Справа № 562/1292/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2018 року Здолбунівський районний суд

Рівненської області в складі:

головуючого судді Ємельянової Л.В.

при секретарі Аврамчук Н.П.

за участю представника заявника ОСОБА_1

державного виконавця Здолбунівського РВ ДВС ОСОБА_2

стягувача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Здолбунові скаргу ОСОБА_4 на дії державного виконавця Здолбунівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою про визнання протиправними дій державного виконавця відділу ДВС Здолбунівського районного управління юстиції Рівненської області ОСОБА_2 щодо виселення його з житлового будинку № 11 по вул.Сурмичі в смт.Мізоч Здолбунівського району Рівненської області, у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого листа, виданого 01 лютого 2018 року Здолбунівським районним судом Рівненської області по цивільній справі № 562/1292/17 про усунення для ОСОБА_3 перешкод в користуванні належним їй житловим будинком № 11 по вул.Сурмичі в смт.Мізоч Здолбунівського району Рівненської області шляхом виселення з вказаного будинковолодіння ОСОБА_4. В обгрунтування скарги зазначає, що державним виконавцем йому не було направлено постанову про добровільне виконання рішення суду та не було попереджено про примусове виконання рішення суду, його речі з житлового будинку було поміщено у надвірну будівлю (гараж), де вони можуть стати непридатними, акти державного виконавця він отримав 02 березня 2018 року. Просить визнати дії державного виконавця Струк Р.М. незаконними та зобов'язати державного виконавця поновити його права.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_4 вимоги скарги підтримав у повному обємі. Пояснив суду, що він є інвалідом треьої групи у звязку з онкологічним захворюванням, тому 01 березня 2018 року йому необхідно було поїхати в онкодиспансер, щоб забрати лікарняний листок тимчасової непрацездатності. Державним виконавцем не було його повідомлено про вчинення виконавчих дій щодо примусового виселення його з домоволодіння № 11 по вул.Сурмичі в смт.Мізоч Здолбунівського району Рівненської області. Вранці 01 березня 2018 року йому повідомила його колишня дружина ОСОБА_3 про те, що в цей день буде проводитись його виселення з будинку, на що він відповів: «Що хочете, те робіть», оскільки йому потрібно було їхати в онкодиспансер. Просить скаргу задовольнити.

Державний виконавець Здолбунівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 заяву не визнала. Пояснила суду, що 07 лютого 2018 року відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 562/1292/17, виданого 01 лютого 2018 року Здолбунівським районним судом Рівненської області про усунення для ОСОБА_3 перешкод в користуванні належним їй житловим будинком (будинковолодінням) №11 по вулиці Сурмичі в смт.Мізоч Здолбунівського району Рівненської області шляхом виселення із вказаного будинковолодіння ОСОБА_4. Державним виконавцем відповідно до ч.6 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" надано термін боржнику протягом 10 (десяти) робочих днів добровільно виконанати рішення суду, тобто до 21 лютого 2018 року. Постанова про відкриття виконавчого провадження була надіслана ОСОБА_4 рекомендованим листом поштою. У встановлений строк боржник в добровільному порядку рішення суду не виконав, про що 22 лютого 2018 року було складено акт державного виконавця. 23 лютого 2018 року державним виконавцем призначено примусове виселення на 10 год. 00 хв. 01 березня 2018 року. Повідомлення про примусові дії було надіслано поштою, що стверджується квитанцією з відділення пошти. Боржник вважається повідомленим про його примусове виселення, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися виселення, чи іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем. Враховуючи, що боржник ухилявся від отримання поштової кореспонденції, вона також у телефонному режимі повідомляла його про примусові дії щодо виселення. Відсутність боржника, належним чином повідомленого про день і час примусового виселення, під час виконання рішення про виселення боржника не є перешкодою для його виселення. 01 березня 2018 року державним виконавцем здійснено примусове виселення ОСОБА_4 в присутності двох понятих, представника селищної ради та працівника поліції, про що складено акт державного виконавця. Боржник за адресою проведення виконавчих дій був відсутній, тому державний виконавець провів опис майна та передав його на зберігання стягувачу ОСОБА_3 Копію акта про опис майна було направлено боржнику на адресу зареєстрованого його місця проживання. Порушень процесуальних дій державним виконавцем не допущено. Тому вважає скаргу безпідставною, просить відмовити у задоволенні.

Стягувач ОСОБА_3 пояснила суду, що ОСОБА_4 відмовляється отримувати листи, які направляє державний виконавець поштою. 01 березня 2018 року вранці вона повідомила ОСОБА_4, що буде проводитись примусове виселення його з належного їй будинковолодіння, на що ОСОБА_4 їй відповів: «Робіть що хочете» і пішов з будинку. Близько 15 години він повернувся у стані алкогольного спяніння. У цей день він на лікарняному не був. Деякі свої речі ОСОБА_4 вже забрав з приміщення гаража. Вважає скаргу безпідставною, просить відмовити у її задоволенні.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 06 жовтня 2017 року ОСОБА_4 зобов'язано не чинити перешкод ОСОБА_3 в користуванні майном - будинком №11 по вулиці Сурмичі в смт.Мізоч Здолбунівського району Рівненської області. Постановою Апеляційного суду Рівненської області від 17 січня 2018 року рішення суду першої інстанції скасовано. Постановлено усунути для ОСОБА_3 перешкоди в користуванні належним їй житловим будинком (будинковолодінням) №11 по вулиці Сурмичі в смт.Мізоч Здолбунівського району Рівненської області шляхом виселення із вказаного будинковолодіння ОСОБА_4.

Ухвалою Верховного Суду від 12 березня 2018 року в задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зупинення виконання постанови Апеляційного суду Рівненської області від 17 січня 2018 року відмовлено.

На підставі виконавчого листа № 562/1292/17, виданого 01 лютого 2018 року Здолбунівським районним судом Рівненської області про усунення для ОСОБА_3 перешкод в користуванні належним їй житловим будинком (будинковолодінням) №11 по вулиці Сурмичі в смт.Мізоч Здолбунівського району Рівненської області шляхом виселення із вказаного будинковолодіння ОСОБА_4, державним виконавцем Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 відкрите виконавче провадження, що стверджується постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 55726281 від 07 лютого 2018 року. Боржнику надано термін протягом 10 (десять) робочих днів для добровільного виконання рішення суду.

У п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" судам роз'яснено, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом України "Про виконавче провадження" передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом України "Про виконавче провадження" заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Права та обов'язки державного виконавця чітко визначені ст.18 Закону України "Про виконавче провадження".

Частиною 1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Згідно з ч.4 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" вимоги виконавця щодо виконання рішень є обовязковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження ВП № 55726281, державним виконавцем на виконання вимог Закону щодо примусового виконання рішення суду 07 лютого 2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано боржнику строк для добровільного виконання рішення суду протягом 10 (десяти) робочих днів (до 21 лютого 2018 року). Постанова направлялася боржнику поштою рекомендованим листом з повідомленням, що стверджується відповідною квитанцією Укрпошти від 09.02.2018р.

У звязку з невиконанням боржником рішення суду в добровільному порядку, 22 лютого 2018 року державним виконавцем було складено акт державного виконавця та згідно ч.2 ст.63 Закону України "Про виконавче провадження" на боржника накладено штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1700 грн.

23 лютого 2018 року державним виконавцем було направлено сторонам повідомлення про примусові виконавчі дії щодо виявлення та опису майна, які будуть проводитися 01 березня 2018 року.

01 березня 2018 року в смт.Мізоч Здолбунівського району Рівненської області по вул.Сурмичі,11 державним виконавцем Струк Р.М. в присутності двох понятих, працівника поліції та представника Мізоцької селищної ради Здолбунівського району було описано майно боржника та передано на зберігання ОСОБА_3, про що було складено акт державного виконавця та акт опису майна. При цьому в акті зазначено, що при примусовому виконанні боржник ОСОБА_4 був відсутній, хоча про місце і час примусових дій був повідомлений належним чином. Відсутність боржника не є перешкодою для проведення виконавчих дій.

Як вбачається з довідки серії АВ № 0754207, виданої 02.06.2017р. Рівненською міськрайонною спеціалізованою онкологічною МСЕК, ОСОБА_4 є інвалідом треьої групи у звязку з онкологічним захворюванням.

Однак, заявник не надав суду будь-яких доказів на підтвердження того, що 01 березня 2018 року він знаходився у медичному закладі і, що йому необхідно було там знаходитись.

Згідно з ч.1 ст.19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

З пояснень ОСОБА_4 у судовому засіданні вбачається, що він до державного виконавця ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження не зявлявся, клопотань не заявляв, усних та письмових пояснення не надавав.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 своєю поведінкою намагається перешкодити державному виконавцю своєчасному вчиненню виконавчих дій щодо його виселення із будинковолодіння.

Крім того, частиною 4 ст.19 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що сторони виконавчого провадження зобовязані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обовязкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

У відповідності до ч.5 ст.19 Закону України "Про виконавче провадження" боржник зобовязаний, зокрема, утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; своєчасно зявлятися на вимогу виконавця.

Таким чином, судом встановлено, що державним виконавцем Струк Р.М. вжито належних заходів з примусового виконання судового рішення, встановлених Законом України "Про виконавче провадження", неупереджено, своєчасно, вчинено виконавчі дії в межах повноважень державного виконавця.

За таких обставин скарга до задоволення не підлягає за безпідставністю.

Керуючись ст.ст.450-452 ЦПК України, ст.ст.18, 19, 20 Закону України "Про виконавче провадження", суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 в задоволенні скарги на дії державного виконавця Здолбунівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Здолбунівський районний суд Рівненської області.

С у д д я