АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/4860/2018 Головуючий у 1 інстанції - Тітова М.Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 25 квітня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним,

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2016 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4про визнання правочину недійсним.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 25 квітня 2018 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним залишено без розгляду.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 подавапеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала була винесена з порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального права.

Скаржник зазначає, що 24.04.2018 року позивач подав клопотання до канцелярії Оболонського районного суду м. Києва про перенесення розгляду справи у зв'язку із відрядженням разом із підтверджуючим доказом, а саме, документом про службове відрядження.

Вказує, що судове засідання від 03.04.2018 року позивач не з'явився, оскільки знаходився на стаціонарному лікуванні, про що подав до суду відповідне клопотання про перенесення розгляду справи і додав відповідні медичні довідки.

Зазначив, що матеріали справи не містять протоколу судового засідання від 03.04.2018 року, натомість в матеріалах справи наявний протокол судового засідання від 02.04.2018 року по зовсім іншій справі із іншим номером справи та іншими сторонами.

На думку скаржника, посилання суду на п. 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України є безпідставним, оскільки суд було повідомлено про причини неявки позивача, і вони були вагомі для перенесення розгляду справи.

Позивач та його представник в суді апеляційної інстанції підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, причину неявки суду не повідомив.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з'явилися.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку п.8 розділу Х111 Перехідних положень Цивільно-процесуального кодексу України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що в судові засідання від 03 квітня 2018 року та від 25 квітня 2018 року позивач вдруге поспіль не з'явився та не забезпечив явку свого представника, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавав.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції повністю погодитися не можна.

Відповідно до ч.1 п.3 ст. 257 ЦПК України визначено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом у листопаді 2016 року.

Як вбачається із матеріалів справи, неодноразово справа призначалася до розгляду в судові засідання, а саме: 09.02.2017 року, 20.04.2017 року, 17.07.2017 року, 20.12.2017 року, 21.02.2018 року, 03.04.2018 року, 25.04.2018 року.

Проте, позивачем по справі неодноразово подавались клопотання про відкладення розгляду справи.

Так, останні судові засідання були призначені на 03 квітня 2018 року та 25 квітня 2018 року. Позивач був належним чином повідомлений про судове засідання, призначене на 03 квітня 2018 року, про що свідчить розписка, наявна в матеріалах справи (а.с.54).

02 квітня 2018 року позивач подав до суду заяву про перенесення розгляду справи, призначеної на 03 квітня 2018 року, у зв'язку з хворобою, підтвердивши свою хворобу медичними довідками( а.с.56-57).

03 квітня 2018 року суд ухвалив оголосити по справі перерву до 25 квітня 2018 року. З матеріалів справи вбачається, що позивач був належним чином повідомлений про судове засідання, призначене на 25 квітня 2018 року, оскільки ним знову була подана заява про перенесення розгляду справи у зв'язку з відрядженням, до якої він долучив наказ - розпорядження про відрядження (а.с.64).

Таким чином, позивач, який повторно не з'явився в судове засідання, двічі повідомив суд про поважні причини своєї неявки, а тому суд першої інстанції не мав підстав залишати його позовну заяву без розгляду.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції повинна бути скасована , оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до ст.. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379 ЦПК України, колегіясуддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 25 квітня 2018 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 31 травня 2018 року.

Головуючий:

Судді: