Справа № 712/4503/18
Провадження № 2/712/1392/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2018 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Романенко В.А.

за участю секретарів Коваль М.О., Таран А.І.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши в порядку скороченого позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ВП «Черкаська ТЕЦ» ПАТ «Черкаське хімволокно», треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про розділення особового рахунку,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ВП «Черкаська ТЕЦ» ПАТ «Черкаське хімволокно», треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про розділення особового рахунку, посилаючись на те, що 04 липня 2016 року він отримав свідоцтво про право власності та витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію свого права на 1/5 частку квартири № АДРЕСА_1.

Відповідно до свідоцтва про право власності та витягу з державного реєстру речових прав на квартиру № 42 у житловому будинку 106/1 по вулиці Смілянській міста Черкаси, квартира належить п'яти особам в рівних частках, а саме: йому, його дружині - ОСОБА_3, доньці - ОСОБА_4, доньці - ОСОБА_5 та її сину (онуку) ОСОБА_6.

Між ним та його доньками, як співвласниками квартири № 42 існують непорозуміння та суперечки з приводу оплати за користування централізованим опаленням, - повнолітні діти не бажають сплачувати кошти за централізоване опалення своєї частини нерухомості.

12.03.18 року він звернувся з заявою до директора Черкаської ТЕЦ з проханням розділити рахунок щодо оплати послуги централізованого опалення квартири № 42 та провести відповідний перерахунок за надані послуги у зв'язку з тим, що на його думку нарахування проведено невірно. Невідповідність нарахувань співробітниками абонвідділу ТЕЦ плати за споживання послуги централізованого опалення квартири № 42 полягає у тому, що послугу нараховують одній особі, яка на думку працівників ТЕЦ має пільги одноособово володіє квартирою № 42 в той час, коли квартирою № 42 володіють 5 співвласників, а пільги поширюються лише на двох з п'яти співвласників квартири № 42. 23.03.18 року Черкаська ТЕЦ надала їй письмову відповідь на його заяву від 12.03.18 року в якій зазначено про те, що розділення рахунку проводиться ними лише за наявності рішення суду.

Просить суд зобов'язати ВП «Черкаська ТЕЦ» ПАТ «Черкаське хімволокно» відкрити окремі особові рахунки на площу, якою володіє кожна із сторін: рахунок №70207042 залишити на йог прізвище ОСОБА_1, у якому проводити нарахування на пільгових умовах щодо 25,12 м2 загальної площі квартири № 42, - 12,56 м2 належить йому і 12,56 м2 належить його дружині; другий рахунок відкрити на прізвище її доньки ОСОБА_5, щодо 25,12 м2 загальної площі квартири № 42, - 12,56 м2 належить їй і 12,56 м2 належить її неповнолітньому сину; третій рахунок відкрити на прізвище ОСОБА_4 щодо 12,56 м2 що належать їй.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача ВП «Черкаська ТЕЦ» ПАТ «Черкаське хімволокно» ОСОБА_2 в судовому засіданні первісні позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у їх задоволенні, надав відзив на позовну заяву, який приєднаний до матеріалів справи.

ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, скерувала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі.

ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, скерувала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її присутності.

ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судове засідання не зявились, причини неявки суду не повідомили, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, з заявами та клопотаннями до суду не звертались.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).

У відповідності з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв'язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 263 ЦПК).

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 03.06.2016 року, виданого Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради, квартира № АДРЕСА_2 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивач зазначає, що між ним та його доньками, як співвласниками квартири № 42 існують непорозуміння та суперечки з приводу оплати за користування централізованим опаленням, - повнолітні діти не бажають сплачувати кошти за централізоване опалення своєї частини нерухомості.

12.03.18 року позивач звернувся з заявою до директора Черкаської ТЕЦ, в якій зазначив, що йому, як учаснику бойових дій, разом із його дружиною, при розрахунках плати за централізоване опалення надається 75-процентна знижка на 52,2 м2, від загальної площі квартири, а належить їм з дружиною лише 25,12 м2, їх квартири № 42.

Він надає згоду щодо сплати ним 25% вартості централізованого опалення на 52,5 м2 площі їх квартири, а 10,3 м2, на які не поширюються його пільги, буде оплачувати його повнолітня донька ОСОБА_5, яка є власником 12,56 м2 квартири.

Просив розділити один рахунок № 70207042, щодо оплати послуги централізованого опалення квартири № 42 на два: один рахунок на його прізвище ОСОБА_4, у якому проводити нарахування на пільгових умовах щодо максимально можливого розміру у межах 52,5 м2 загальної площі квартири № 42; другий рахунок на прізвище його доньки ОСОБА_5 на 10,3 м2, що лишається, на які не поширюються його пільги. Провести перерахунок щодо нарахувань плати за послуги централізованого опалення з моменту приватизації квартири № 42, а саме з 03.06.2016 року, з подальшим оформленням нарахувань на два окремих рахунка, з різними площами.

23.03.2018 року ВП «Черкаська ТЕЦ» ПАТ «Черкаське хімволокно» надано відповідь в якій зазначено, що розділення рахунку по адресі АДРЕСА_3 проводиться при наявності рішення суду та при розділенні квартири будинкоутримувачем (СУБ, ОСББ та інше).

З наведеного вбачається, що позовна заява про поділ особового рахунку ґрунтується на тому, що ОСОБА_1, як учасник бойових дій, при розрахунках плати за централізоване опалення надається 75% знижка плати відповідно до прикінцевих положень ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

В судовому засіданні також встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_1, однак не проживають.

Відповідно до ст. 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обовязковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 10 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572 мешканці квартири, житлового приміщення у гуртожитку, в яких проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі): мають рівні права на користування підсобними приміщеннями і обладнанням; можуть обирати відповідальну за виконання встановлених правил особу; встановлюють за узгодженням порядок використання підсобних приміщень, а також черговість їх прибирання; розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг. За умови відсутності поквартирного (покімнатного) обліку та відсутності згоди між мешканцями квартири, житлового приміщення у гуртожитку щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється: за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря); за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю зареєстрованих осіб, що проживають у квартирі, житловому приміщенні у гуртожитку; за послуги з централізованого опалення, з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалюваної та загальної площі приміщення, яким користується власник, співвласник, наймач (орендар).

Відповідно до п. 13 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572 спори, що виникають під час користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, розв'язуються шляхом проведення переговорів між учасниками спору або у судовому порядку.

На момент розгляду даної справи, судом встановлено, що між співвласниками квартири № АДРЕСА_4 не встановлений порядок користування вказаною квартирою.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. При цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572, з наступними змінами, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Тобто, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, згідно ст. 322 ЦК України.

Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном - так зазначено в ст. 360 ЦК України.

Споживачами житлово-комунальних послуг є всі мешканці, які проживають у квартирі, тобто при розділенні особового рахунку стосовно оплати комунальних послуг за квартиру, у якій залишаються у спільному користуванні коридор, кухня, ванна, вбиральня, слід виходити із частки, яка припадає на кожну особу.

Згідно п.п. 10, 13 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572 із змінами, мешканці квартири, в якій проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі): мають рівні права на користування підсобними приміщеннями і обладнанням; можуть обирати відповідальну за виконання встановлених правил особу; встановлюють за узгодженням порядок використання підсобних приміщень, а також черговість їх прибирання; розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг.

У разі коли між мешканцями квартири відсутня згода щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється: за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря); за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю членів сім'ї, що проживають у квартирі, та осіб, які проживають у квартирі більше ніж місяць; за послуги з централізованого опалення, утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалювальної та загальної площі приміщення, яким користується співвласник, наймач (орендар).

Статтею 360 ЦК України встановлено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів, обов'язкових платежів, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 74 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд зазначає, що заявлені позовні вимоги, а саме здійснення судом розподілу рахунків на сплату централізованого опалення, а також зобов'язання ВП «Черкаська ТЕЦ» ПАТ «Черкаське хімволокно» розділити платежі за послуги централізованого опалення на два рахунки між мешканцями квартири, не ґрунтується на жодній нормі закону, а відтак позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 4, 61,63 ЖК України, ст.ст. 322, 358, 360 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 7, 10, 12, 13, 77-80, 89, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ВП «Черкаська ТЕЦ» ПАТ «Черкаське хімволокно», треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про розділення особового рахунку відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу ( п.15 Розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України ).

Інформацію стосовно справи, що розглядається, можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/sud2316/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Головуючий: