Справа № 472/42/18
Провадження №2/472/141/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"07" травня 2018 р. смт. Веселинове
Веселинівський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Кучерявенко С.С.,
при секретарі Чорної О.В.
за участю представника пощзивачів ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Веселинове Миколаївської області справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області, ОСОБА_5 про визнання права власності у порядку спадкування.
19 січня 2018 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до Веселинівської селищної ради Веселинівського району, ОСОБА_5 про визнання права власності у порядку спадкування.
Спадщину після його смерті прийняла дружина ОСОБА_7, яка 07 квітня 2005 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом № 43.
Після оформлення спадкових прав, ОСОБА_7 розпочала підготовку до виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку, однак завершити оформлення не встигла, оскільки 12 липня 2006 року померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 030493 від 15 липня 2006 року.
На час смерті з ОСОБА_7 проживав їх батько ОСОБА_8, який спадщину прийняв, про що подав заяву до Веселинівської державної нотаріальної контори і 16 січня 2007 року заведено спадкову справу № 8/07.
03 грудня 2010 року ОСОБА_8 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 130751 від 06 грудня 2010 року.
Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 5,77 га , розташовану на території Веселинівської селищної ради, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, успадковану ним після смерті ОСОБА_7, яка успадкувала її після смерті ОСОБА_6, право власності якого було посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку сері МК № 058668 Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області 14 жовтня 2003 року та зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за №138.
За життя ОСОБА_8 заповіту не залишив, тому вони та ОСОБА_5, як діти померлого отримали право на спадщину за законом у першу чергу . Інших спадкоємців немає.
У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вище зазначену земельну ділянку нотаріус відмовив посилаючись на те, що не додано відомості (інформацію) та документи , необхідні для вчинення нотаріальної дії.
За таких обставин позивачі не можуть отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом, а тому звернулися до суду з вказаним позовом.
Для підтвердження обставин прийняття спадщини позивачі заявили клопотання про витребування від нотаріуса копії спадкових справ заведеної після смерті ОСОБА_6, ОСОБА_7Й та ОСОБА_8
Ухвалою суду від 06 лютого 2018 року було відкрито провадження по цивільній справі та призначено справу до підготовчого судового засідання. Від державного нотаріуса ОСОБА_9 Веселинівської державної нотаріальної контори витребувано копії спадкових справ № 33/05, заведеної за фактом смерті ОСОБА_6, № 08/0, заведеної за фактом смерті ОСОБА_7, № 70/2011, заведеної за фактом смерті ОСОБА_8.
Позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність за участю представника ОСОБА_1, позовні вимоги підтримують повністю.
Представник позивачів ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав повністю, з підстав викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити.
Зокрема зазначив, що після смерті батька позивачів відкрилась спадщина до складу якої увійшло право власності на земельну ділянку площею 5,77 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області, однак через не додані відомості (інформацію) та документи необхідні для вчинення нотаріальної дії,позивачі не можуть оформити спадщину.
Представник відповідача ОСОБА_10 селищної ради ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала повністю та не заперечувала проти визнання права власності на земельну ділянку за позивачами.
Відповіач ОСОБА_5 в судове засідання не з"явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у порядку визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, відзив не надав.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Згідно зі ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не повідомив суд про причини неявки в судове засідання, не подав суду відзив на позовну заяву, а також не подав заяви про розляд справи у його відсутність та те, що представник позивачів ОСОБА_1 не заперечував проти заочного вирішення справи, суд з врахуванням вказаних обставин вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, наданих позивачами.
Заслухавши представника позивачів та представника відповідача, дослідивши матеріали справи з урахуванням наданих доказів, суд приходить до переконання про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 31 серпня 2004 року в смт Веселинове Веселинівського району помер ОСОБА_6
Спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняла дружина ОСОБА_7, яка 07 квітня 2005 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом за №43, однак завершити оформлення не встигла, оскільки 12 липня 2006 року померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 030493 від 15 липня 2006 року.
На час смерті з ОСОБА_7 проживав її син, батько позивачів ОСОБА_8, який спадщину прийняв, про що подав заяву до Веселинівської державної нотаріальної контори і 16 січня 2007 року заведено спадкову справу № 8/07.
03 грудня 2010 року ОСОБА_8 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 130751 від 06 грудня 2010 року.
Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 5,77 га , розташовану на території Веселинівської селищної ради, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, успадковану ним після смерті ОСОБА_7Й , яка успадкувала її після смерті ОСОБА_6, право власності якого було посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку сері МК № 058668 Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області 14 жовтня 2003 року та зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за №138.
Матеріалами спадкової справи № 70/2011 встановлено, що за життя ОСОБА_8 заповіту не залишив, тому ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, як діти померлого отримали право на спадщину за законом у першу чергу . Інших спадкоємців немає.
При зверненні до Веселинівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вище зазначену земельну ділянку нотаріус відмовив посилаючись на те, що не додано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.
Згідно ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день з якого вона оголошується померлою.
Згідно зі ст. 1258 та 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті той з подружжя, який його пережив та батьки.
Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Частинами 1 ст. 1297 та ст. 1298 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.
П. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування передбачено, що в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст. 16 ЦК України, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
У відповідності до статей 1225 ЦК України і 131 ЗК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.
Оцінивши вказані докази у їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено обставини викладені в позовній заяві, а тому суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог та визнання за позивачами права власності на вищезазначену земельну ділянку в порядку спадкування за законом.
На підставі вищевказаного, керуючись ст.ст. 16, 1218, 1223, 1268-1270 ЦК України та ст.ст. 76, 263-265, 273 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області, ОСОБА_5 про визнання права власності у порядку спадкування - задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Веселинівський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня проголошення рішення, а в разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 ,паспорт серії МР 373789, виданий Цюрупмнським РВ УМВС України у Миколаївській області від 18 липня 2012 року, зареєстрована за адресою:м. Цюрупинськ Херсонської області, 75100, ідентифікаційний номер НОМЕР_1

Позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 ,паспорт серії ЕР 088133 , виданий Веселинівським РВ УМВС України у Миколаївській області від 11 лютого 2003 року, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2

Відповідач

Відповідач :Веселинівська селищна рада Веселинівського району Миколаївської області, місце знаходження: вул.Мозолевського,14 смт Веселинове Миколаївської області,57001.

Повний текст рішення виготовлено 17 травня 2018 року.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіОСОБА_11