РІШЕННЯ

іменем України

"04" травня 2018 р. Справа № 145/566/18

Провадження № 2/145/494/2018

Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Кіосак Н. О.

за участю секретаря Віценко К.А.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Колюхівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

встановив:

ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Колюхів Тиврівського району Вінницької області померла ОСОБА_5.

До дня смерті ОСОБА_5 була зареєстрована по АДРЕСА_1 та на час відкриття спадщини проживала одиноко. Зазначені обставини стверджуються довідкою виконкому Колюхівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області від 30.03.2018 року № 93.

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка № 310 площею 4,67 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Колюхівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області.

Право власності спадкодавця на цю земельну ділянку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю НОМЕР_1 виданим Колюхівською сільською радою Тиврівського району Вінницької області 23 жовтня 2001 року.

За життя ОСОБА_5 склала заповіт від 18 грудня 2003 року, посвідчений секретарем Колюхівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області ОСОБА_6 та зареєстрованим в реєстрі за № 64, яким усе своє майно заповіла їй.

На час відкриття спадщини заповіт не змінено і не відмінено.

Спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_5, немає.

Вона має намір оформити свої права на спадщину, однак одержати свідоцтво про право на спадщину за заповітом в нотаріальній конторі не має можливості, так як на протязі шести місяців після смерті ОСОБА_5 вона не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Вважає, що має право на спадщину, оскільки не відмовлялася від неї, а строк для прийняття спадщини пропустила з поважних причин.

Так, не будучи спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_5 (вона була її сусідкою, вона доглядала її до смерті), про існування заповіту на її ім'я дізналася з ухвали Тиврівського районного суду Вінницької області від 14 березня 2018 року по справі № 145/2004/17 за заявою Колюхівської сільської ради про визнання спадщини відумерлою, після чого, одразу ж одержала дублікат заповіту та звернулась до нотаріальної контори.

Тобто, про існування заповіту на її користь дізналася лише в березні 2018 року, оскільки ані нотаріус за місцем відкриття спадщини, ані посадові особи Колюхівської сільської ради її про його існування не повідомляли, у неї були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини були поважними. Тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом.

Так як інших спадкоємців, які б прийняли спадщину і могли надати їй згоду на подання заяви про прийняття спадщини немає, позов пред'являє до територіальної громади в особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Просить надати їй додатковий двохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Колюхів Тиврівського району Вінницької області.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали. ОСОБА_1 пояснила, що ОСОБА_3 - її мати, вона тривалий час доглядала ОСОБА_5, так як вона одружена не була на час смерті дітей не мала. У неї був син - ОСОБА_7, який помер в 1998 році. Сестра її покійного батька -ОСОБА_8 була в шлюбі з сином ОСОБА_5, яка також померла. Дітей вони не мали. ОСОБА_3 не родичка ОСОБА_5 14.03.2018 року вони довідалися про заповіт, коли ОСОБА_3 викликали до суду повісткою у справі про визнання відумерлою спадщини після смерті ОСОБА_5 До того нічого вони не знали. ОСОБА_5 ні братів, ні сестер не мала і просила, щоб її доглядала ОСОБА_3, так як більше не було кому.

Представник відповідача Колюхівської сільської ради в судове засідання не з'явився, подав заяву в якій просить справу слухати у відсутності представника сільської ради.

Суд, вислухавши представників позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_9, що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.7). На час смерті вона проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1, що стверджується довідкою виконавчого комітету Колюхівської сільської ради № 93 від 30.03.2018 року (а.с.9).

Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка № 310 площею 4,67 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Колюхівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, яка належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1 виданим Колюхівською сільською радою Тиврівського району Вінницької області 23 жовтня 2001 року.

За життя ОСОБА_5 своїм майном розпорядилася, а саме 18 грудня 2003 року склала заповіт, яким все своє майно, будівлі, землю, де б воно не було і з чого б воно не складалось заповіла ОСОБА_3. Заповіт не змінено і не відмінено (а.с.8).

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 51649315 від 20.04.2018 року заповіт зареєстровано, в спадковому реєстрі за № 36721912.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 20.04.2018 року №51649292 спадкова справа після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в Спадковому реєстрі не зареєстрована.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. ст.1220, 1222, 1268, 1270 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо:1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у п.24 Постанови "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 р. особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Строк прийняття спадщини сплив 15.06.2004 року. Разом з тим, позивачка про існування заповіту ОСОБА_5 дізналася з ухвали Тиврівського районного суду Вінницької області від 14.03.2018 року, постановленою у справі за заявою Колюхівської сільської ради про визнання відумерлою спадщини після смерті ОСОБА_10, якою ОСОБА_3 було залучено до участі у справі як заінтересовану особу (а.с.10). 30.03.2018 року позивачкою в Колюхівській сільській раді отримано дублікат заповіту (а.с.8). Слід також зазначити, що ОСОБА_3 не є спадкоємицею ОСОБА_5 за законом.

Даний позов позивачка до суду подала 04.04.2018 року (а.с.2) .

За таких обставин, суд вважає, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту свідчить про поважність причин пропуску строку строку прийняття спадщини.

Дана правова позиція висловлена ВССУ в ухвалі від 01.02.2017 року (справа № 306/27/15-ц) та підтримана Верховним Судом України в справах № 6-46цс17 06.09.2017 року, № 6-1320 цс17 - 23 серпня 2017 року).

Враховуючи викладене, суд вважає причини пропущення позивачкою строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними та вважає за можливе надати позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 7, 9,10-13, 76-81, 89, 141, 258, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1261, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

вирішив:

Позов задоволити.

Надати ОСОБА_3 додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Колюхів Тиврівського району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом тридцяти днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 05.05.2018 року.

Суддя:Н. О. Кіосак