Справа № 449/381/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" травня 2018 р. м. Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області

в складі: судді Гуняк О.Я.,

за участю секретаря судових засідань: ОСОБА_1З

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Перемишляни цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на малолітню дитину, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на її користь на утримання доньки ОСОБА_4, 03.06.2009 р.н, у розмірі - 1000 грн., щомісячно, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліттяю

Зазначає, що перебувала у зареєстрованому шлюбі до 22.06.2012 року, відповідно до рішення про розірвання шлюбу. Від шлюбного життя з відповідачем у них народилася донька: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Зазначає, що впродовж близько 6 років вони спільно не проживають, оскільки розірвали шлюб. За цей період відповідач не надає матеріальну допомогу їхній доньці ОСОБА_4, тобто самоусунувся від належного виконання батьківського обовязку. Їй важко самотужки утримувати доньку, яка із нею проживає, забезпечувати її всім необхідним для належного розвитку, зростання та навчання. Звертає увагу, що відповідач не працює, проте має можливість матеріально забезпечувати свою дитину, що є його прямим батьківським обовязком..

Позивач в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі(а.с.13).

Відповідач в судове засідання не зявився, хоч про місце, час та дату проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке знаходиться в матеріалах справи (а.с.11).

Тому суд, вважав за можливе проводити розгляд справи, відповідно до ст. 223 ЦПК України у відсутності сторін на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши обставини справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно копії свідоцтва про народження дитини серії 1-СГ № 190205 від 16.06.2009 року, батьками ОСОБА_4, 03.06.2009 р.н, є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.5).

Згідно заочного рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 22.06.2012 рокушлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано (а.с.7).

Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181, ст. 184 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути визначені у твердій грошовій сумі.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач не надає дітям належного матеріального утримання. Тому, суд вважає, що відповідач неналежним чином виконує обовязки з утримання дитини:доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Отже, оцінивши в сукупності представлені у справі докази, суд дійшов висновку що вимоги позивача є підставними, оскільки малолітня дитина проживає разом з позивачем, відповідач не надає її матеріального утримання, чим ухиляється від виконання обовязку по утриманню. Враховуючи вік дитини, матеріальний стан відповідача, який офіційно не працює, однак відсутні перешкоди для його працевлаштування, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень на дитину щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття,оскільки обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком, як матері так і батька.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на малолітню дитину задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_4, 03.06.2009 р.н, в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 13.04.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 704,80 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі протягом 30 днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_5