ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2018 року

м.Суми

Справа №583/894/18

Номер провадження 22-ц/788/749/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Біляєвої О. М. , Кононенко О. Ю.

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

третя особа - Акціонерне товариство «Swedbank»,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20 березня 2018 року про повернення заяви про забезпечення позову в складі судді Плотникової Н.Б., постановлену у м.Охтирка,

В С Т А Н О В И В:

16 березня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - Акціонерне товариство «Swedbank» про визнання грошових заощаджень спільним майном подружжя, в якому просила визнати накопичені та заощаджені грошові кошти на банківському рахунку за номером 6763 7650 1728 7279 у АТ (АВ) «Swedbank» (ОСОБА_3), спільним сумісним майном ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з підстав набуття права спільної сумісної власності на зазначене майно у вигляді грошових заощаджень подружжям за час шлюбу, з визнанням за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/2 рівну частину грошових коштів, накопичених на банківському рахунку за номером 6763 7650 1728 7279 у АТ (АВ) «Swedbank» (ОСОБА_3) в сумі 70000,00 грн.

19 березня 2018 року від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в якій вона просила накласти арешт на грошові кошти, які зараховані та облікуються на банківському рахунку за номером 6763 7650 1728 7279 у АТ (АВ) «Swedbank» (ОСОБА_3) на імя VITAL# KORABELSKYI, тобто на громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце паспортної реєстрації: АДРЕСА_1.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20 березня 2018 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернуто заявнику.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, просить ухвалу скасувати і задовольнити заяву про забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що невжиття заходу забезпечення позову у виді арешту майна може у подальшому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки відповідач може здійснити дії, спрямовані на відчуження, приховування або переховування у будь-який спосіб даного майна.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Пунктом 8 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України так інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, також визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Повертаючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України і, відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України, вона підлягає поверненню заявнику.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п. п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, за змістом вищезазначених норм закону, заходи забезпечення позову застосовуються судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та як гарантія реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника).

Частиною першою статті 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Проте, позивачем не додано до заяви та не зазначено жодного доказу наявності банківського рахунку за номером 6763 7650 1728 7279 у АТ (АВ) «Swedbank» (ОСОБА_3), доказів того, що на даному рахунку знаходяться грошові кошти в сумі 140000 грн. і що даний рахунок належить саме відповідачу ОСОБА_2

Саме дані обставини і були підставою для повернення заяви позивачу.

Додана до апеляційної скарги фотокопія картки банку за номером 6763 7650 1728 7279 у АТ (АВ) «Swedbank» (ОСОБА_3) не є беззаперечним доказом того, що на вищевказаному рахунку знаходяться грошові кошти в сумі 140000,00 грн., також доказом про те, що даний рахунок належить саме відповідачу ОСОБА_2 На картці зазначено лише прізвище та імя власника рахунку.

Інші доводи апеляційної скарги стосуються заявлених позовних вимог, оскаржуваною ухвалою не вирішувалися, висновків щодо обґрунтованості заявлених вимог в даній ухвалі суд не робив, тому не заслуговують на увагу колегії.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог закону, підстави для її скасування відсутні.

Повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає позивачу, належно оформивши своє звернення, додавши відповідні документи, знову клопотати про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20 березня 2018 року про повернення заяви про забезпечення позову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді : О.М. Біляєва

ОСОБА_4