АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

23 травня 2018 року

м. Харків

справа № 2-2062/11

провадження № 22-ц/790/2655/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Пилипчук Н.П.,

суддів: Колтунової А.І., Маміної О.В.,

за участю секретаря6 ОСОБА_1

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2

відповідач - Харківська міська рада

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові заяву ОСОБА_2 про відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради про визнання права власності, з апеляційною скаргою Харківської міської ради на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова, постановлену 26 лютого 2018 року, під головуванням судді Єрмоленко В.Б., в залі суду в місті Харкові

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про відновлення втраченого провадження по справі №2-2062/11 за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради про визнання права власності.

В обґрунтування своєї заяви посилався на те, що заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова від 30.05.2011 р. за ним визнано право власності на нежитлову будівлю головного корпусу літ. «А-2», загальною площею 764,1 кв.м., нежитлову виробничу будівлю літ. «Б-2», загальною площею 908,8 кв.м., нежитлову адміністративну побутову будівлю літ. «Й-1», загальною площею 1554,3 кв.м. по вул. Червоножовтневій,15 у м. Харкові, проте він позбавлений можливості зареєструвати право власності, оскільки рішення суду йому не може бути видано через втрату цивільної справи судом.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 лютого 2018 року відновлене втрачене судове провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради про визнання права власності на нежитлові будівлі в частині наданих доказів про технічний стан, правовстановлюючих документів на нежитлові будівлі та земельну ділянку, ухваленого судового рішення.

В апеляційній скарзі Харківська міська рада просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви про відновлення втраченого судового провадження.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу Харківська міська рада вказує на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права. Зазначає, що заявник, всупереч встановленим вимогам законодавства, а саме ч. 3 ст. 494 ЦПК України повторно звернувся до суду з аналогічною заявою про відновлення втраченого судового провадження, за відсутності необхідних документів. Звертає увагу суду на те, що в матеріалах справи міститься копія договору купівлі-продажу нежитлових будівель від 19.11.2001 року (реєстр. № 3388), відповідно до якого ОСОБА_2 придбав, зокрема, нежитлову будівлю літ. «А-2», загальною площею 786,2 кв.м., проте як стверджує заявник заочним рішенням Жовтневого районного суду м. харкова від 10.05.2011 року за ОСОБА_2 визнано право власності на нежитлову будівлю головного корпусу літ. «А-2», загальною площею 764,1 кв.м. Таким чином з наведеного вбачається, що площа спірної будівлі літ «А-2» не відповідає площі зазначеної на фотокопії заочного рішення від 10.05.2011 року. Крім того, разом із заявою про відновлення матеріалів втраченого провадження та фотокопії заочного рішення суду заявник, окрім копії договору купівлі-продажу не долучив жодних документів, на підставі яких можна дійти висновку про наявність у заявника речового права на обєкт спірного нерухомого майна. Звертає увагу суду на те, що згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 27160589 від 31.08.2010 року нежитлова будівля літ. «Б-2», загальною площею 227,8 кв.м., що розташована по вул. Червоножовтневій, 15 у м. Харкові належить ВАТ «Південелектромонтаж». Заявник стверджує, що рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.05.2011 року за ним визнано право власності на нежитлову виробничу будівлю літ. «Б-2» по вул. Червоножовтневій, 15 у м. Харкові, загальною площею 908,8 кв.м. Таким чином з наведеного вбачається, що площа спірної будівлі не відповідає технічним характеристикам, наявним в матеріалах інвентаризаційної справи. Також, в матеріалах інвентаризаційної справи на обєкти нерухомого майна по вул. Червоножовтневій, 15 у м. Харкові, відомості щодо правовстановлюючих документів на нежитлову будівлю головного корпусу літ «А-2», загальною площею 764,1 кв.м. відсутні. Стосовно нежитлової адміністративно-побутової будівлі літ. «Й-1», загальною площею 1554,3 кв.м. взагалі відсутня будь-яка інформація. Вказує на те, що у наданій заявником фотокопії спірного рішення зазначено, що ТОВ «НТК Енерго-Тайм» був виготовлений технічний висновок стану будівельних конструкцій та інших елементів будівель, відповідність вимогам ЄНіП, ДБН, відповідність вимогам будівельних, санітарних, екологічних і протипожежних норм і правил, можливості подальшої експлуатації в цілому. Однак в спірному рішенні не зазначено ні номеру ні дати виготовлення даного технічного висновку, а отже встановити те, що суд першої інстанції посилався саме на технічні висновки, що долучені заявником до матеріалів справи не можливо. Також зазначає, що на фотокопії заочного рішення суду, що додана до заяви про відновлення втраченого провадження, відсутнє прізвище виконавця, печатка суду зовсім не відображає знаків (офіційних реквізитів) Жовтневого районного суду м. Харкова, а також відсутній унікальний штрих-код, тому можна дійти висновку, що даний документ не є дійсним. Вважає, що постановляючи ухвалу про відновлення втраченого судового провадження суд першої інстанції посилався на докази, які не є належними, допустимими та достовірними.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вказує на те, що саме наявність необхідних доказів для відновлення втраченого судового провадження є беззаперечним обґрунтуванням наявності у особи права на повторне звернення із такою заявою, і вважає, що такі необхідні докази містяться в матеріалах справи. Таким чином, були наявні всі документи, які необхідні для звернення до суду із заявою про відновлення втраченого судового провадження. Зазначає, що предметом розгляду про відновлення втраченого судового провадження не є вирішення справи по суті, відновлення втраченого судового провадження не вирішує питання щодо субєктивних матеріальних прав та обовязків осіб, а є судовим захистом процесуальних прав, які повязані із втратою судового провадження, а отже, враховуючи до того ж наявність тексту заочного рішення у відкритому доступі в інформаційно-правовій електронній базі Єдиного державного реєстру судових рішень, розгляд питання про розмір обєктів нерухомості є недоцільним. Крім того, вказує на те, що дотримання порядку внесення до автоматизованої системи документообігу суду заочного рішення не стосується предмету заяви про відновлення судового провадження. Звертає увагу суду на те, що всі докази в дійсності стосуються саме провадження, яке підлягало відновленню та його предмету, будь-які порушення порядку отримання доказів відсутні та недоведені, жодні права при їх отримання не порушені, а достовірність не спростована.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга Харківської міської ради не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 489 ЦПК України встановлено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Відповідно до статті 490 ЦПК України заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно вимог статті 493 ЦПК України при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги:1) частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); 2) документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; 3) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; 4) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; 5) відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; 6) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; 7) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Розгляд заяви про відновлення втраченого судового провадження здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи з урахуванням особливостей, передбачених цим розділом, протягом тридцяти днів з дня надходження заяви до суду.

Статтею 494 ЦПК України встановлено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

У разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження суд відмовляє у відновленні втраченого судового провадження і розяснює учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів.

Судом встановлено, що в провадженні Жовтневого районного суду міста Харкова перебувала цивільна справа №2-2062/11 за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради про визнання права власності, матеріали якої було втрачено, що підтверджується довідкою голови Жовтневого районного суду міста Харкова.

При розгляді питання про відновлення втраченого провадження суд першої інстанції врахував наявність судового рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 травня 2011 року, яке було внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень, що вбачається з листа Державної судової адміністрації України, пояснення судді Макарова В.О., який розглядав позов ОСОБА_2 та постановив рішення про визнання за ним права власності та підтвердив, що технічні висновки про стан будівельних конструкцій та можливість експлуатації, представлені суду дійсно мались в матеріалах справа та на них посилався суд при постановленні рішення, правовстановлюючі документи на нежитлові будівлі та земельну ділянку досліджувались судом і були додані до позовної заяви. Про знаходження такої справи на розгляді в суді свідчать дані вхідної кореспонденції та обліково-статистична карта, з присвоєнням певного порядкового номера.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про необхідність відновлення втраченого провадження.

Доводи апеляційної скарги Харківської міської ради зводяться до незгоди із судовим рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 травня 2011 року.

Так, представник відповідача звертає увагу на наявність суперечностей між доказами та змістом рішення, на наявність відомостей про те, що станом на 31.08.2010 року власником спірного приміщення була зареєстрована інша особа. Між тим Харківська міська рада не позбавлена можливості таке рішення оскаржити у встановленому законом порядку.

Доводи апеляційної скарги про те, що обсяг документів, наданих при повторному зверненні для відновлення втраченого провадження не змінився в порівнянні із документами, що надавались при первісному зверненні - не спростовують висновків суду про наявність підстав для відновлення втраченого провадження, оскільки в ході розгляду цієї справи у якості свідка був допитаний суддя, який ухвалив рішення. Останній під присягою підтвердив той факт, що дійсно під його головуванням 10 травня 2011 року було ухвалено рішення того змісту та на підставі тих доказів, що наявні в матеріалах справи.

На відміну від документів, що були надані при первісному зверненні, матеріали справи містять також і копію рішення Харківської міської ради від 19.11.2003 року № 222/03, копію договору оренди землі, на якій розміщені спірні будівлі, копію акту встановлення меж земельної ділянки на місцевості.

Представник відповідача звертає увагу на те, що в Харківській міській раді відсутня інформація по справі, провадження у якій прагне відновити позивач. Між тим, зазначені обставини не виключають ухвалення рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 травня 2011 року, оскільки із зазначеного рішення та наданих документів не вбачається, що Харківська міська рада повідомлялась про час та місце розгляду справи.

За таких обставин провадження у справі №2-2062/11 підлягає відновленню в частині рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 травня 2011 року (а.с.101 -102) та доказів, на підставі яких воно ухвалено.

Постановляючи ухвалу про відновлення втраченого судового провадження, суд не порушив норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги Харківської міської ради та скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова, постановлену 26 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.П.Пилипчук

Судді А.І. Колтунова

ОСОБА_3