Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/778/1906/18
Головуючий у 1 інстанції Редько О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2018 року місто Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого, судді-доповідачаОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3З,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, постановлену в м. Мелітополі 14 листопада 2017 року у справі за заявою ОСОБА_4 про забезпечення позову по цивільній справі за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення суду від 17 листопада 2016 року.-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області із заявою про перегляд рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 листопада 2016 року в порядку ст.ст. 361, 362 ЦПК України.

Також заявником 13.11.2017 року було подано заяву про забезпечення позову, згідно якої вона просила суд до набрання рішення чинності по цій справі №320/1538/17-ц заборонити вчиняти певні дії Мелітопольському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, а саме: вселення ОСОБА_5 з родиною в квартиру, та виселення ОСОБА_4 із квартири № АДРЕСА_1 (Кірова) м. Мелітополя Запорізької області

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 листопада 2017 року заяву повернуто заявнику.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_4, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області справу призначено до апеляційного розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року.

В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши виділені матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Повертаючи заяву про забезпечення позову ухвалою, що оскаржується, від 14 листопада 2017 року суд першої інстанції посилався на те, що вона не відповідає вимогам ч. 4 ст. 151 ЦПК України (в редакції закону на час вирішення процесуального питання), а саме не додано копії про заяви забезпечення позову відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову, та документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Апеляційний суд не погоджується з вказаним висновком судді суду першої інстанції.

Встановлено, що у цій справі заявник звернулась з заявою про забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 151 ЦПК України (в редакції закону на час вирішення процесуального питання) суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Однак, окремо ч. 4 ст. 151 ЦПК України (в редакції закону на час вирішення процесуального питання) передбачено, що за заявою заінтересованої особи суд може забезпечити позов до подання позовної заяви з метою запобігання порушенню права інтелектуальної власності. До заяви про забезпечення позову додаються документи та інші докази, які підтверджують, що саме ця особа є суб'єктом відповідного права інтелектуальної власності і що її права можуть бути порушені у разі невжиття заходів забезпечення позову. До заяви додаються також її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову, та документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Таким чином, правила та вимоги визначені ч. 4 ст. 151 ЦПК (в редакції закону на час вирішення процесуального питання) не розповсюджуються на всі інші заяви про забезпечення позову окрім тих, які подані до подання позовної заяви з метою запобігання порушенню лише права інтелектуальної власності.

Таким чином суд помилково застосував вимоги передбачені нормою процесуального закону, яка на дані правовідносини не розповсюджується.

Таким чином колегія суддів дійшла висновку, що ухвалу районного суду не можна визнати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду для продовження розгляду процесуального питання.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 листопада 2017 року у даній справі скасувати, справу направити до того ж суду першої інстанції для продовження розгляду процесуального питання.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 18 квітня 2018 року.

Головуючий, суддя-доповідач

судді: