Справа № 274/3088/17
провадження № 2/0274/576/18
"29" травня 2018 р. м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Замеги О.В., за участю секретаря судового засідання Павлюк - Жук А.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири,-
У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, у якому просить стягнути матеріальну шкоду, завдану залиттям квартири, у розмірі 14 716,89 грн., по 7 358,44 грн. з кожного, 10 000,00 гривень моральної шкоди, по 5 000,00 грн. з кожного, витрати на правову допомогу у розмірі 3 000,00 грн., по 1 500,00 грн. з кожного, витрати на проведення будівельно-технічного та товарознавчого дослідження в розмірі 1 200,00 грн., по 600,00 грн. з кожного, та 640,00 грн. судового збору, по 320 грн. з кожного.
В обґрунтування позову вказав, що 16 червня 2017 року з вини власників квартири № 13 по площі Соборній, 20 у м. Бердичеві ОСОБА_2 та ОСОБА_3, було затоплено його квартиру № 9 по площі Соборній, 20 у м. Бердичеві. Внаслідок затоплення йому заподіяно 14 716, 89 гривень матеріальної шкоди, що полягає у вартості ремонтно-будівельних робіт та вартості ремонту меблів і газової колонки. Окрім того, залиттям квартири йому заподіяно моральної шкоди, що полягає у переживаннях та стражданнях, яких він зазнав внаслідок пошкодження його власності, відмови відповідачами добровільно відшкодувати збитки, дискомфорту та нервового напруження через сирість у квартирі. На відновлення своїх порушених прав він витрачав час з метою зібрання доказів доведення вини відповідачів, встановлення розміру шкоди. Заподіяну йому моральну шкоду оцінює у 10 000 гривень. На правову допомогу він витратив 3000 гривень. Вартість проведення будівельно-технічної та товарознавчої експертизи складає 1 200 гривень.
Провадження у справі відкрито ухвалою судді від 27 вересня 2017 року.
04 квітня 2018 року проведено підготовче судове засідання.
У судове засідання позивач та його представник - адвокат ОСОБА_4 не зявилися. Від представника позивача надійшло клопотання з проханням справу розглянути за його відсутності, позов підтримав, надав згоду на проведення заочного розгляду.
Відповідачі про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, у судове засідання не зявилися без повідомлення причин, відзив на позов не направили.
У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
За згоди представника позивача, відповідно до частини першої статті 281 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.
Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 24.04.1997 р. ОСОБА_1 є власником квартири № 9 по площі Соборній, 20(а.с.35).
Власниками квартири № 13 по площі Соборній, 20, являються ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується довідками ОСББ "Собор-20" та КП "Бердичівське МБТІ"(а.с. 28, 29).
Відповідно до ст. 13 Конституції України, ч. 4 ст. 319 Цивільного Кодексу України(далі ЦК України), власність зобов'язує, вона не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.
Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Таким чином, виходячи з сукупного аналізу вищезазначених норм законодавства, відповідачі, реалізуючи свої закріплені в ст. 317 ЦК України права, зобов'язані забезпечувати належне використання та експлуатацію цього майна, а у разі порушення внаслідок такого використання прав та інтересів третіх осіб, саме на власників покладається обов'язок відшкодувати завдану шкоду.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
За правилами ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини, та якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідачів покладено обов'язок доведення відсутності їхньої вини в завданні шкоди позивачу, а позивач має довести, що йому така шкода завдана, розмір шкоди та причинний звязок між шкодою та наслідками.
На підтвердження факту затоплення квартири та розміру збитків позивачем надано акт про наслідки затоплення квартири та висновок експерта за результатами проведення будівельно-технічного та товарознавчого дослідження (а.с.13, 27).
З акта, складеного комісією ОСББ "Собор-20" 19 червня 2018 року, вбачається, що 16.06.2017 року було обстежено квартири № 9 та № 5, а також 17.06.2017 року було обстежено квартиру № 13. Під час обстежень вказаних квартир було встановлено, що причина затоплення сталася у наслідок пошкодження системи водопостачання під кухонною раковиною в квартирі № 13(а.с.27).
Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в повному обсязі. У ч. 2 цієї статті зазначається, що збитками є втрати, яких особа зазнала, у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Частиною 3 статті 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Розмір шкоди, завданої залиттям квартири, визначений у висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічного та товарознавчого дослідження № 564/07-2017 від 27.07.2017 року, відповідно до якого матеріальна шкода, завдана власнику квартири № 9 по площі Соборній, 20, в м. Бердичеві, внаслідок залиття квартири складає 14 716,89 гривні(а.с. 13-21).
А тому суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно ч. 1, п. 3 ч. 2, ч. ч. 3 - 5 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Враховуючи, що через неправомірні дії відповідачів, які полягають у відмові добровільно сплатити вартість пошкодженого майна, позивач кілька місяців був позбавлений нормальних та звичних умов життя, постійно перебував в нервовій та психологічній напрузі від залиття квартири в цілому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача завдану йому моральну шкоду сумі по 2000 грн. з кожного, оскільки саме зазначена сума повністю відповідає характеру та обсягу моральних страждань позивача, тривалості вимушених змін у його житті.
Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу, пов'язані з проведенням експертизи, вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судовий збір в сумі 980 грн. підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.
Також суд, відповідно до вимог ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача витрат на здійснення (юридичної) правничої допомоги в розмірі по 1500 грн. з кожного, що підтверджено відповідним розрахунком (а.с.46, 47).
Позивачем було сплачено 1 200 грн за висновок будівельно-технічного та товарознавчого дослідження, що підтверджується актом здачі-приймання(а.с. 31), які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.
Керуючись статтями 7-10, 13, 263-265, 268, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі по 7358,44 грн. з кожного.
Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі по 2000,00 грн. з кожного.
У задоволенні решти позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі по 1500,00 грн. з кожного.
Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у якості відшкодування витрат на проведення будівельно-технічного та товарознавчого дослідження в розмірі по 600.00 грн. з кожного.
Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 па користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі по 480 грн. з кожного.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою будь-кого з відповідачів.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач ОСОБА_5, 07.04.971 року народження, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1.
Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП невідомий.
Відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП невідомий.
Головуючий: О.В. Замега