Справа № 333/7174/17
Провадження № 2/333/563/18
14 травня 2018 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Герасименко С.Г.,
за участю секретаря судового засідання Уляницької Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Публічне акціонерне товариство «ПриватБанк» про поділ спільного майна подружжя, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про поділ спільного сумісного майна подружжя. В обґрунтування свого позову зазначила, що з 27.06.2003 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.09.2017 року шлюб між ними розірвано. Вказувала, що за час перебування у шлюбі ними 26.08.2005 року за кредитні кошти було придбано квартиру № АДРЕСА_1, вартість якої становить 106050 грн. Після розірвання шлюбу розподіл майна між нею та відповідачем не здійснювався, добровільно вони не в змозі домовитися про розподіл квартири. Вважає вищевказану квартиру спільною сумісною власністю подружжя, оскільки придбано її в період шлюбу. Просить суд поділити між нею та відповідачем майно, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, виділити їй Ѕ частину зазначеної квартири та визнати за нею право власності на цю частку.
В судове засідання позивач не зявилась, її представник надала суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, а тому просить задовольнити їх з підстав вказаних в матеріалах справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, його представника та відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.
Вивчивши матеріали справи, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 27.06.2003 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ЖС № 102001, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 273.
Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 207088, яке видано 30.08.2012 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького управління юстиції, актовий запис № 646.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.09.2017 року шлюб між сторонами розірвано.

Під час шлюбу сторонами 26.08.2005 року за кредитні кошти, які були надані відповідачу ОСОБА_2 ПАТ «ПриватБанк» на підставі кредитного договору № ZPC0GF00000549 від 26.08.2005 року, згоду на укладення якого було надано позивачкою, як дружиною ОСОБА_1 була придбана однокімнатна квартира № АДРЕСА_2, загальною площею 29,47 м2, житловою площею 14,9 м2, за 106 050,00 грн.

Вказана квартира була зареєстрована за відповідачем, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 26.08.2005 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 за р№ 3747.

В якості забезпечення виконання відповідачем зобовязань щодо погашення кредиту, ОСОБА_2 передав в іпотеку квартиру за договором іпотеки, який був укладений між відповідачем та ПАТ «ПриватБанк» 26.08.2005 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 за р№ 3750.

Згідно п. 1.1 кредитного договору № ZPC0GF00000549 від 26.08.2005 року, строк дії кредитного договору до 25.08.2025 року. Щомісячний платіж дорівнює 1506,57 грн. Заборгованість за кредитним договором відсутня, за період шлюбу подружжям сплачено вже понад 200 000 грн.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і норма ст. 368 ЦК України.

Статті 60, 68 СК України надають майну, набутому подружжям під час шлюбу, статусу спільної сумісної власності, який не припиняється після розірвання шлюбу.

Згідно із ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сімї, то гроші, інше майно, у тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, за загальним правилом майно, придбане подружжям у кредит, є спільною власністю чоловіка та дружини.

Положення ст. 65 СК України, згідно з якою договір, укладений одним із подружжя в інтересах сімї, створює обовязки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сімї. Це означає, що дружина та чоловік незалежно від припинення шлюбу мають рівні права та обовязки щодо спільно нажитого у шлюбі майна, оскільки розірвання шлюбу не звільняє подружжя від зобовязань за кредитом.

Частиною 1 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

Угоди про добровільний поділ майна, що є спільною власністю подружжя, між сторонами не досягнуто.

Перебуваючи у шлюбі, сторони із спільних коштів сплачували гроші в погашення кредиту до ухвалення рішення суду про розірвання шлюбу.

За період з 26.08.2005 року по 19.09.2017 рік за рахунок спільних коштів подружжя було сплачено за кредитом 216 946,08 грн. (12 років х 12 місяців х1506,57 грн. щомісячний платіж).

Враховуючи те, що вартість спірної квартири за договором купівлі-продажу складає 106 050,00 грн., відповідно вартість 1/2 частини буде складати 53025,00 грн., й ця частка вже сплачена позивачкою.

Відповідно до Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності і у разі його поділу частки дружини та чоловіка є рівними.

У відповідності до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 78, 81, 141, 223, 259, 263-265, 268, 280-282, 284 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Публічне акціонерне товариство «ПриватБанк» про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Поділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 майно, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя.

Виділити ОСОБА_1 Ѕ частину квартири № АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири № АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1305,02 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду позивачем подається через Комунарський районний суд м. Запоріжжя до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 24.05.2018 року.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя С.Г. Герасименко