Справа № 581/201/18
Провадження № 2/581/117/18
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 травня 2018 року селище ОСОБА_1

Липоводолинський районний суд Сумської області у складі судді Сізова Д.В.,

з участю секретаря судового засідання Самілик Н.М.,

позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3

про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

30 березня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивує наступними обставинами.

Після смерті його матері ОСОБА_4, яка настала 01 серпня 2017 року, відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку та земельних ділянкок (паїв). Матір заповіту не складала, а спадкоємцями за законом є він та його брат ОСОБА_3

На час смерті матір проживала з ОСОБА_3 та його сімєю, позивач проживав окремо. Його брат ОСОБА_3 подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті матері, а позивач пропустив визначений законом для прийняття спадщини строк.

Поважними причинами пропуску такого строку зазначає ту обставину, що він неодноразово просив ОСОБА_3 надати йому свідоцтво про смерть матері, державні акти на земельні ділянки та інші документи, які б дали змогу звернутися до нотаріальної контори та подати заяву про прийняття спадщини, але кожного разу він із різних причин відкладав надання цих документів. У січні 2018 року позивач звертався до Липоводолинської державної нотріальної контори для прийняття спадищини, але нотаріус не прийняв його, вказавши на свою зайнятість. У лютому 2018 року він знову звернувся до цієї ж нотаріальної контори та дізнався від нотаріуса, що він вже пропустив строк для прийняття спадщини.

У звязку з викладеним, просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері.

У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав. Вказав, що по питанню прийняття спадщини звертався до брата близько пяти разів, він обіцяв разом з ним підти до нотаріуса, але кожного разу з різних причин їх візит відкладався. Уперше він прийшов до нотаріальної контори у січні 2018 року, але там був не прийомний день, до нотаріуса він не потрапив. Потім особисто із вказаного питання він прийшов до нотаріуса лише у березні 2018 року та дізнався про пропуск ним строку для прийняття спадщини. Відмовився від підтримання клопотання про допит у якості свідка державного нотаріуса ОСОБА_5

Відповідач у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову. Пояснив, що його брат ОСОБА_2 дійсно звертався до нього з питанням прийняття спадщини після матері, але він не бажав, щоб останній приймав її, тому і не ходив разом із ним до нотаріуса. Жодних перепон у реалізації права брата на прийняття спадщини умисно не створював.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

Із матеріалів справи вбачається, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є рідними братами, їх матірю значиться ОСОБА_4 (а.с. 7, 20).

Відповідно до свідоцтв про право власності від 21 серпня 2014 року ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належали по 1/2 частині земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площами 2,365 га, 0,1256 га, 0,8126 га (а.с.21-27).

1 серпня 2017 року ОСОБА_4 померла (а.с.8).

Із довідок Липоводолинської селищної ради Сумської області від 14 грудня 2017 року, 19 березня 2018 року вбачається, що ОСОБА_4 на час смерті була зареєстрована та проживала ІНФОРМАЦІЯ_3 разом зі своїм сином ОСОБА_3, невісткою ОСОБА_6, онуками ОСОБА_3 та ОСОБА_7 (а.с.9, 19).

01 лютого 2018 року відповідач ОСОБА_3 звернувся до державного нотаріуса Липоводолинської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4, заведено спадкову справу №14/2018 (а.с. 18).

22 березня 2018 року ОСОБА_2 постановою державного нотаріуса Липоводолинської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті ОСОБА_4 (а.с. 10). Із постанови нотаріуса вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до нотаріуса з відповідною заявою, до якої, крім іншого, долучив копію свідоцтва про смерть матері, копію свого свідоцтва про народження та довідку селищної ради про останнє місце проживнаня померлої.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини, позивач вказує, що він бажав звернутися до нотаріуса разом із братом, інших причин не зазначає.

На переконання суду, вказані обставини не можна визнати поважними причинами пропуску позивачем строку звернення з заявою про прийняття спадщини, оскільки вони не впливали на можливість вчинення позивачем відповідної дії щодо прийняття спадщини. Знаючи про смерть матері та будучи обізнаним про встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини ОСОБА_2 не вчинив жодних дій, які б вказували на його бажання вчасно прийняти спадщину. Відсутність у нього документів про смерть матері та правостановлюючих документів на належне їй майно не вказують на наявність перепон у реалізації ним свого права на спадщину. За наявності бажання, вказані документи могли бути ним отриманні самостійно або шляхом звернення нотаріуса з відповідними запитами. Умисних дій відповідача, які б перешкоджали позивачу прийняти спадщину після смерті матері, судом не встановлено.

За таких обставин, за відсутності доказів поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд відмовляє у задоволенні позову.

Керуючись ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_2; вул.Лермонтова, буд.3, селище ОСОБА_1, Сумська область; РНОКПП: НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_3; вул.Покровська, буд.88, селище ОСОБА_1, Сумська область; РНОКПП: НОМЕР_2.

Суддя Д. В. Сізов