Провадження номер 2/741/49/18
Єдиний унікальний номер 741/708/16
РІШЕННЯ

іменем України

15 травня 2018 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Дикого В.М.,

за участі секретаря с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до приватного підприємства «Агропрогрес» про визнання договорів оренди землі недійсними,

УСТАНОВИВ:

10 травня 2016 року ОСОБА_3, представляючи на підставі довіреності інтереси ОСОБА_2, подав до Носівського районного суду Чернігівської області позовну заяву до приватного підприємства «Агропрогрес» (далі ПП «Агропрогрес») про визнання договорів оренди землі недійсними. Свої вимоги представник позивача обґрунтовував тим, що ОСОБА_2 є власником земельних ділянок площею 3,6537 га, кадастровий номер :02:001:0639, та площею 0,7514 га, кадастровий номер :02:001:0640, розташованих на території Ганнівської сільської ради Носівського району Чернігівської області. Цими земельними ділянками впродовж декількох років користується ПП «Агропрогрес», але позивач не укладала з відповідачем будь-яких договорів оренди землі. Восени 2015 року позивач повідомила в усній розмові ПП «Агропрогрес», що з наступного року планує розпочати самостійно використовувати свої земельні ділянки та просила звільнити їх. Однак, представники відповідача повідомили, що відповідач користується земельними ділянками на підставі діючих договорів оренди землі, що укладені в 2009 році та діють до 2019 року, тому вимога позивача про звільнення земельних ділянок є передчасною. У подальшому позивач звернулася до відповідача та відділу Держгеокадастру у Носівському районі із зверненнями про надання копій відповідних договорів оренди землі. Відділом Держгеокадастру у Носівському районі їй повідомлено, що 25.06.2009 під № 20 та № 77 зареєстровано договори оренди вищевказаних земельних ділянок на 10 років, орендарем зазначено ПП «Агропрогрес». Відповідачем звернення позивача проігноровано. Позивач уважає договори оренди землі недійсними, адже вони укладені без її волевиявлення, позивач не досягала з відповідачем згоди з усіх істотних умов договорів, не складала та не скріплювала своїм підписом цих договорів, що суперечить вимогам ст. 203, 207, 638 ЦК України. Оскільки відповідач користується земельним ділянками на підставі правочинів, які не укладалися (не підписувалися) орендодавцем, то представник позивача просив судовим рішенням захистити порушені майнові права позивача, визнавши вищевказані договори оренди землі недійсними на підставі ст. 215 ЦК України, та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та пояснили, що ОСОБА_2 не підписувала жодних договорів оренди землі з ПП «Агропрогрес». Підписи на зареєстрованих договорах їй не належать.

У судове засідання, яке відбулося 15 травня 2018 року, позивач та представник позивача не зявилися, представник позивача подала до суду заяву, у якій підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити та розглянути справу за відсутності позивача та представника позивача.

У судовому засіданні, яке відбулося 27 травня 2016 року, представник відповідача ОСОБА_4 не визнав позовні вимоги. У численні чергові судові засідання представник відповідача не зявився, про дату, час та місце розгляду справи ПП «Агропрогрес» повідомлялося належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень судових повісток (а. с. 167, 175, 177).

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, суд проводить судове засідання 15 травня 2018 року без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п. 9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У ході судового розгляду встановлено, що згідно з державним актом на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЧН № 042389, зареєстрованим у Книзі записів державним актів на право приватної власності на землю за № 320 від 25.11.2002, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки загальною площею 4,4051 га, у межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Ганнівської сільської ради, земельна ділянка складається із земельної ділянки площею 0,7514 га та земельної ділянки площею 3,6537 га, (а. с. 6). У подальшому земельній ділянці площею 0,7514 га присвоєно кадастровий номер :02:001:0639, а земельній ділянці площею 3,6537 га :02:001:0640.

Із повідомлення відділу Держгеокадастру у Носівському районі від 23.02.2016 убачається, що 25 червня 2009 року відносно земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0639 зареєстровано договір оренди землі № 20, а відносно земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0640 № 77, на 10 років, орендар ПП «Агропрогрес» (а. с. 10).

За клопотанням представника позивача судом було витребувано примірники вищевказаних договорів оренди землі від відповідача та від органу, що здійснював державну реєстрацію.

Так, на виконання ухвали суду відділом Держгеокадастру у Носівському районі надано примірники договору оренди землі від 28.09.2007, предметом якого є оренда земельної ділянки кадастровий № :02:001:0640 площею 0,7514 га, та договору оренди землі від 28.09.2007, предметом якого є оренда земельної ділянки кадастровий № :02:001:0639 площею 3,6537 га, укладених від імені ОСОБА_2 із ПП «Агропрогрес», зареєстровані 25.06.2009 р. Носівським районним відділом Чернігівської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» за № 77 та за № 20, відповідно, а також акт приймання-передачі земельної ділянки кадастровий № :02:001:0640 від 28.09.2007 року та акт приймання-передачі земельної ділянки кадастровий № :02:001:0639 від 28.09.2007 року.

Відповідачем також були надані примірники таких же договорів оренди землі та актів приймання-передачі земельних ділянок, які належать орендареві.

Витребувані документи направлені на судово-почеркознавчу експертизу.

Згідно з висновком експерта Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 2486-2490/16-24 від 19 вересня 2016 року (а. с. 86-98) досліджувані підписи від імені ОСОБА_2 у наданих на дослідження договорах оренди землі від 28.09.2007 у графах «Орендодавець» як у примірниках орендаря, так і в примірниках органу, що здійснював державну реєстрацію договору оренди землі, виконані не ОСОБА_2, а іншою особою. Досліджувані підписи від імені ОСОБА_2 в наданих на дослідження актах приймання-передачі земельних ділянок від 28.09.2007 у графі «Орендодавець» як у примірниках орендаря, так і в примірниках органу, що здійснював державну реєстрацію договору оренди землі, виконані не ОСОБА_2, а іншою особою.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обовязки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається в письмовій формі.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі.

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

У постанові Верховного Суду України від 18.12.2013 р. № 6-127цс13 зазначено, що вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене ст. 203 ЦК України, є важливим чинником, без якого неможливо укладення договору оренди земельної ділянки. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа.

Під час судового розгляду встановлено, що спірні договори оренди землі були укладені без волевиявлення ОСОБА_2, оскільки між нею та відповідачем не було досягнуто згоди з усіх істотних умов договорів, вона не складала та не скріплювала своїми підписами спірних договорів, що підтверджується висновком судово-почеркознавчої експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

У разі невідповідності волевиявлення учасника правочину його внутрішній волі, такий правочин згідно з вимогами ч. 1 ст. 215 та ч. 3 ст. 203 ЦК України є недійсним.

Отже, суд робить висновок, що оспорювані правочини, а саме: договори оренди землі, є недійсними на підставі ч. 3 ст. 203 та ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Також варто зазначити, що строк позовної давності в цьому випадку позивачем не пропущено.

Відповідно до ст. 257, ч. 1 ст. 261 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Отже, перебіг строку позовної давності починається не з часу, коли сторони домовилися про тимчасове користування відповідачем земельними ділянками позивача, а з часу, коли позивач дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого майнового права.

Позивач указала, що про порушення свого майнового права їй стало відомо восени 2015 року, коли вона повідомила ПП «Агропрогрес», що планує розпочати самостійний обробіток своїх земельних ділянок, а представники ПП «Агропрогрес», у свою чергу, повідомили їй про існування діючих договорів оренди землі. З позовом до суду ОСОБА_2 звернулася 10 травня 2016 року, тобто в межах строку позовної давності.

Представником відповідача не подано жодних інших доказів, які б спростовували вказані обставини, таких доказів не містять і матеріали справи.

Отже, суд робить висновок, що вимоги позивача про визнання договорів оренди землі недійсними є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати повязані із залученням експертів та проведенням експертиз.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1102,42 грн., що підтверджується квитанцією ПАТ «Приватбанк» від 05 травня 2016 року (а. с. 1). У ході розгляду справи позивачем подано клопотання про забезпечення доказів способом їх витребування, а саме: витребування від відповідача та відділу Держгеокадастру у Носівському районі примірників договорів оренди землі та актів приймання-передачі земельних ділянок. За подання цього клопотання позивачем сплачено судовий збір у розмірі 275,61 грн., що підтверджується квитанцією ПАТ «Приватбанк» від 27 травня 2016 року (а. с. 19). Клопотання позивача задоволено.

Також позивач понесла витрати, повязані з проведенням судово-почеркознавчої експертизи, у розмірі 2995,40 грн. (а. с. 99).

Оскільки позовні вимоги позивача суд задовольняє в повному обсязі, то на підставі ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 (1102,40+275,60) грн. та витрати, повязані з проведенням експертизи, у розмірі 2995,40 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 203, 207, 215 ЦК України, ст. 141, ст. ст. 247, 263-265, 212-215, 354 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 28.09.2007, зареєстрований 25.06.2009 р. Носівським районним відділом Чернігівської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» за № 77, предметом якого є оренда земельної ділянки площею 0,7514 га, кадастровий номер :02:001:0640, розташованої на території Ганнівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, орендодавцем у якому зазначено ОСОБА_2, а орендарем приватне підприємство «Агропрогрес».

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 28.09.2007, зареєстрований 25.06.2009 р. Носівським районним відділом Чернігівської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» за № 20, предметом якого є оренда земельної ділянки площею 3,6537 га, кадастровий номер :02:001:0639, розташованої на території Ганнівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, орендодавцем у якому зазначено ОСОБА_2, а орендарем приватне підприємство «Агропрогрес».

Стягнути з приватного підприємства «Агропрогрес», ідентифікаційний код юридичної особи 31174509, на користь ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору та 2995 (дві тисячі девятсот девяносто пять) грн. 40 коп. на відшкодування витрат, повязаних з проведенням судово-почеркознавчої експертизи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий