вимог про поновлення на роботі.

За таких підстав позов задоволенню не підлягає.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст. ст. 232, 233, 235, 236, 238 КзпП України, ст. ст. 4 13, 17 18, 76 - 81, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Каховка Протеїн Агро», третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Новокаховський міський військовий комісаріат Херсонської області про поновлення на роботі відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю. В. Ведяшкіна