Дата документу 31.05.2018
Справа № 334/1168/16-ц
Провадження № 2/334/148/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Баруліної Т.Є.,

при секретарі Куліковій Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» до ОСОБА_1, третя особа: Автогосподарство ГУМВС України в Запорізькій області про стягнення у регресному порядку грошової суми,

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС» звернулося до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1, третя особа: Автогосподарство ГУМВС України в Запорізькій області про стягнення у регресному порядку грошової суми. В позові зазначили, що 14.07.2015 в 22 год. 15 хв. на пр. Леніна з боку бульвару Шевченко в напрямку вул.. Панфіловців в м. Запоріжжя, сталася ДТП за участю автомобіля ОСОБА_2 р/н 1454, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3

Згідно Постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя, провадження по справі за ст. 124 ОСОБА_4 України, відносно ОСОБА_1 було закрито, однак його цивільно-правова відповідальність настала, як водія який спричинив ДТП, в результаті якої було пошкоджено автомобілі.

Відповідальність Відповідача, як водія, який на момент настання ДТП керував автомобілем ОСОБА_2 р/н 1454, була застрахована ПРИВАТНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЮНІВЕС», згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № А1/7408604 (ОСОБА_5), страхувальником за даним полісом виступало Автогосподарство ГУМВС України в Запорізькій області.

Внаслідок ДТП автомобілю НОМЕР_2, завдано технічних пошкоджень. Розмір шкоди, в результаті його пошкодження при ДТП. підтверджується актом огляду, ремонтною калькуляцією, експертизою та складає суму у розмірі 24 552,50 грн. А також витрати на евакуатор у розмірі 600,00 грн. За вказаною ДТП, ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», згідно страхового акту ГО-1634/ЗП від 15.12.2015 року, сплатило власнику пошкодженого автомобіля, відповідно до умов полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхове відшкодування в сумі 24 152,50 грн., що підтверджується платіжним дорученням №5201 від 18.12.2015 р. і цим самим відшкодувало завдану Відповідачем шкоду

Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь - 24 152,50 грн. та стягнути сплачений судовий збір в розмірі в 1 378,0 грн.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції.

У відповідності до п. 9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позову, та надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що в ході розгляду адміністративної справи було встановлено, що під час дорожньо-транспортної пригоди Відповідач перебував на посаді інспектора роти ДТП ГУМВС України в Запорізькій області, керував службовим автомобілем «Рено-Кенго» р.н. 1454 і виконував службові обовязки. Пригоду скоїв перебуваючи в стані крайньої необхідності і на підставі цього справу було закрито. Отже, зазначеним документом підтверджено, що відповідач спричинив шкоду під час виконання службових обовязків.

Відповідно до ст. 1172 Цивільного Кодексу України саме юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків.

У звязку з чим, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог ПрАТ «СК Юнівес» до нього ОСОБА_1 про стягнення в регресному порядку грошової суми.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши відповідача, оцінивши всі докази у сукупності, прийшов до наступних висновків.

Згідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Судом встановлено, що 14.07.2015 в 22 год. 15 хв. на пр. Леніна з боку бульвару Шевченко в напрямку вул. Панфіловців в м. Запоріжжя, сталася ДТП за участю автомобіля ОСОБА_2 р/н 1454, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля, який на момент настання ДТП керував автомобілем ОСОБА_2 р/н 1454, була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ЮНІВЕС», згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № А1/7408604, страхувальником за даним полісом виступало Автогосподарство ГУМВС України в Запорізькій області. Дія полісу з 23.10.2014 по 22.10.2015 року. (а.с. 3).

Статтею 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Згідно Постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя, провадження по справі за ст. 124 ОСОБА_4 України, відносно ОСОБА_1 було закрито. В постанові зазначено, що ОСОБА_1 знаходився на службі в ОВС, виконував свої функціональні обовязки, передбачені Законом України «Про міліцію». В звязку з тим, що ОСОБА_1 переслідував транспортний засіб, водій якого скоїв правопорушення, суд вбачає, що він діяв в стані крайньої необхідності. (а.с. 6-7).

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановленні рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

18.10.2015 року ОСОБА_4 звернулася до ПрАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС» із заявою про відшкодування шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 14.07.2015 року за участю за участю автомобіля ОСОБА_2 р/н 1454, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля НОМЕР_3, який належить ОСОБА_4 (а.с. 8).

Розмір завданих збитків, спричинених власнику автомобіля НОМЕР_3 відповідно до Звіту №ГО-1634 від 07.12.2015 становить 24 552,90 грн. (а.с. 16-29)

Відповідно до страхового акту №ГО-1634/ЗП до полісу № А1/7408604 від 23.10.2014 страхове відшкодування власнику автомобіля НОМЕР_3, ОСОБА_4 підлягає до виплати 24 152,90 грн. (а.с. 4).

Відповідно до ч. 1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч. 1 ст.1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків.

Відповідно до ч.2 п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 р. не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у звязку з виконанням своїх трудових (службових) обовязків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК України.

На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоровю у звязку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя і четверта статті 1187 ЦК).

Фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обовязків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдавача шкоди - у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191 ЦК).

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував на службі в Органах внутрішніх справ України, керував службовим автомобілем «Рено-Кенго» р.н. 1454 та виконував покладені на нього службові обовязки, ОСОБА_1 не може нести відповідальність за завдану шкоду, оскільки саме юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків.

Таким чином, зясувавши обставини справи та надавши належну оцінку зібраним у справі доказам, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ПрАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС» до ОСОБА_1 про стягнення у регресному порядку грошової суми не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, витрати на оплату судового збору в сумі 1378 грн., також не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 18, 76, 81, 83, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, п. 9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, ст. ст. 1166, 1187, 1172 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» до ОСОБА_1, третя особа: Автогосподарство ГУМВС України в Запорізькій області про стягнення у регресному порядку грошової суми відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного рішення 07.06.2018.

Суддя: Баруліна Т. Є.