Справа № 212/7713/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Колочко О.В., за участі секретаря судового засідання - Деменко А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, в порядку ч. 2 ст. 240 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувальних технічних засобів, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Друга криворізька державна нотаріальна контора, про визнання права на обов'язкову долю в спадщині,

В С Т А Н О В И В:

30 листопада 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права на обов'язкову долю в спадщині.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла мати позивача ОСОБА_4. За життя остання склала заповіт на належну їй квартиру АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Після смерті матері позивач в установлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено через наявність заповітів на ім'я відповідачів. На час смерті матері позивач була непрацездатною особою, а тому вважає, що має право на обов'язкову долю в спадщині, в зв'язку з чим просила визнати за нею право власності на 1/4 частини зазначеної вище квартири.

26 грудня 2017 року ухвалою суду позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

25 січня 2018 року проведення підготовчого засідання було відкладено за заявою відповідача ОСОБА_2 через неможливість її явки до суду у зв'язку із лікуванням.

23 лютого 2018 року проведено підготовче засідання, ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

26 березня 2018 року судовий розгляд було відкладено через неявку відповідачів до 11 травня 2018 року.

Позивач в підготовчому засіданні підтримала позовні вимоги, в подальшому до суду не з'явилася, в наданій письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в підготовчому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення, заявив про небажання брати участь у розгляді справи, в подальшому на неодноразові виклики до суду не з'являвся, будь-яких заяв про відкладення або розгляд справи за його відсутністю суду не надав.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце судового засідання, до суду не з'явилася, про причини своєї неявки суду не повідомила, будь-які заяви про відкладення або розгляд справи за її відсутністю суду не надавала.

Від третьої особи Другої криворізької державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

За таких обставин суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності сторін та третьої особи.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого висновку.

Позивач ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження, копіює свідоцтва про укладення шлюбу, відповідно якому позивач змінила прізвище «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» (а.с. 6-7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується копію свідоцтва про смерть (а.с. 9).

ОСОБА_4 залишила заповіти на належні їй частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, на ім'я ОСОБА_2 та на ім'я ОСОБА_3 (а.с. 10, ).

01 червня 2011 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Другої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але постановою нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на обов'язкову частку на квартиру, у зв'язку із виниклою суперечкою між спадкоємцями та неможливістю визначити частку кожного зі спадкоємців (а.с. 5).

Таким чином, між сторонами виник спір у зв'язку із спадкуванням за заповітом, який регулюється положеннями Цивільного кодексу України, а саме Главою 85.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За правилами ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1241 ЦК України право на обов'язкову частку в спадщині мають право: малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

Статтею 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

На час смерті матері ОСОБА_4 позивач ОСОБА_1 була непрацездатною, що підтверджується копіює пенсійного посвідчення, виданого 13 травня 2009 року вид пенсії: за віком (а.с. 42), а тому в розумінні положень ст. 1241 ЦК України є особою, яка має право на обов'язкову частку у спадковому майні померлої ОСОБА_4

П. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкуваннях» визначено, що перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, що визначений статтею 1241 ЦК України, є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. При визначенні розміру обов'язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги, увесь склад спадщини, зокрема, право на вклади в банку (фінансовій установі), щодо яких вкладником було зроблено розпорядження на випадок своєї смерті, вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу.

Відповідно до ч. 1 ст.1268, ч. 1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно з спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, враховуючи той факт, що позивач має право на обов'язкову частку в спадщині після відкриття спадщини, вчасно подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, позовна вимога про визнання за ОСОБА_1 права на обов'язкову частку в спадщині, що залишилась після смерті ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що спадкове майно, яке ОСОБА_4 заповіла ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вигляді спірної квартири повинні успадковуватись двома спадкоємцями за законом: позивачем та відповідачем ОСОБА_2, оскільки позивач згідно закону має право успадкувати обов'язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту у розмірі половини частки, яка належала б їй у разі спадкування за законом, тобто 1/4 (спірна квартира 1/1 : 2 спадкоємців першої черги = 1/2; 1/2 : 2 = 1/4).

При вирішенні справи, суд приймає до уваги також позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» N 24-753/0/4-13, 16.05.2013, згідно якої визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Окрім цього, захист права на обов'язкову частку в спадщині може здійснюватись шляхом пред'явлення вимог про визнання права на обов'язкову частку в спадщині (ст. 1241ЦК), перерозподіл спадщини (ст. 1280 ЦК), визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину (ст. 1301 ЦК). Спадкування обов'язкової частки в спадщині здійснюється на підставах встановлених законом, шляхом прийняття спадщини в порядку, передбаченому статтями 1268 - 1269 ЦК. Право на обов'язкову частку в спадщині не залежить від змісту заповіту. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на обов'язкову частку в спадщині зазначена відмова може бути оскаржена до суду в порядку позовного провадження.

Враховуючи ті обставини, що позивач надала належні та допустимі докази, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 правомірно просить захистити своє набуте в порядку спадкування право власності на частку квартири, що належала померлій ОСОБА_4, у зв'язку з чим позовні вимоги слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Що стосується вимог про визнання права власності на частки спірної квартири за відповідачами ОСОБА_5 та ОСОБА_3, в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню з наведених вище підстав.

На підставі ст. 141, 142 ЦПК України, а також враховуючи позицію відповідача ОСОБА_3, який визнав позовні вимоги під час підготовчого провадження, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір в сумі 320 грн., з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 160 грн., а також повернути позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету судовий збір 160 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1217, 1241, 1261, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 142, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Друга криворізька державна нотаріальна контора, про визнання права на обов'язкову долю в спадщині задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на обов'язкову частку у спадщині після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4, а саме на 1/4 частину квартири АДРЕСА_3.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_6) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_4) судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3, місце проживання: АДРЕСА_5) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_4) судовий збір в розмірі 160 (сто шістдесят) гривень.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_4) з державного бюджету 25 відсотків судового збору, сплаченого нею при подачі даного позову на підставі квитанції № 206396634 від 30.11.2017, що становить 160 (сто шістдесят) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повний текст рішення складений 11 травня 2018 року.

Суддя: О. В. Колочко