Номер провадження 2/243/1112/2018
Номер справи 243/1892/18
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

« 15 » травня 2018 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Хаустової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Кобець О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду №19 Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області про відшкодування шкоди завданої каліцтвом здоровю при виконанні трудових обовязків на виробництві,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою, яка в подальшому уточнювалася, до ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області, про відшкодування шкоди завданої каліцтвом здоровю при виконанні трудових обовязків на виробництві, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що виконуючи договірні трудові обовязки на підприємстві 21 лютого 2006 року він отримав виробничу травму хребта.

Після чергових оглядів комісіями МСЕК (остання дата огляду від 15 серпня 2012 року) його визнано людиною з інвалідністю 1-ої групи від трудового каліцтва з втратою 100% ступеня професійної працездатності, також підтверджена потреба у додаткових видах медичної та соціальної допомоги на строк безстроково.

За наслідками важкої травми хребта перелом тіла LI хребта з ушкодженням спинного мозку, в'яла нижня параплегія, порушенням систем організму функцій тазових органів та ін. Комісією МСЕК видані Довідка від 15 серпня 2012 року, серія 10 ААА № 091739 та Довідка від 15 серпня 2012 року, серія 10 ААБ № 106406, відповідно яких йому встановлена потреба у додаткових видах медичної та соціальної допомоги а саме: «Постійному сторонньому догляді, постійному побутовому догляді і т.д.».

З 19 червня 2006 року він перебував на обліку у ОСОБА_3 Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві в м. Красний Луч (після перейменування місто Хрустальний) Луганської області, де знаходиться його особиста справа як потерпілого на виробництві.

У звязку проведення АТО, на території тимчасово не підконтрольної Україні, було припинено фінансування органів влади зокрема ОСОБА_3 Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві в м. Красний Луч, ОСОБА_2 Державної казначейської служби у м. Красний Луч Луганської області. Він змушений був покинути своє місце проживання та з 01 вересня 2014 року по 31 жовтня 2014 року знаходився на обліку як потерпілий на виробництві у ОСОБА_3 Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві м. Ізюм Харківської області, З 01 листопада 2014 року по 30 червня 2016 року знаходився на обліку у ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду у Кременчуцькому районі Полтавської області, з 01 липня 2016 року знаходиться на обліку в Фонді соціального страхування у м. Словянськ Донецької області, також зареєстрований як внутрішньо переміщена особа в м. Словянськ Донецької області по вул. Кутузова, 6, Довідка ВПО від 23 червня 2016 року № НОМЕР_1.

На даний час юридична особа - ОСОБА_3 Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кременчуцькому районі Полтавської області, де він перебував з 01 листопада 2014 року по 30 червня 2016 року () припинила своє існування, при цьому правонаступником ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кременчуцькому районі Полтавської області є ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавської області.

Так у відповідності до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування», Розділ VII Прикінцеві та перехідні положення п. 5, Фонд соціального страхування України та його робочі органи є правонаступниками Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділень у районах і містах обласного значення, а також Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, його виконавчої дирекції, відділень цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі та їх робочих органів.

При цьому, у відповідності до статті 8. п. 3. робочими органами виконавчої дирекції Фонду є її управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що створюються за рішенням правління Фонду на підставі затвердженої ним структури органів Фонду. ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду є юридичними особами, мають самостійні кошториси, печатки із зображенням Державного ОСОБА_4 України та своїм найменуванням, а також мають відділення в районах і містах обласного значення. ОСОБА_3 управлінь виконавчої дирекції Фонду є відокремленими підрозділами робочих органів виконавчої дирекції Фонду, що створюються за рішенням правління Фонду без статусу юридичної особи.

Відповідачем, щомісячно здійснювалося відшкодування на постійний сторонній догляд та побутове обслуговування.

В січні 2016 року Відповідачем на його рахунок не було перераховано кошти по повному відшкодуванню шкоди завданої каліцтвом здоровю при виконанні трудових обовязків на виробництві, а саме: витрати на постійний сторонній догляд та побутового обслуговування, хоча до січня 2016 року, на що Відповідач надав ОСОБА_3 від 15 червня 2016 року № Ц/05-54 та Постанову ОСОБА_3 Фонду про призначення фінансування на догляди від 01 жовтня 2015 року № 1613/9846/9846/320. В ОСОБА_3 було зазначено, що фінансування витрат на постійний сторонній догляд та побутове обслуговування у листопаді, грудні 2015 року, здійснювалося за Постановою ОСОБА_3 № 1613/9846/9846/320.

Також він звернувся до Відповідача з письмовою Заявою від 01 лютого 2016 року з проханням відшкодувати витрати, та дати розяснення причини несвоєчасного відшкодування витрат на постійний сторонній та побутовий догляд.

На його звернення Відповідач надав ОСОБА_3 від 03 лютого 2016 року № Ц/02-54 та Постанову ВД Фонду від 29 січня 2016 року №1613/9846/9846/329, зі ствердженням про те, що нібито строки здійснення реабілітаційних заходів прострочено, та виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості, згідно чого Відповідач припиняє відшкодування витрат на постійний сторонній догляд та побутове обслуговування з 01 січня 2016 року.

Вважає, що дана Постанова була прийнята з порушенням законодавства, це: по-перше - з надуманих підстав, таких як прострочення здійснення реабілітаційних заходів та на підставі документів, які містять неправдиві відомості, по-друге - дана Постанова датується 29 січня 2016 року, але відшкодування на необхідні догляди відповідач припиняє з 01 січня 2016 року, що на його думку є порушенням законодавства тому, що акти цивільного законодавства не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують цивільну відповідальність особи.

Він має оригінали документів згідно яких йому визначена потреба в постійному сторонньому догляді та побутовому обслуговуванні, які є дійсними, а строки здійснення реабілітаційних заходів визначенні в довідці МСЕК від 15 серпня 2012 року серія 10 ААА № 091739 та Довідці від 15 серпня 2012 року серія 10 ААБ№ 106406 на строк «Безстроково», тобто довічно.

Додатковим підтвердженням, що він за станом здоровя має потребу в цих видах соціальної допомоги на строк «Безстроково», є Довідка лікарсько - консультативної комісії від 11 листопада 2015 року № 677, видана Козельщинським Центром первинної медико - санітарної допомоги.

Відповідачем у Постанові від 29 січня 2016 року №1613/9846/9846/329 було зазначено що: «Відповідно до індивідуальної програми реабілітації інваліда потерпілий потребує: стаціонарного лікування в ЛПЗ, санаторно-курортного лікування, технічних та інших засобів реабілітації, лікарських засобів та виробів медичного, медикаментозного призначення, речей догляду, постільної білизни, додаткового харчування, спеціального медичного догляду, постійного стороннього догляду, побутового обслуговування, придбання спеціальних засобів пересування.».

Посилання Відповідача, який вважає прострочення строків здійснення реабілітаційних заходів на ці види допомоги ні чим не підтверджуються.

З посиланнями Відповідача на те, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості він не згоден, оскільки Відповідач посилається на «документ» сумнівного походження, який Позивач взагалі не надавав до Фонду (ксерокопія дублікат з доповненнями індивідуальної програми реабілітації (далі - ІПР) №220 від 16 серпня 2012 року). При цьому, даний документ зявився у Відповідача незрозуміло яким чином, він належним чином не завірений («ксерокопія»).

При цьому, дана ксерокопія має відмінність з оригіналом, і тому він вважає цю ксерокопію підробкою, про що письмово повідомляв Відповідача (Заява від 06 січня 2016 року). Крім того, в ксерокопії не зазначено потребу в постійному сторонньому догляді та побутового обслуговування, тим більше з простроченими строками здійснення реабілітаційних заходів.

На момент останнього проходження МСЕК (15 серпня 2012 року), йому колегіальним органом, який має право установлювати потребу в цих видах соціальної допомоги, було встановлено потребу в постійному сторонньому догляді та постійному побутовому догляді на строк «безстроково», що підтверджується Довідкою МСЕК від 15 серпня 2012 року серія 10 ААА №091739 та Довідкою від 15 серпня 2012 року серія 10 ААБ№ 106406.

Постійний сторонній догляд та постійний побутовий догляд є соціальною допомогою, які визначає комісія МСЕК у відповідній Довідці, яку Позивач надавав до Відповідача, яка включає в собі допомогу сторонніх осіб в здійсненні допомоги фізіологічних потреб людини з інвалідністю, які він самостійно не змозі виконувати, такі як допомога в пересуванні, прийняття гігієнічних процедур, миття підлоги, прання, прасування білизни та багато іншого.

При цьому, незважаючи на стан його здоров'я та в наявності визначеною комісією МСЕК необхідності здійснення своїх прямих обовязків по повному відшкодуванню витрат на постійний сторонній догляд та постійний побутовий догляд Відповідач навмисно не нараховував ці витрати посилаючись на незрозумілі обставини та документи, при цьому не взявши до уваги оригінали документів які він надавав.

Відповідно до базового Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» ст. 42. п. 3. Фонд фінансує витрати на медичну та соціальну допомогу, у тому числі на додаткове харчування, придбання ліків, спеціальний медичний, постійний сторонній догляд, побутове обслуговування, протезування, медичну реабілітацію, санаторно-курортне лікування, придбання спеціальних засобів пересування тощо, якщо потребу в них визначено висновками МСЕК та індивідуальною програмою реабілітації інваліда (у разі її складення). Фонд організовує цілеспрямоване та ефективне лікування потерпілого у власних спеціалізованих лікувально-профілактичних закладах або на договірній основі в інших лікувально-профілактичних закладах з метою якнайшвидшого відновлення здоровя застрахованого.

Сума витрат на необхідний догляд за потерпілим залежить від характеру цього догляду, встановленого МСЕК, і не може бути меншою (на місяць) за:

- розмір мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, - на спеціальний медичний догляд (масаж, уколи тощо);

- половину розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, - на постійний сторонній догляд;

- чверть розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, - на побутове обслуговування (прибирання, прання білизни тощо).

Витрати на догляд за потерпілим відшкодовуються Фондом незалежно від того, ким вони здійснюються.

Потребу потерпілих у спеціальному медичному, постійному сторонньому догляді та побутовому обслуговуванні визначає МСЕК.

Якщо МСЕК встановлено, що потерпілий потребує кількох видів допомоги, оплата проводиться за кожним її видом окремо.

В Постанові від 03 листопада 2011 року № 41 (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 12 січня.2012 року за № 30/20343, «Положення про організацію, забезпечення та фінансування необхідних видів догляду за потерпілими внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання») зазначено зокрема наступне:

- п. 2.2. визначено, що потребу потерпілих у спеціальному медичному, постійному сторонньому догляді та побутовому обслуговуванні визначають медико-соціальні експертні комісії. Якщо МСЕК встановлено, що потерпілий потребує кількох видів допомоги, оплата проводиться за кожним її видом окремо.

- п.2.4. визначено, що повторний огляд МСЕК потерпілих, інвалідність яких встановлено без зазначення строку проведення повторного огляду, проводиться раніше зазначеного строку за заявою такого потерпілого, інших заінтересованих осіб у разі настання змін у стані здоровя і працездатності або за рішенням суду чи прокуратури.

- п.3.1. визначено, що фінансування витрат на спеціальний медичний догляд, постійний сторонній догляд та побутове обслуговування здійснюється за прямими наслідками страхового випадку виконавчою дирекцією Фонду та її робочими органами, шляхом:

- п. 3.2. визначено, що сума витрат на необхідний догляд за потерпілим залежить від виду догляду, встановленого МСЕК, і не може бути меншою (на місяць) від:

- половини розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, - на постійний сторонній догляд;чверті розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати,- на побутове обслуговування.

Згідно ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Згідно ст. 283 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, крім випадків завдання такої шкоди внаслідок недоліків товару, що є рухомим майном, у тому числі таким, що є складовою частиною іншого рухомого чи нерухомого майна, включаючи електроенергію.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦК України на вимогу страхувальника (застрахованої особи) до страховика про здійснення страхової виплати (страхового відшкодування).

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено у 2016 році мінімальну заробітну плату:

- у місячному розмірі: з 1 січня - 1378 гривень, з 1 травня - 1450 гривень, з 1 грудня - 1600 гривень;

Відповідно до ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» половину розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, - на постійний сторонній догляд;

- чверть розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, - на побутове обслуговування (прибирання, прання білизни тощо).

Період за який Відповідачем не було відшкодовано на постійній сторонній догляд та побутове обслуговування з 01 січня 2016 року по 30 червня 2016 року.

Січень 2016 року постійній сторонній догляд: 1378грн. - 50% = 689грн.; побутове обслуговування: 1378 грн. - 25% = 344 грн. 50 коп. Всього за січень 2016 року 689грн. + 344грн. 50коп. = 1033 грн. 50коп.

Лютий 2016 року = 1033грн. 50коп.

Березень 2016 року = 1033грн. 50коп.

Квітень 2016 року = 1033грн. 50коп.

Травень 2016 року постійній сторонній догляд: - 1450грн. - 50% = 725грн.; побутове обслуговування: -1450 грн.-25% = 362 грн. 50 коп. Всього за травень 2016 року 725 грн. + 362 грн. 50 коп. = 1087грн. 50коп.

Червень 2016 року =1087 грн. 50 коп.

Всього за весь період: 1033 грн. 50 коп. * 4міс. = 4134 грн.; 1087 грн. 50 коп. * 2міс. = 2175 грн.; 4134 грн. + 2175 грн. = 6309 грн. (шість тисяч триста девять) грн.

Крім того, відповідно до п.п. 8, 9 ст. 16 ЦК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної ( немайнової) шкоди.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Визначаючи розмір моральної шкоди, слід врахувати роз'яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року, з подальшими змінами, "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Моральні страждання були спричинені грубими порушеннями Відповідачем його прав як людини з інвалідністю від трудового каліцтва, внаслідок чого він тривалий час був позбавлений належних йому за законом постійний сторонній догляд та побутове обслуговування. Це призвело до того що була завдана моральна шкода, яка полягала у фізичному болі та душевних стражданнях, моральних переживаннях, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження достойного життя та інших негативних явищах.

Завдану моральну шкоди, оцінює у 8 000,00 (вісім тисяч) гривень.

У відповідності до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ Завданням страхування від нещасних випадків на виробництві» відповідно до статті 1 Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» є проведення профілактичних заходів, спрямованих на усунення шкідливих і небезпечних виробничих факторів, запобігання нещасним випадкам на виробництві, професійним захворюванням та іншим випадкам загрози здоров'ю застрахованих, викликаним умовами праці; відновлення здоров'я та працездатності потерпілих від нещасних випадків або професійного захворювання на виробництві; відшкодування шкоди, пов'язаної з втратою застрахованими особами заробітної плати або відповідної її частини, надання їм соціальних послуг у зв'язку з ушкодженням здоров'я, а також у разі смерті здійснення страхових виплат непрацездатним членам їх сімей. Спори щодо суми страхових внесків, а також щодо розміру шкоди та прав на її відшкодування, накладення штрафів та з інших питань вирішуються у судовому порядку (стаття 55 вказаного Закону).

Відповідно до положень розділів І і II зазначеного Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України не здійснює владні управлінські функції, тому з урахуванням наведеного та враховуючи суб'єктний склад сторін такі спори підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням уточнених позовних вимог просить суд визнати незаконними дії ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області стосовно несвоєчасного та не повному обсязі відшкодування витрат на постійний сторонній догляд та побутове обслуговування. Скасувати Постанову Фонду від 29 січня 2016 року №1613/9846/9846/329, «Про припинення щомісячних виплат на медичну та соціальну допомогу». Стягнути з ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відшкодування витрат на постійний сторонній догляд та на побутове обслуговування у сумі 6309 грн. Стягнути з ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області, на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 моральну шкоду у розмірі 8 000,00 (вісім тисяч) гривень.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. 11 квітня 2018 року суду надано Заяву про розгляд справи без його участі (а.с.45).

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5, яка діє на підставі Доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги Краматорського Центру надання безоплатної вторинної правової допомоги від 28 лютого 2018 року № 0501-0487683-04, Довіреності від 26 лютого 2018 року, Ордеру АА № 110511 від 12 березня 2018 року та Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльність № 4756 від 26 жовтня 2016 року (а.с.23-29), у судове засідання не зявилася. 11 квітня 2018 року надала суду Заяву про розгляд справи без її участі (а.с.46).

Представник відповідача ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області ОСОБА_6, яка діє на підставі Довіреності № 01-08-818/3 від 02 квітня 2018 року (а.с.51 зворот) у судове засідання не зявилася. 04 травня 2018 року на адресу суду надійшло Клопотання представника відповідача за вихідним № 01-08-1074 в якому Фонд соціального страхування України у Полтавській області просить суд розглянути справу без участі відповідача (а.с.74).

У наданому Відзиві на позовну заяву ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області просить суд розглянути справу за відсутності представника відповідача з урахуванням наступного.

ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області (надалі Відповідач) заперечує в повному обсязі проти позовних вимог ОСОБА_1 щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом здоровю при виконанні трудових обовязків на виробництві.

В період часу з 01 листопада 2014 року по 30 червня 2016 року ОСОБА_1 перебував на обліку як потерпілий на виробництві в ОСОБА_3 Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кременчуцькому районі Полтавської області.

На теперішній час ОСОБА_3 Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кременчуцькому районі Полтавської області припинило своє існування шляхом реорганізації, з правонаступництвом ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області.

Твердження позивача стосовно того, що потреба у постійному сторонньому догляді та побутовому обслуговуванні встановлюється виключно у довідці МСЕК та не ставиться в залежність від відсутності чи наявності оновленої Індивідуальної програми реабілітації, а також твердження щодо наявного безстрокового висновку МСЕК та, у звязку з цим, безстроковим встановленням в ньому потреби в постійному сторонньому догляді та побутовому обслуговуванні, є не законним та не обґрунтованим.

Крім того, також слід звернути увагу на те, що Довідкою до Акта огляду МСЕК від 15 серпня 2012 року визнано ОСОБА_1 безстроково інвалідом з першою групою інвалідності. Саме інвалідність, згідно зазначеної Довідки, визнано безстроково. Конкретні види догляду потерпілому не можуть бути безстроковими, оскільки потребують внесення змін з часом, з цією метою і передбачено переогляд потерпілого для корегування програми індивідуальної реабілітації не рідше одного разу на два роки.

МСЕК при відповідному огляді потерпілого лише визначає потребу в постійному сторонньому догляді та побутовому обслуговуванні, але не встановлює її виключно в висновку МСЕК

В подальшому фахівцями ЛКК здійснюється огляд стану здоровя потерпілого з метою обєктивного визначення необхідних видів догляду.

Виходячи з викладеного вбачається, що потреба в постійному сторонньому догляді та побутовому обслуговуванні визначається МСЕК, шляхом розроблення індивідуальної програми реабілітації, що підтверджується пунктом 14 постанови КМУ № 757 від 23 травня 2007 року «Про затвердження Положення про індивідуальну програму реабілітації інваліда» зазначено «МСЕК або ЛКК під час чергового огляду інваліда чи дитини-інваліда за зверненням реабілітаційної установи або у порядку нагляду за виконанням індивідуальної програми, але не рідше ніж один раз на два роки, переглядає реабілітаційні заходи, передбачені індивідуальною програмою».

Для підтвердження своїх вимог позивач посилається на ст. 42 п. 3 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування». Дійсно, вказаною нормою передбачено, що фінансування Фондом вищезгаданих виплат здійснюється на підставі вказаних документів, але у разі їх складання, про що наявне відповідне зазначення. Оскільки у разі «не складання», відсутності таких документів (індивідуальної програми реабілітації), реабілітаційні витрати не здійснюються.

ОСОБА_3 Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кременчуцькому районі Полтавської області під час винесення Постанови № 1613/9846/9846/320 від 01 жовтня 2015 року про призначення фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу потерпілому було допущено неправомірне призначення фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу потерпілому на підставі простроченої програми індивідуальної реабілітації від 16 серпня 2012 року термін дії якої закінчився 16 серпня 2014 року.

Наявний в матеріалах даної справи документ висновок МСЕК є однією із форм медичної облікової документації, що використовувався МСЕК відповідно до наказу МОЗ № 224 від 19 травня 2003 року та який (висновок МСЕК) має відповідні вимоги щодо його заповнення.

Визначені потреби про сторонній догляд внесені до довідки МСЕК з порушенням форми заповнення її пункту та відповідного рядка. Заповнення зворотного боку вказаного документу не відповідає вимогам вказаного наказу МОЗ щодо порядку його заповнення, а також не відповідає процедурі внесення запису. В графі «Висновок про умови та характер праці» МСЕК заповнює лише рекомендації до умов та характеру праці. В нашому випадку в висновку МСЕК в графі «Висновок про умови та характер праці» в верхньому рядку щільно, зверху основного тексту, дописано умови про потребу в сторонньому догляді, постійному побутовому догляді, постійному спеціальному медичному догляді. Визначення зазначених умов в Довідці МСЕК не передбачено.

Потреби потерпілого на сторонній догляд та постійному побутовому догляді були внесені у Висновок МСЕК без проведення комісійного огляду з порушенням вимог вказаного законодавства України.

Виходячи з викладеного, у відповідності до вимог п.1. ст. 59 ЦПК України відповідно до якого передбачено: «Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом». При розгляді даної справи суд немає права брати до уваги записи потреб, які внесені з порушенням вимог законодавства, та на які, як на підставу своїх основних доводів по даній справі посилається позивач.

Під час переписки між позивачем та відповідачем відповідачу стало відомо про недійсність екземпляра індивідуальної програми реабілітації від 16 серпня 2012 року, який в нього знаходився та був підставою для призначення фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу потерпілому ОСОБА_1 Також, увагу було приділено і строку здійснення реабілітаційних заходів.

Проаналізувавши всі отримані від потерпілого дані ОСОБА_3 Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кременчуцькому районі Полтавської області було винесено Постанову № 1613/9846/9846/329 від 29 січня 2016 року про припинення щомісячних виплат на медичну та соціальну допомогу з 01 січня 2016 року.

Відповідно до пункту 3 Постанови Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України № 41 від 01 листопада 2011 року «Про затвердження Положення про організацію, забезпечення та фінансування необхідних видів догляду за потерпілими внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання» виплати на усі види догляду здійснюються у поточному місяці за минулий місяць. Тому припинення фінансування з 01 січня 2016 року на підставі постанови від 29 січня 2016 року є законним та обґрунтованим.

У відповідності до вимог ст. 1167 ЦК України передбачено: «Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті».

ОСОБА_3 Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Кременчуцькому районі Полтавської області не вчиняло ніяких протиправних дій по відношенню до позивача, а отже і вина його відсутня.

З урахуванням викладеного просять суд відмовити ОСОБА_4М у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області (а.с.48-49).

У наданій Відповіді на відзив від 13 квітня 2018 року позивач ОСОБА_1 зазначає, що твердження Відповідача про те що висновок МСЕК не може містити потребу у додаткових видах допомоги на строк «безстроково», та конкретні види догляду потребують внесення змін з часом, з цією метою передбачено перегляд потерпілого для корегування індивідуальної програми реабілітації не рідше одного разу на два роки, є необгрунтованими тому що: у основному документі який визначає потребу постраждалого на виробництві це довідка МСЕК від 15 серпня 2012 року серія 10 ААА № 091739 повна назва «Довідка про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги» яка визначає потребу в постійному сторонньому та побутовому доглядах, та вказує дату переогляду «безстроково», при цьому дана Довідка була видана у визначений законодавством спосіб, і тому відповідна Довідка є чинною зі всіма визначними потребами в тому числі на сторонній та побутовий догляд, на той строк якій визначив уповноважений орган - комісія МСЕК.

Окрім того, до повноважень ОСОБА_2 Фонду не входить визначення строковості чи безстроковості колегіального висновку медичної установи - МСЕК. Фонд лише здійснює відшкодування виплат відповідно до ушкоджень та захворювань, на строк встановлених МСЕК.

При цьому посилання Відповідача на п. 14 Постанови Кабінету Міністрів України від 23 травня 2007 року «Про затвердження Положення про індивідуальну програму реабілітації інваліда» «МСЕК або ЛКК під час чергового огляду інваліда чи дитини-інваліда за зверненням реабілітаційної установи або у порядку нагляду за виконанням індивідуальної програми, але не рідше ніж один раз на два роки, переглядає реабілітаційні заходи, передбачені індивідуальною програмою». Але у цьому пункті зазначено що МСЕК під час чергового огляду не рідше ніж один раз на два роки, переглядає реабілітаційні заходи, при цьому даний пункт постанови КМУ в його випадку на нього не поширюється, тому що йому раніше вже встановлена дата наступного перегляду строком «безстроково».

Також, на момент останнього огляду комісією МСЕК 15 серпня 2012 року здійснювалося обстеження відповідно до законодавства, яке діяло на той час а саме: базовий Закон України від 23 вересня 1999 року N 1105-ХІV «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» в редакції від 13 червня 2012 року.

Стаття 34. п.4 Фонд соціального страхування від нещасних випадків фінансує витрати на медичну та соціальну допомогу, в тому числі на додаткове харчування, придбання ліків, спеціальний медичний, постійний сторонній догляд, побутове обслуговування, протезування, санаторно-курортне лікування, придбання спеціальних засобів пересування тощо, якщо потребу в них визначено висновками МСЕК.

Сума витрат на необхідний догляд за потерпілим залежить від характеру цього догляду, встановленого МСЕК, і не може бути меншою (на місяць) від:

- розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, - на спеціальний медичний догляд (масаж, уколи тощо);

- половини розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, - на постійний сторонній догляд;

- чверті розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, - на побутове обслуговування (прибирання, прання білизни тощо).

Витрати на догляд за потерпілим відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків незалежно від того, ким вони здійснюються.

Інваліди І групи подають висновок МСЕК тільки для встановлення спеціального медичного догляду.

Тобто відповідним законодавством на час його останнього огляду та визначення потреби в додаткових видах соціальної допомоги, взагалі не передбачалося вносити необхідність в доглядах в які-небудь документи крім довідки МСЕК.

Ствердження Відповідача про те, що «відділенням Фонду у Кременчуцькому районі Полтавської області під час винесення Постанови №1613/9846/9846/320 від 01 жовтня 2015 року про призначення фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу потерпілому було допущено неправомірне призначення фінансування витратна медичну та соціальну допомогу потерпілому на підставі простроченої програми індивідуальної реабілітації від 16 серпня 2012 року термін дії якої закінчився 16 серпня 2014 року» нічим ні підтверджується, при цьому відповідна постанова Фонду N21613/9846/9846/320 є чинною та ні скасована, згідно якій у грудні 2015року Фонд відшкодував витрати на постійний та побутових догляди.

Окрім того, у тексті даної Постанови Фонду №1613/9846/9846/320, зазначено «За висновком МСЕК потерпілий потребує: стаціонарного лікування у ЛПЗ санаторно-курортного лікування, технічних та інших засобів реабілітації, лікарських засобів та виробів медичного, медикаментозного призначення, речей догляду, постільної білизни, додаткового харчування, спеціального медичного догляду, постійного стороннього догляду, побутового обслуговування, придбання спеціальних засобів пересування, транспортного обслуговування інвалідів, бензину, ремонту і технічного обслуговування автомобілів».

Але, у січні 2016 року Відповідач припинив щомісячні виплати на медичну та соціальну допомогу, виніс Постанову від 29 січня 2016 року № 1613/9846/9846/329, підставою для припинення фінансування витрат зазначено прострочення строків здійснення реабілітаційних заходів; виплату призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Виплати припинені з 01 січня 2016 року.

Відповідач посилається на ксерокопію, яку він надавав а саме: Дублікат з доповненнями відповідно з Наказом № 420 від 05 червня 2012 року, зареєстрований в Міністерстві Юстиції України 16 серпня 2012 року, Індивідуальна програма реабілітації інваліда від 16 серпня 2012 року № 220.

Ксерокопія дублікату з доповненнями має посилання на Наказ МОЗ № 220 від 05 червня 2012 року, але згідно інформації офіційного сайту Верховної Ради України, відповідний Наказ вступив в силу після опублікування в Офіційному Віснику України 2012 року № 71 від 28 вересня 2012 року, отже, всі доповнення в Індивідуальну програму реабілітації є незаконними тому, що були внесені на підставі законодавства, яке не вступило в законну силу.

Також, між ксерокопією з доповненнями та оригіналом відповідного документа є відмінність, а саме: в ксерокопії з доповненнями в Графі «види та форми реабілітаційних заходів» у пункті «соціально-побутовий патронаж» визначена потреба в постійному сторонньому догляді та постійному сторонньому обслуговуванні на термін проведення з 2012 року по 2014 рік, але в оригіналі Індивідуальної програми реабілітації немає обмеження у строках проведення відповідних заходів, потребу у постійному сторонньому догляді та постійному сторонньому обслуговуванні.

При цьому, у своєму ОСОБА_3 від 06 січня 2016 року він повідомляв відповідача про те, що дублікат з доповненнями є підробкою.

Припущення відповідача про те, що визначені потреби про сторонній догляд внесені до Довідки з порушенням форм заповнення не є обґрунтованими, оскільки до повноважень Фонду не входить визначення правильності чи неправильності заповнення висновку медичної установи. Фонд лише здійснює виплати відповідно ушкоджень та захворювань, встановлених МСЕК (а.с.65-67).

У наданому суду Запереченні на відповідь на відзив від 05 травня 2018 року ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області зазначає, що твердження позивача про те, що до повноважень ОСОБА_2 Фонду не входить визначення строковості чи безстроковості колегіального висновку медичної установи, а також про те, що Фонд лише здійснює відшкодування виплат відповідно до ушкоджень та захворювань спростовуються приписами Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» відповідно до яких Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообовязковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у звязку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, проводить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообовязкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

Фонд не лише здійснює відшкодування виплат відповідно до ушкоджень та захворювань, але проводить глибокий аналіз підстав для здійснення належних виплат.

Щодо твердження позивача, в обґрунтування своїх вимог, про те що п. 14 Постанови Кабінету Міністрів України від 23 травня 2007 року «Про затвердження Положення про індивідуальну програму реабілітації інваліда» на нього не поширюється, тому що йому раніше вже встановлено дату наступного переогляду строком «безстроково».

Дане обґрунтування , на якому базується вищевказані вимоги є хибними та незаконними.

Відповідно до п. 2 постанови КМУ №757 від 23 травня 2007 року «Про затвердження Положення про індивідуальну програму реабілітації інваліда» зазначено: «Індивідуальна програма реабілітації інваліда це комплекс оптимальних видів, форм, обсягів, строків реабілітаційних заходів з визначенням порядку, місця їх проведення, спрямованих на відновлення та компенсацію порушених або втрачених функцій організму і здібностей інваліда та дитини-інваліда».

Крім того, згідно п. 7 вказаного нормативно-правового акту «Під час огляду осіб чи дітей віком до 18 років з метою встановлення інвалідності МСЕК або ЛКК з урахуванням виду захворювання, фактичних потреб, віку, статі визначає оптимальні види, форми, обсяги, місце і строки проведення медичної, психолого-педагогічної, фізичної, професійної, трудової, фізкультурно-спортивної, побутової і соціальної реабілітації, потребу в технічних та інших засобах реабілітації, виробах медичного призначення».

Також аналогічна норма міститься в п. 21 та п. 22 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, що затверджене Постановою Кабінету Міністрів України №1317 від 03 грудня 2009 року. В п. 21 зазначено: «У разі встановлення інвалідності і ступеня втрати здоров'я комісія розробляє на підставі плану медичної та професійної реабілітації, що обов'язково надається лікарем, або за участю лікаря індивідуальну програму реабілітації особи з інвалідністю, в якій визначаються обсяги та види реабілітаційних заходів з конкретизацією трудових рекомендацій, методи та строки їх здійснення, засоби реабілітації та відповідальні за виконання. Комісія відповідає за якість розроблення індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю та здійснює у межах своїх повноважень контроль за її виконанням». В п. 22 зазначено: «Повторний огляд осіб з інвалідністю з нестійкими, оборотними змінами та порушеннями функцій організму з метою визначення ефективності реабілітаційних заходів, стану здоров'я і ступеня соціальної адаптації проводиться раз на один - три роки.

Повторний огляд осіб з інвалідністю, а також осіб, інвалідність яких встановлено без зазначення строку проведення повторного огляду, проводиться раніше зазначеного строку за заявою такої особи з інвалідністю, іншій заінтересованих осіб у разі настання змін у стані здоров'я і працездатності або за рішенням суду».

Виходячи з вищевикладеного вбачається, що Індивідуальна програма реабілітації є комплексом реабілітаційних заходів, що мають відповідні строки, які у відповідності до вимог п. 14 вказаної постанови, мають переглядатися не рідше ніж один раз на два роки. А отже, твердження позивача, що на нього п. 14 не поширюється, том що йому раніше вже встановлено дату наступного переогляду строком «безстроково», є хибним та незаконним.

Щодо строків припинення фінансування з 01 січня 2016 року на підставі Постанови від 29 січня 2016 року зазначають, що відповідно до пункту 3 Постанови Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України № 41 від 01 листопада 2011 року «Про затвердження Положення про організацію, забезпечення та фінансування необхідних видів догляду за потерпілими внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання» виплати на усі види догляду здійснюються у поточному місяці за минулий місяць. Тому припинення фінансування з 01 січня 2016 року на підставі постанови від 29 січня 2016 року є законним та обґрунтованим.

Просять суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області (а.с.71-72).

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області про відшкодування шкоди завданої каліцтвом здоровю при виконанні трудових обовязків на виробництві підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом було встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

21 лютого 2006 року ОСОБА_1 при виконанні трудових обовязків отримав виробничу травму хребта з ушкодженням спинного мозку, його визнано людиною з інвалідністю 1-ої групи від трудового каліцтва з втратою 100% ступеня професійної працездатності, також підтверджена потреба у додаткових видах медичної та соціальної допомоги на строк безстроково.

Відповідно Довідки Комісії МСЕК від 15 серпня 2012 року, серія 10 ААА № 091739 та Довідки від 15 серпня 2012 року серія 10 ААБ № 106406, за наслідками важкої травми хребта перелом тіла LI хребта з ушкодженням спинного мозку, в'яла нижня параплегія, порушенням систем організму функцій тазових органів та ін.. комісією встановлена потреба у додаткових видах медичної та соціальної допомоги а саме: «Постійному сторонньому догляді, постійному побутовому догляді та інше» (а.с.8-9).

Як вбачається з Довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № НОМЕР_1 від 23 червня 2016 року (а.с.10) зареєстроване місце проживання ОСОБА_1ІНФОРМАЦІЯ_2, фактичне місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_3янськ, вул. Кутузова, будинок № 6.

У період часу з 01 листопада 2014 року по 30 червня 2016 року ОСОБА_1 перебував на обліку у ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду у Кременчуцькому районі Полтавської області.

Відповідно до Постанови ОСОБА_3 Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві України у Кременчуцькому районі № 1613/9846/9846/320 від 01 жовтня 2015 року ОСОБА_1 (номер справи 9846, номер випадку 9846) було призначено фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, а саме:

- витрати на постійний сторонній догляд (вид виплати 183, КЕКВ 2740.11) у розмірі 689,00 грн.(щомісячно);

- витрати на побутове обслуговування (вид виплати 184, КЕКВ 2740.12 у розмірі 344,50 грн. (щомісячно). Страхові виплати провадити щомісячно, не пізніше 30 календарних днів з дня прийняття постанови (а.с.12).

Постановою ОСОБА_3 Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві України у Кременчуцькому районі Полтавської області від 29 січня 2016 року ОСОБА_1 припинено фінансування на витрати на постійний сторонній догляд (вид виплати 183, КЕКВ 2740.11) у розмірі 689,00 грн. та витрати на побутове обслуговування (вид виплати 184, КЕКВ 2740.12 у розмірі 344,50 грн. з 01 січня 2016 року. Підставою для припинення фінансування витрат стало прострочення строків здійснення реабілітаційних заходів; виплату призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості (а.с.15).

01 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_3 Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві України у Кременчуцькому районі Полтавської області із Заявою щодо надання розяснень з приводу припинення відшкодування витрат на постійний сторонній догляд та побутовий догляд (а.с.13).

Як вбачається із ОСОБА_3 Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві України у Кременчуцькому районі Полтавської області від 03 лютого 2016 року за вихідним № Ц/02-54 у відповідь на запит ОСОБА_1 йому письмово повідомлено, що у звязку з очевидною наявністю ІПРІ № 220 від 16 серпня 2012 року (з простроченими строками здійснення реабілітаційних заходів), ОСОБА_3 у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» прийняло Рішення про припинення надання соціальних виплат. Правові підстави для подальших виплат соціальних послуг, які передбачені в наданій ОСОБА_1 ІПРІ (індивідуальна програма реабілітації) відсутні, з підстав прострочення строків здійснення реабілітаційних заходів, а також у звязку з тим, що вказані виплати мають здійснюватися на підставі документів, які містять неправдиві (підроблені) відомості відповідно до його повідомлення.

Отримана Індивідуальна програма реабілітації від ОСОБА_1 № 220 від 16 серпня 2012 року є чинною та такою, що не скасована в судовому порядку чи іншому законному порядку. Відповідно до п. 21 «Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності», що затверджено Постановою Кабінету Міністрів України № 1317 від 03 грудня 2009 року передбачено» «у разі встановлення інвалідності, ступеня втрати здоровя комісія розробляє на підставі плану медичної реабілітації, що обовязково надається лікарем, або за участю лікаря індивідуальної програми реабілітації інваліда, в якій визначаються обсяги та види реабілітаційних заходів, методи та строки їх здійснення, засоби реабілітації та відповідальні за виконання.

Комісія відповідає за якість розроблення індивідуальної програми реабілітації інваліда та здійснює у межах своїх повноважень контроль за їх виконанням.

Склад вказаної комісії чітко визначений в п. 10 Положення про соціальну експертизу, що затверджене Постановою КМУ № 1317 від 03 грудня 2009 року де зазначено: «…Комісія складається з представників МОЗ, Мінпраці, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань і військово-медичної служби СБУ у разі розгляду медичних справ СБУ. У проведенні медико-соціальної експертизи беруть участь представники Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування від тимчасової втрати працездатності, органів державної служби зайнятості, за потреби працівники науково-педагогічної та соціальної сфери».

Отже, в порядку нагляду за виконанням Індивідуальної програми реабілітації інваліда, відділення зобовязує пройти огляд МСЕК з підстав оновлення реабілітаційних заходів Індивідуальної програми реабілітації інваліда. У разі проходження ОСОБА_1 МСЕК з вказаних підстав ОСОБА_3 виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кременчуцькому районі Полтавської області відновить йому надання соціальних послуг по оновленню реабілітаційних заходів Індивідуальної програми реабілітації інваліда вказаною установою (а.с.14).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21 березня 1991 року (чинного на час виникнення спірних правовідносин) особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов'язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21 березня 1991 року інвалідність як міра втрати здоров'я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я.

Згідно з ч. 3 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» Фонд фінансує витрати на медичну та соціальну допомогу, у тому числі на додаткове харчування, придбання ліків, спеціальний медичний, постійний сторонній догляд, побутове обслуговування, протезування, медичну реабілітацію, санаторно-курортне лікування, придбання спеціальних засобів пересування тощо, якщо потребу в них визначено висновками МСЕК та індивідуальною програмою реабілітації інваліда (у разі її складення). Фонд організовує цілеспрямоване та ефективне лікування потерпілого у власних спеціалізованих лікувально-профілактичних закладах або на договірній основі в інших лікувально-профілактичних закладах з метою якнайшвидшого відновлення здоров'я застрахованого.

Відповідно до загальної теорії держави та права юридична мова використовує спеціальні формули, фрази, висловлювання у текстах юридичних документів. Переваги юридичних фраз та формул - в їх лаконічності, точності, авторитетності та універсальності.

Відповідно Правил пунктуації в українській мові у дужки беруться зокрема, вставні слова та вставні речення, подані як додаткові уваги до тексту.

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що Фонд фінансує витрати на медичну та соціальну допомогу, у тому числі на сторонній догляд, якщо потребу в них визначено висновками МСЕК та, у разі її складання, Індивідуальною програмою реабілітації інваліда.

Судом встановлено, що Довідкою від 15 серпня 2012 року, серія 10 ААА № 091739 «Про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги» та Довідкою від 15 серпня 2012 року, серія 10 ААБ № 106406 До акта огляду МСЕК, ОСОБА_1, інваліду І групи, встановлена потреба у додаткових видах медичної та соціальної допомоги а саме: «Постійному сторонньому догляді, постійному побутовому догляді та інше» (а.с.8-9).

Як вбачається з Виписки з протоколу лікарсько-консультативної комісії № 677 від 11 листопада 2015 року Козелищенського центру первинної медико-санітарної допомоги, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 за станом здоровя потребує постійного стороннього догляду і не здатний до самообслуговування (безстроково) (а.с.16).

Тобто, потреба у фінансуванні витрати на медичну та соціальну допомогу, у тому числі на сторонній догляд визначено висновками МСЕК.

На момент проходження МСЕК 15 серпня 2012 року, ОСОБА_1 колегіальним органом, який має право установлювати потребу в цих видах соціальної допомоги, було встановлено потребу в постійному сторонньому догляді та постійному побутовому догляді на строк «БЕЗСТРОКОВО» що підтверджується вищезазначеними Довідками МСЕК від 15 серпня 2012 року серія 10 ААА №091739 та Довідкою від 15 серпня 2012 року серія 10 ААБ № 106406.

Постійний сторонній догляд та постійний побутовий догляд є соціальною допомогою, які визначає комісія МСЕК у відповідних Довідках, які ОСОБА_1 надавав до Фонду.

Посилання відповідача на те, що потреба у постійному сторонньому догляді та побутовому обслуговуванні ставиться в залежність від відсутності чи наявності оновленої Індивідуальної програми реабілітації інваліда, як то передбачено вимогами пункту 14 постанови КМУ № 757 від 23 травня 2007 року «Про затвердження Положення про індивідуальну програму реабілітації інваліда», а також на те, що саме інвалідність, згідно Довідки до Акта огляду МСЕК від 15 серпня 2012 року, визнано безстроково, а конкретні види догляду потерпілому не можуть бути безстроковими, оскільки потребують внесення змін з часом та посилання відповідача на те, що МСЕК при відповідному огляді потерпілого лише визначає потребу в постійному сторонньому догляді та побутовому обслуговуванні, але не встановлює її виключно в висновку МСЕК, суд до уваги не приймає, оскільки ч. 3 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», і є спеціальним нормативним актом, передбачено, що Фонд фінансує витрати на медичну та соціальну допомогу, у тому числі на сторонній догляд, якщо потребу в них визначено висновками МСЕК та, у разі її складання, Індивідуальною програмою реабілітації інваліда.

Також, суд не приймає до уваги і посилання відповідача на те, що під час прийняття Постанови № 1613/9846/9846/320 від 01 жовтня 2015 року про призначення фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу потерпілому було допущено неправомірне призначення фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу потерпілому на підставі простроченої програми індивідуальної реабілітації від 16 серпня 2012 року термін дії якої закінчився 16 серпня 2014 року.

Посилання відповідача - ОСОБА_3 Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кременчуцькому районі Полтавської області на те, що визначені потреби про сторонній догляд внесені до Довідки МСЕК з порушенням форми заповнення її пункту та відповідного рядка а саме: заповнення зворотного боку вказаного документу не відповідає вимогам вказаного наказу МОЗ щодо порядку його заповнення, а також не відповідає процедурі внесення запису (в графі «Висновок про умови та характер праці» МСЕК заповнює лише рекомендації до умов та характеру праці. В іншому випадку у Висновку МСЕК в графі «Висновок про умови та характер праці» в верхньому рядку щільно, зверху основного тексту, дописано умови про потребу в сторонньому догляді, постійному побутовому догляді, постійному спеціальному медичному догляді), а також на те, що Потреби потерпілого на сторонній догляд та постійному побутовому догляді були внесені у висновок МСЕК без проведення комісійного огляду з порушенням вимог вказаного законодавства України суд до уваги не приймає та вважає їх неспроможними, оскільки дана Довідка складена відповідною комісією лікарів МСЕК, підписана головою комісії МСЕК та має відповідні печатки МСЕК та до повноважень ОСОБА_3 Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України не віднесено надання оцінки визначення дійсності чи недійсності складання Довідок МСЕК та внесення в них відповідних відомостей.

Отже, у судовому засіданні з вірогідністю встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом І групи від трудового каліцтва з втратою 100% ступеня професійної працездатності, відповідно до Довідки від 15 серпня 2012 року, серія 10 ААА № 091739 та Довідки серія 10 ААБ № 106406, йому встановлена потреба у додаткових видах медичної та соціальної допомоги а саме: «Постійному сторонньому догляді, постійному побутовому догляді та інше. Згідно з ч. 3 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» Фонд фінансує витрати, зокрема на медичну та соціальну допомогу, у тому числі на сторонній догляд, якщо потребу в них визначено висновками МСЕК, при цьому, законом передбачено врахування Індивідуальної програми реабілітації інваліда лише у разі її складання, тому суд дійшов висновку про задоволення позивних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області в частині визнання незаконними дії відповідача стосовно несвоєчасного та не повному обсязі відшкодування витрат на постійний сторонній догляд та побутового обслуговування, оскільки вони є обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на законі, та, з метою захисту порушених прав інваліда, охоронюваних законом, суд вважає за необхідне скасувати Постанову Фонду від 29 січня 2016 року №1613/9846/9846/329, «Про припинення щомісячних виплат на медичну та соціальну допомогу» ОСОБА_1, задовольнивши в цій частині позовні вимоги в повному обсязі.

При розрахунку сум, необхідних до відшкодування, суд виходить з наступного.

Період за який Відповідачем не було відшкодовано витрати на постійній сторонній догляд та побутове обслуговування є період з 01 січня 2016 року по 30 червня 2016 року.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено у 2016 році мінімальну заробітну плату:

- у місячному розмірі: з 1 січня - 1378 гривень, з 1 травня - 1450 гривень, з 1 грудня - 1600 гривень;

Відповідно до ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» Сума витрат на необхідний догляд за потерпілим залежить від характеру цього догляду, встановленого МСЕК, і не може бути меншою (на місяць) за:

- половину розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, - на постійний сторонній догляд;

- чверть розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, - на побутове обслуговування (прибирання, прання білизни тощо).

Отже, за січень 2016 року сума витрат за постійній сторонній догляд склала 1378грн. - 50% = 689грн.; сума витрат на побутове обслуговування: 1378грн. - 25% = 344грн. 50 коп. Всього за січень 2016 року 689грн. + 344грн. 50коп. = 1033грн. 50коп.

Лютий 2016 року = 1033грн. 50коп.

Березень 2016 року = 1033грн. 50коп.

Квітень 2016 року = 1033грн. 50коп.

Травень 2016 року постійній сторонній догляд: - 1450грн. - 50% = 725грн.; побутове обслуговування: -1450грн.-25% = 362грн. 50 коп. Всього за травень 2016 року 725грн. + 362грн. 50 коп. = 1087грн. 50коп.

Червень 2016 року =1087грн. 50коп.

Всього за весь період: 1033грн. 50коп. * 4міс. = 4134грн.; 1087грн. 50коп. * 2міс. = 2175грн.; 4134грн. + 2175грн. = 6309грн. (шість тисяч триста девять) грн.

У звязку з тим, що судом встановлено законність вимог позивача ОСОБА_1 в частині визнання незаконними дії відповідача стосовно несвоєчасного та не повному обсязі відшкодування витрат на постійний сторонній догляд та побутового обслуговування та скасування Постанови Фонду від 29 січня 2016 року №1613/9846/9846/329, «Про припинення щомісячних виплат на медичну та соціальну допомогу» ОСОБА_1, з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню кошти в рахунок відшкодування витрат на постійний сторонній догляд та на побутове обслуговування у сумі 6309 грн.

В частині позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Згідно ст.. 1167 ЦК України „ Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, кріс випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди зазначено, „ що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до діючого законодавства моральна шкода може полягати, зокрема:... в моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоровя, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно частини 2 статті 23 ЦК України моральна шкода полягає:

- у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоровя;

- у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів;

- у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з знищенням чи пошкодженням її майна;

- у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру враховуються вимоги розумності і справедливості.

Також відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди в позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

У звязку з тим, що суд прийшов до висновку про наявність вини відповідача ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області, то у звязку з цим моральна шкода підлягає стягненню з відповідача, однак, суд вважає вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 8000 грн. декілька завищеними, оскільки дійсно відповідачем було порушено права позивача, як людини з інвалідністю від трудового каліцтва, внаслідок чого він тривалий час позбавлений належних йому за законом постійного стороннього догляду та побутового обслуговування, і тому суд вважає можливим стягнути з відповідача ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області на користь позивача ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 грн., що на думку суду буде відповідати перенесеним позивачем стражданням.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 78, 81, 89, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 353, 355, 356 ЦПК України, ст. 23, 1173 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області про відшкодування шкоди завданої каліцтвом здоровю при виконанні трудових обовязків на виробництві задовольнити частково.

Визнати незаконними дії ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області, стосовно несвоєчасного та не повному обсязі відшкодування витрат на постійний сторонній догляд та побутового обслуговування.

Скасувати Постанову ОСОБА_3 Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві України у Кременчуцькому районі Полтавської області від 29 січня 2016 року №1613/9846/9846/329, «Про припинення щомісячних виплат на медичну та соціальну допомогу» ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області, , юридична адреса: 36011, м. Полтава, вул. Гоголя, буд. 34, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: №НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3янськ, вул. Кутузова, буд. № 6, відшкодування витрат на постійний сторонній догляд та на побутове обслуговування у сумі 6309 грн. (шість тисяч триста девять) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області, , юридична адреса: 36011, м. Полтава, вул. Гоголя, буд. 34, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: №НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3янськ, вул. Кутузова, буд. № 6, моральну шкоду у розмірі 2 000,00 грн. (дві тисячі грн.)

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя Словянського

міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_7.