Справа № 152/1966/17
Провадження № 22-ц/772/962/2018
Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі колегії суддів:

головуючого: Войтка Ю.Б.,

суддів: Міхасішина І.В., Стадника І.М.,

з участю секретаря судового засідання: Безрученко Н.Р.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_3,

відповідач ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 28 лютого 2018 року, ухвалене під головуванням судді Соколовської Т.О. в м. Шаргород о 16 год. 59 хв., зі складенням його повного тексту 07 березня 2018 року,

в цивільній справі № 152/1966/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання причини пропуску строку для прийняття спадщини поважною та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Згідно пункту 8 розділу XIII «Перехідних положень» ЦПК України, в редакції Закону №2147-VIII від 3 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У грудні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання причини пропуску строку для прийняття спадщини поважною та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позов обґрунтував тим, що 05 лютого 2017 року померла його бабка ОСОБА_5, яка по день смерті проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті залишилось спадкове майно, спадкоємцем по заповіту якого є його сестра відповідач по справі ОСОБА_4

У вересні 2017 року він звернувся до суду з позовом до Голинчинецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області про визнання заповіту недійсним. В результаті розгляду даного позову рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 17.10.2017 року заповіт, складений 18.04.2011 року від імені ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4, визнаний недійсним.

Таким чином, він одержав право на спадкування за законом після смерті бабки ОСОБА_5 на загальних підставах.

При зверненні в нотаріальну контору з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено у видачі правовстановлюючого документа через пропуск строків для прийняття спадщини, встановлених ст. 1270 ЦК України.

Позивач вважає, що причиною пропуску строку звернення в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини стали незаконні дії відповідача ОСОБА_4 та Голинчинецької сільської ради щодо вчинення недійсного заповіту від імені ОСОБА_5, чим позбавили його права на спадкування після її смерті.

За наведених обставин просив суд визнати строк для прийняття спадщини пропущеним з поважних причин та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 28 лютого 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання причини пропуску строку для прийняття спадщини поважною та визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати, повязані з розглядом справи в розмірі 5000 (п'ять тисяч) гривень.

В поданій апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що строк на прийняття спадщини ним було пропущено з поважних причин, оскільки в результаті розгляду його позову до Голинчинецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 17 жовтня 2017 року заповіт, складений 18 квітня 2011 року від імені ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4, визнаний недійсним, про що стало відомо правоохоронним органам за його заявою. Скаржник вважає, що відповідач своїми діями скоїла злочин шляхом підробки заповіту. Тому, лише юридичний аналіз фактичних обставин справи мав би спонукати суд до ухвалення справедливого рішення з посиланням на п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України, відповідно до якого суд мав зупинити провадження до вирішення по суті кримінальної справи. Суд не врахував тієї обставини, що ОСОБА_4 бажала усунути його від права на спадкування шляхом скоєння кримінального злочину, та відповідно не надав оцінки таким діям відповідача.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача адвокат ОСОБА_6 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги. Зазначила, що суд прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки скасування заповіту судом після спливу шестимісячного терміну з дня відкриття спадщини не є поважною причиною пропуску позивачем строку для прийняття спадщини та не спричинило будь-яких обєктивних, непереборних істотних труднощів, що перешкоджали позивачу своєчасно звернутись з відповідною заявою в нотаріальну контору.

Справа призначена до розгляду в Апеляційному суді Вінницької області 22 травня 2018 року о 12 год. 00 хв. В судове засідання зявилася відповідач ОСОБА_4 Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, що відповідно до ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_4, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та аргументів відзиву на апеляційну скаргу, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції на підставі доказів поданих сторонами, що належним чином оцінені (в порядку статті 89 ЦПК України). вірно виходив із відсутності поважних причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини в установлений законом шестимісячний строк після смерті 05 лютого 2017 року ОСОБА_5

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 18 квітня 2011 року секретарем виконавчого комітету Голинчинецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області ОСОБА_7 за реєстром номер 34 посвідчено заповіт від імені ОСОБА_5, яким все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право остання заповіла ОСОБА_4 (а.с.10).

ОСОБА_5 мала дочку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла до смерті ОСОБА_5 (05.02.2017 року) - 02.06.2016 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії 1 АМ № 355967, виданим 06.06.2016 року (а.с.87).

Сторони у даній справі - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є дітьми ОСОБА_9 від різних шлюбів.

05 лютого 2017 року ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ №386552, виданим повторно виконавчим комітетом Голинчинецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області 06.07.2017 року (а.с.11).

Відповідач ОСОБА_4 28.02.2017 року звернулася до Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 (а.с.77).

Цього ж дня державним нотаріусом Шаргородської ДНК ОСОБА_10 було відкрито спадкову справу № 142/17 до майна померлої ОСОБА_5

Судом установлено, що при відкритті спадкової справи на підставі витягу із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 28 лютого 2017 року за № 46915681 нотаріусом було виявлено заповіт, який був посвідчений Голинчинецькою сільською радою Шаргородського району Вінницької області 18.04.2011 року за реєстровим № 34, який на час відкриття спадщини був чинним і інформація щодо нього була наявна в матеріалах з початку відкриття спадкової справи (а.с.80 83).

Судом також встановлено, що після спливу шестимісячного терміну з дня відкриття спадщини, а саме 13.09.2017 ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до Голинчинецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним.

Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 17.10.2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 до Голинчинецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним задоволено. Заповіт, складений 18.04.2011 року від імені ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4, посвідчений секретарем виконкому Голинчинецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області ОСОБА_7 і зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 34 визнано недійсним з підстав порушення сільською радою вимог законодавства щодо посвідчення заповіту, зокрема підписання заповіту від імені ОСОБА_5 ОСОБА_4, на користь якої вчинено заповіт (а.с.7-9).

При зверненні в нотаріальну контору з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після смерті 05.02.2017 року ОСОБА_5, ОСОБА_3 було відмовлено у видачі правовстановлюючого документа через пропуск строків для прийняття спадщини, встановлених ст. 1270 ЦК України, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області ОСОБА_10 від 21.11.2017 року за вих. № 2277/02-31 (а.с.12).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у позивача перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через недобросовісну поведінку відповідача ОСОБА_4, яка, на його переконання, вчинила підроблення заповіту, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Суд першої інстанції правомірно встановив, що причина, на яку позивач посилався як на підставу для визначення йому додаткового строку, а саме: та обставина, що за заявою позивача ОСОБА_3 скасовано заповіт ОСОБА_5 не може бути визнана судом поважною, оскільки сама по собі ця обставина без встановлення інших обєктивних непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.

Крім того, судом встановлено і не заперечувалось представником позивача ОСОБА_11 те, що відповідач ОСОБА_3 знав про відкриття спадщини, приймав участь в похованні спадкодавця і свідомо без будь яких перешкод не вчинив дій по прийняттю спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття.

Як вбачається з довідки виконавчого комітету Голинченської сільської ради Шаргородського району Вінницької області №570 від 17.11.2017 року померла ОСОБА_5 на день смерті постійно проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3, та на час відкриття спадщини разом з спадкодавцем проживав ОСОБА_12 (а.с.16)

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач ОСОБА_4 бажала усунути позивача від права на спадкування шляхом скоєння кримінального злочину, є безпідставними, оскільки факт підроблення заповіту ОСОБА_4 позивачем не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами. Рішенням Шаргородського районного суду від 17 жовтня 2017 року на яке, як на підставу задоволення позовних вимог, посилається позивач заповіт визнано недійсним з підстав порушення сільською радою вимог до посвідчення заповіту, які не дозволяли встановити дійсне волевиявлення спадкодавця. Посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка посвідчувала заповіт, не дотримані вимоги щодо посвідчення заповіту, зокрема в посвідчувальному написі не зазначено, що документ підписаний іншою особою та причини, з яких фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, не могла підписати заповіт.

Посилання позивача на юридичний аналіз фактичних обставин справи жодним чином не свідчить як про скоєння ОСОБА_4 будь-якого злочину, так і необхідності суду застосовувати при розгляді цивільної справи норм кримінального права. Посилання на п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України свідчить про невірне тлумачення позивачем норм цивільно-процесуального права, нерозуміння ним відсутності звязку між нормами, які регулюють порядок та строки прийняття спадщини, з нормами інших галузей права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що судом першої інстанції повно з'ясовані обставини справи, оцінені надані сторонами докази, правильно застосовані норми матеріального права та не допущено порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення спору по суті, тому підстави для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги - відсутні.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 28 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складення повного тексту постанови.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2

Судді: (підпис) ОСОБА_13

(підпис) ОСОБА_14

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду Войтко Ю.Б.