печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2018 року Печерський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Остапчук Т.В.

при секретарі Каранда С.Г.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ПТ ПЛАТІНУМ ПАБЛІК ЛІМІТЕД та ОСОБА_7 про стягнення коштів за договорами банківського вкладу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою до ОСОБА_6, ПТ ПЛАТІНУМ ПАБЛІК ЛІМІТЕД та ОСОБА_7 про стягнення коштів за договорами банківського вкладу. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказали, що між ОСОБА_4, ОСОБА_5 та Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» було укладено договори про розміщення банківських вкладів «Готівка Щомісяця», «Вільні кошти». Між ОСОБА_4 та Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» було укладено договори банківського вкладу «Готівка щомісяця» № 000521055, договір про розміщення вкладу «Вільні кошти» № 00329686.

Згідно довідки Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» № 60-08-03/1527 від 16.02.2017 року на рахунках ОСОБА_4 станом на 16.02.2017 року та на день подання позовної заяви до суду знаходяться грошові кошти в сумі 215992, 66 долари США та 568703 грн. 19 коп.

Між ОСОБА_5 та Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» було укладено договір банківського вкладу «Готівка щомісяця» № 00521057. Згідно довідки Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» № 60-80-03/1528 від 16.02.2017 року на рахунках ОСОБА_5 станом на 16.02.2017 року та на день заяви до суду знаходяться грошові кошти в сумі 10046,64 доларів США. Позивачами було письмово повідомлено банк про розірвання всіх депозитних договір.

10 січня 2017 року Правлінням Національного банку України прийняло рішення № 14-рш/БТ «Про віднесення ПАТ «Платинум Банк» до категорії неплатоспроможних, а з 11.01.2017 року до 10.02.2017 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважено особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на його тимчасову адміністрацію.

В зв'язку з тим, що на сьогоднішній день Публічне акціонерне товариство «Платинум банк» перебуває в процесі ліквідації вкладники позбавлені можливості отримати свої кошти наявні на рахунках у ПАТ «Платинум Банк».

Укладаючи договори з Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та довіряючи свої грошові кошти даній фінансовій установі, вкладники банку розраховували на порядність і чесність Банку, дотримання Банком всіх умов і положень договорів.

Відмова в поверненні коштів порушила права вкладників банку на розпорядження власними грошовими коштами, чим порушило право власності, гарантоване Конституцією України та чинним законодавством України.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Представник відповідача ПТ ПЛАТІНУМ ПАБЛІК ЛІМІТЕД в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечив через їх безпідставність та необґрунтованість. Представник відповідача ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечувала проти заявлених позовних вимог, просила відмовити. Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Кореспонденція з суду (завірена належним чином копія ухвали про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатками, судова повістка про виклик у судове засідання) направлялася відповідачеві за адресою її зареєстрованого місця проживання та за відомою адресою її постійного проживання, проте отримана вона не була адресатом, у зв'язку із чим була повернута відправнику за закінченням встановленого строку зберігання. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів (Відомості Верховної Ради (ВВР), 2017, № 48, ст.436). Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Ухвалою від 08.06.2017 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду. Судовим розглядом встановлено, що між ОСОБА_4, ОСОБА_5 та Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» було укладено договори про розміщення банківських вкладів «Готівка Щомісяця», «Вільні кошти».

Відповідно до п. 1.1 укладених договорів «Готівка Щомісяця», «Вільні кошти», банк приймає вкладників на вкладні рахунки грошову суму та зобов'язується повернути вклад та сплатити центи за користування вкладом на умовах та у порядку, передбачених цим договором. Пунктами Договорів встановлено, що строк зберігання вкладу: з дати його внесення Вкладником до дати вернення вкладу. Строк зберігання вкладу подовжується на той самий строк, якщо вкладник не рнувся до банку за Вкладом в дату його повернення, протягом операційного часу відділення яку. Подовження строку може здійснюватись необмежену кількість разів. Клієнт має право мовитись від автоматичного подовження строку зберігання вкладу шляхом звернення до Банку не ізніше дня, що передує даті повернення вкладу, та подання письмової заяви, встановленого банком зразку, про відмову від подовження.

Банк зобов'язувався на вимогу вкладника повернути суму вкладів та нараховані проценти відповідно до умов укладених з позивачами договорів про розміщення вкладу.

Між ОСОБА_4 та Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» було укладено договори банківського вкладу «Готівка щомісяця» № 000521055, договір про розміщення вкладу «Вільні кошти» № 00329686.

Згідно довідки Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» № 60-08-03/1527 від 16.02.2017 року на рахунках ОСОБА_4 станом на 16.02.2017 року та на день подання позовної заяви до суду знаходяться грошові кошти в сумі 215992, 66 долари США та 568703 грн. 19 коп.

Між ОСОБА_5 та Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» було укладено договір банківського вкладу «Готівка щомісяця» № 00521057. Згідно довідки Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» № 60-80-03/1528 від 16.02.2017 року на рахунках ОСОБА_5 станом на 16.02.2017 року та на день заяви до суду знаходяться грошові кошти в сумі 10046,64 доларів США. Позивачами було письмово повідомлено банк про розірвання всіх депозитних договір. Однак грошові кошти позивачам бланком не повернуто. Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 23.02.2017 року №95-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Платинум банк» виконавчої дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24.02.2017 року № 743 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Платинум Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Платинум банк» з 24.02.2017 року по 23.02.2019 року включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора Публічного акціонерного товариства «Платинум банк», визначені, зокрема, ст..ст. 37,38,47-52,521,53 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у тому числі з підписання всіх договорів, пов'язаних з реалізацією активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу за провадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту управління активами Ірклієнку Юрію Петровичу строком на два роки з 24.02.2017 року по 23.02.2019 року. Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах. Зокрема, згідно з п. п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. Пунктом 1 ч. 6 ст. 36 цього Закону установлено, що обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом. Відповідно до ч. 2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси. З 24.02.2017 року Фонд запровадив тимчасову адміністрацію та розпочав процедуру виведення ПАТ «Платинум банк» з ринку. Отже, введення у банку тимчасової адміністрації унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відповідно ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Відповідно до ст.58 Закону України «Про банки та банківську діяльність» власники істотної участі зобов'язані вживати своєчасних заходів для запобігання настання неплатоспроможності банку. Пов"язана з банком особа, дії або бездіяльність якої призвели до завдання банку шкоди з її вини, несе відповідальність своїм майном. Істотна участь відповідно до положень ч.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) це пряме та/або опосередковане володіння однією особою самостійно чи спільно з іншими особами 10 і більше відсотками статутного капіталу та/або права голосу акцій, паїв юридичної особи або незалежна від формального володіння можливість значного впливу на управління чи діяльність юридичної особи. Тобто, власник істотної участі банку особа (особи), яка (і) володіє (ють) прямо та/або опосередковано самостійно чи спільно з іншими особами 10 і більше відсотками статутного капіталу банку. Відповідно до ч.1 ст.35 Закону банк та кожний власник істотної участі зобовязані підтримувати норматив достатності (адекватності) регулятивного капіталу банку на рівні, встановленому НБУ. Відповідно до ч.4 ст. 58 Закону власники істотної участі зобовязані вживати своєчасних заходів для запобігання настання неплатоспроможності банку. Відповідно ч.1 ст.1166 ЦК України, на яку посилається позивач в обгрунтування позовних вимог, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що при ухвалені судового рішення суд повинен встановити, що майнова шкода заподіяна майну фізичної особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Позивачами не надано та в ході розгляду судом не встановлено належних та допустимих доказів підтверджуючих, наявність вини пов'язаних з банком осіб щодо неповернення позивачу грошових коштів, а також, що дії чи бездіяльність осіб призвели до завдання банку шкоди з їх вини. Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачає процедуру задоволення вимог кредиторів за рахунок майна банку. Тобто лише після складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, затвердження реальної ліквідаційної маси банку, продажу майна банку та задоволення вимог кредиторів в процесі ліквідації банку в порядку черговості, визначеної ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», можна встановити розмір вимог кредиторів, що не покривається наявними активами банку, тобто конкретний розмір завданих кредиторам збитків. Передбачене ст. 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» покладення відповідальності на власників істотної участі банку у випадку визнання його неплатоспроможним не є автоматичним. Така відповідальність має бути застосована до власників істотної участі лише за наявності їх вини у настанні неплатоспроможності банку. Таким чином, вимагаючи стягнення шкоди з власників істотної участі банку та/або їх керівників, потрібно насамперед довести факт заподіяння йому шкоди заподіювачами такої шкоди, розмір зазначеної шкоди, докази невиконання зобов'язань та причинно-наслідковий зв'язок між невиконанням зобов'язань власниками істотної участі та заподіяною шкодою. Посилання позивачів на те, що факт заподіяння ПАТ «Платинум Банк» шкоди через порушення ОСОБА_7, ОСОБА_6, як власниками істотної участі ПАТ «Платинум Банк», Закону України «Про банки і банківську діяльність» не підтверджені належним та допустимим доказами у справі, позивачем не було доведено заподіяння шкоди саме внаслідок неправомірних рішень, дій чи бездіяльності ОСОБА_7, ОСОБА_6, у зв'язку з чим, у задоволені позовних вимог необхідно відмовити. На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1058, 1066 ЦК України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Законом України «Про банки і банківську діяльність» та ст.ст. 10, 11, 12, 19, 76-82, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в позові ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ПТ ПЛАТІНУМ ПАБЛІК ЛІМІТЕД та ОСОБА_7 про стягнення коштів за договорами банківського вкладу.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Печерський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного тексту рішення 18.05.2018 р.

Суддя Остапчук Т.В.