Справа № 755/7466/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" травня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Катющенко В.П.

при секретарі: Сіренко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гречух О.Я., боржник: ОСОБА_2, стягувач: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» про обмеження у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із поданням, в якому просить суд: тимчасово обмежити громадянку України ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до моменту фактичного виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17 вересня 2012 року у справі № 2-3045/2011 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість у розмірі 275 647, 41 доларів США, та 19 469,97 гривень.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві перебуває виконавчий лист у справі № 2-3045/2011, виданий Дніпровським районним судом м. Києва 01 березня 2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість у розмірі 275 647, 41 доларів США, та 19 469,97 гривень. 13 травня 2016 року на прийомі у державного виконавця представник боржника ОСОБА_3 ознайомився з матеріалами виконавчого провадження, про що наявна відповідна відмітка у матеріалах виконавчого провадження. Не погодившись із діями державного виконавця, боржником до суду подано позову заяву про визнання дій державного виконавця незаконними та зобов'язання вчинити певні дії. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 лютого 2017 року № 755/13475/16-ц скаргу боржника залишено без розгляду. Таким чином, боржнику відомо про відкрите виконавче провадження. У постанові про відкриття виконавчого провадження боржнику було надано семиденний строк для самостійного виконання рішення суду. Однак, у наданий державний виконавцем семиденний строк для добровільного виконання судового рішення, заборгованість перед стягувачем не погашена. З метою виконання рішення суду, 16 листопада 2017 року та 12 січня 2018 року боржнику за адресою проживання, вказаною у виконавчому документі, було направлено вимоги державного виконавця, якою було зобов'язано боржника з'явитись на прийом до державного виконавця. Вказані вимоги боржником проігноровані. Станом на сьогоднішній день рішення суду боржником не виконано та боржником не вживається жодних заходів, спрямованих на примусове виконання рішення суду. Однак, згідно інформації наданої Державною прикордонною службою України боржник регулярно перетинає державний кордон України. А саме, за цей період перебування виконавчого провадження на виконанні боржник сім разів перетинав державний кордон України.

Відповідно до ч.4 ст. 441 Цивільного процесуального кодексу України, суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Сторони в судове засідання не з'явилися, державний виконавець у поданні просив суд повідомити відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про прийняте рішення.

Вивчивши матеріали подання, дослідивши докази по справі, суд приходить наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження № 49952203 по виконанню виконавчого листа № 2-3045/2011, виданого 01 березня 2013 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Украгазбанк» заборгованість у розмірі 275 647, 41 доларів США, та 19 469,97 гривень.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем були здійснені відповідні запити до Регіонального сервісного центру МВС у м. Києві, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку м. Києва, Головного управління Держгеокадастру у м. Києві, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Державної інспекції сільського господарства в м. Києві, Головного управління Держпраці у Київській області щодо надання інформації по рухоме та нерухоме майно, цінна папери, що належать на праві власності ОСОБА_2

Згідно даних АІС та НАІС ДДАІ м. Києва станом на 02 лютого 2016 року за ОСОБА_2 транспортних засобів не зареєстровано.

Згідно листа-відповіді Головного управління Держгеокадастру у м. Києві від 18 лютого 2016 року, станом на день надання відповіді відомості щодо реєстрації земельних ділянок в Державному земельному кадастрі на території м.Києва та рішення про передачу у власність/користування ОСОБА_2, в Головному управлінні Держгеокадастру у м. Києві відсутні.

Відповідно до листа-відповіді Головного управління держпраці у Київській області від 24 лютого 2016 року, за ОСОБА_2 великотоннажні та інші технологічні транспортні засоби, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, підіймальні споруди, парові і водогрійні котли, посудини, що працюють підтиском, трубопроводи пари та гарячої води, в Головному управлінні Держпраці не зареєстровано.

Згідно листа-відповіді Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів ОСОБА_2, про номери рахунків, відкритих, від 15 квітня 2016 року, інформація стосовно даної особи щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня, а щодо номерів рахунків зазначено, що остання на обліку в органах ДПС не перебуває.

Відповідно до листа-відповіді Пенсійного фонду України від 15 квітня 2016 року, інформації про ОСОБА_2, як особи, яка отримує пенсію або працює за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи не знайдено.

15 квітня 2016 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_2 у межах суми звернення стягнення 275 647,41 доларів США та 19 469,97 гривень.

16 листопада 2017 року та 12 січня 2018 року державним виконавцем було здійснено виклик ОСОБА_2 (за адресою: АДРЕСА_1) щодо сплати боргу за вищевказаним виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату.

16 листопада 2017 року державним виконавцем були здійснені відповідні запити до Регіонального сервісного центру МВС у м. Києві, Головного управління Держгеокадастру у м. Києві, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Головного управління Держпраці у Київській області, Державної служби України з безпеки на транспорті, Головного управління Держприкордонслужби у м. Києві, Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» щодо надання інформації про наявність будь-якого майна, що зареєстроване за ОСОБА_2

Згідно даних АІС м. Києва та НАІС МВС України станом на 15 грудня 2017 року транспортних засобів за ОСОБА_2 не зареєстровано.

Згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 21 листопада 2017 року, ОСОБА_2 в період часу травня-жовтня 2017 року перетинала державний кордон України.

Відповідно до відповіді Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 27 листопада 2017 року, станом на 30 вересня 2017 року ОСОБА_2, як особа яка володіє значними пакетами акцій емітентів (10 відсотків і більше статутного капіталу), відсутня.

Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у м. Києві від 28 листопада 2017 року, відомості щодо державної реєстрації земельних ділянок в Державному земельному кадастрі на території міста Києва та рішення про передачу їх у власність/користування ОСОБА_2 в Головному управлінні Держгеокадастру у м. Києві відсутні.

Відповідно до відповіді Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 04 листопада 2017 року, відповідно до даних Національної кадастрової системи відомості щодо реєстрації земельних ділянок в межах Київської області за ОСОБА_2 відсутні.

Згідно відповіді Головного управління Держпраці у Київській області від 11 грудня 2017 року, інформації щодо ОСОБА_2 за зазначеними у запиті критеріями пошуку не обліковується.

Відповідно до відповіді Головного управління Дердприкордонслужби в м. Києві від 30 листопада 2017 року, зареєстрованих тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів за ОСОБА_2 немає.

Як вбачається з листа-відповіді ДП «Український інститут інтелектуально власності» (Укрпатент» від 28 листопада 2017 року, об'єктів промислової власності за ОСОБА_2 не виявлено.

Згідно ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 3 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань. Тимчасове обмеження права громадянина України на виїзд з України у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, запроваджується в порядку, передбаченому законодавством. У разі запровадження такого обмеження орган, що його запровадив, в одноденний строк повідомляє про це громадянина України, стосовно якого запроваджено обмеження, та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» передбачено , що на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються: запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавством не дозволяється в'їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів; розшук у пунктах пропуску через державний кордон та у контрольних пунктах в'їзду - виїзду осіб, які переховуються від органів досудового розслідування та суду, ухиляються від відбуття кримінальних покарань; виконання в установленому порядку інших доручень правоохоронних органів.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

В той же час, з матеріалів виконавчого провадження не вбачається обґрунтованих підстав для задоволення подання про обмеження у праві виїзду за межі України, оскільки останні не містять будь-яких підтверджень про вручення або невручення викликів державного виконавця боржнику, вручення останньому постанови про відкриття виконавчого провадження. Крім того, зі змісту подання вбачається, що боржник звертався до суду із скаргою на дії державного виконавця, яка була залишена без розгляду, при цьому будь-яких підтверджень викладених фактів матеріали подання не містять. Також, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що представник боржника звертався до державного виконавця із заявою про зупинення виконавчого провадження, при цьому будь-яких виконавчих дій щодо вказаної заяви державним виконавцем вчинено не було та матеріали подання не містять.

Аналізуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гречух О.Я., боржник: ОСОБА_2, стягувач: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» про обмеження у праві виїзду за межі України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України», ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», ст.ст. 260, 354, 441 Цивільного процесуального кодексу України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гречух О.Я., боржник: ОСОБА_2, стягувач: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» про обмеження у праві виїзду за межі України - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручено у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцят днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: