Справа № 445/1159/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2018 року Золочівський районний суд Львівської області

в складі судді: Сивак В. М.,

при секретарі Захарчук Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Золочеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади села Гологори в особі Гологірської сільської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до територіальної громади села Гологори в особі Гологірської сільської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 27.03.2005 року помер ОСОБА_2. Сапдкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця становить земельна ділянка площею 1,4847 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 0,9658 га кадастровий номер :28:000:0412, та площею 0,5189 га, кадастровий номер :27:000:0027, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Гологірської сільської ради Золочівського району Львівської області. Дане майно фактично успадкувала його дружина ОСОБА_3, оскільки проживала на час смерті разом з ним.

Також позивач ОСОБА_1, зазначає, що 07.05.2011 року померла ОСОБА_3. За життя спадкодавцем було здійснено розпорядження своїм майном на користь позивача, склавши заповіт, який було посвідчено 30.12.2005 року, виконавчим комітетом Гологірської сльської ради Золочівського району Львівської області за реєстраційним №20, згідно якого все майно заповіла позивачу. спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця становить земельна ділянка площею 2,0822 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 1,5467 га кадастровий номер :28:000:0413, та площею 0,5356 га кадастровий номер :27:000:0026, які виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовані на території Гологірської сільської ради Золочівського району Львівської області.

При зверненні до нотаріуса з"ясувалося, що відсутній оригінал Державного акту, у зв'язку з чим йому нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Тому вона звертається до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач - Гологірська сільська рада Золочівського району Львівської області, в судове засідання не з'явилися. Подали до суду лист в якому просять розгляд справи проводи без участі їх представника. Позов визнає.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюються.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-СГ № 185791 вбачається, що ОСОБА_2 помер 27 березня 2005 року.

Згідно довідки, виданої Гологірвської сільською радою Золочівського району Львівської області від 07.05.2018 року № 546, вбачається, що спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла його дружина ОСОБА_3, яка проживала однією сім'єю із спадкодавцем за адресою: с. Гологори, вул. Горішня Воля, 23 Золочівського району Львівської області, з дня одруження по день його смерті, а також за власні кошти похоронила його.

Як вбачається із копії заповіту складеного 30.12.2005 року посвідченого виконавчим комітетом Гологірської сільської ради Золочівського району Львівської області, ОСОБА_3 заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право своїй внучці ОСОБА_4.

Свідоцтвом про смерть серії І-СГ № 242926 стверджується, що ОСОБА_3 померла 07.05.2011 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 була власником земельної ділянки 2,0822 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 1,5467 га, кадастровий номер :28:000:0413, та площею 0,5356 га, кадастровий номер :27:000:0026, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Гологірської сільської ради Золочівського району львівської області. Також встановлено, що ОСОБА_2 був власником земельної ділянки 1,4847 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 0,9658 га, кадастровий номер :28:000:0412 та площею 0,5189 га, кадастровий номер :27:000:0027, для ведення товарного сільскогосподарського виробництва, які розташовані на території Гологірської сільської ради Золочівського району Львівської області.

Відповідно дост.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно із ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Заст.1218 ЦК Українидо складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1ст.1225 ЦК Україниправо власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Положення ст.ст. 81, 131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування.

З огляду на те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 дійсно належали на праві власності земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,0822 га та 1,4847 га, які позивач успадкував після їх смерті, тому суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на вказане вище спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст.16,328, 392, 1218, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст. 81, 131 ЗК України, суд,

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати, за ОСОБА_1, право власності на земельну ділянку 2,0822 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 1,5467 га, кадастровий номер :28:000:0413, та площею 0,5356 га, кадастровий номер :27:000:0026, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Гологірської сільської ради Золочівського району Львівської області, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_3, яка померал 07.05.2011 року.

Визнати, за ОСОБА_1, право власності на земельну ділянку 1,4847 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 0,9658 га, кадастровий номер :28:000:0412 та площею 0,5189 га, кадастровий номер :27:000:0027, для ведення товарного сільскогосподарського виробництва, які розташовані на території Гологірської сільської ради Золочівського району Львівської області, в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_2, який помер 27.03.2005 року.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя ОСОБА_5