Справа № 161/2347/18
Провадження № 2/161/1470/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючої - судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань - Стецюка Р.В.,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, стягнення аліментів на утримання дружини з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_5 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, стягнення аліментів на утримання дружини з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років.

Свій позов мотивує тим, що з ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_6. З батьком дитини в зареєстрованому шлюбі не перебувала. Зазначає, що відповідач проживає окремо, має сім'ю, спільний з відповідачем син перебуває на повному її утриманні. Відповідач не приймає участі в матеріальному забезпеченні дитини, коштів в добровільному порядку не надає. ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, однак періодично працює за кордоном, отримує хороший заробіток. Вважає, що відповідач має можливість надавати допомогу на утримання сина в розмірі 1 100 грн. щомісячно.

Окрім того, зазначає, що дитині на даному етапі життя необхідно розвиватися у фізичному плані, відвідувати гуртки чи заняття, його необхідно забезпечити розвиваючими іграшками. Витрати на такий розвиток дитини становитимуть для позивача непомірні кошти, тому просить стягувати з відповідача по 500 грн. додаткових витрат на утримання сина щомісячно.

З моменту народження сина позивач не працює, перебуває в декретній відпустці, єдиним джерелом доходів є соціальні виплати на дитину. Коштів самостійно утримувати дитину та забезпечувати себе змоги не має. Потребує коштів і на своє утримання.

А тому, просить стягувати на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі у розмірі 1100 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом та до досягнення сином повноліття; стягувати додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина в розмірі 500 грн. щомісячно, а також стягувати аліменти на її утримання в розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення дитиною 3-ьох років.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримали з викладених у позовній заяві підстав. Просили позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 вимоги позову визнав частково. Не заперечував щодо присудження аліментів на дитину, однак в меншому від заявленого розмірі. Щодо додаткових витрат та аліментів на утримання матері дитини заперечував. Вказував на те, що у відповідача є двоє неповнолітніх дітей в шлюбі. Відповідач офіційно працює, має дохід приблизно 3-4 тисячі гривень в місяць, винаймає житло.

Заслухавши поясненняучасників справи, дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що сторони у справі є батьками ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження (а.с. 9).

З пояснень викладених в позовній заяві та наданих стороною позивача в судовому засіданні вбачається, що позивач самостійно в достатній мірі не може забезпечувати сина усім необхідним. На даний час перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною, єдиним джерелом доходу є соціальні виплати від держави в розмірі 860 грн. щомісячно. Крім того, у неї на утриманні є старша донька, на яку вона отримує аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно.

Неповнолітній ОСОБА_5 проживає з матір'ю.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину.

З довідки про доходи, виданої Філією «Волинський державний обласний навчально-курсовий комбінат УДП «Укрінтеравтосервіс» від 12.03.2018 (а.с. 87) вбачається, що відповідач ОСОБА_5 на даному підприємстві займає посаду головного інженера. В період з квітня 2017 року по лютий 2018 року отримав дохід в розмірі 45 519, 58 грн.

Оскільки станом на час розгляду справи відповідач офіційно працевлаштований, отримує стабільний дохід у виді заробітної плати, то аліменти слід стягувати в частці від його заробітку.

З наданих суду доказів вбачається, що відповідач з 2002 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1. В шлюбі у них народилося двоє дітей (а.с. 91-93).

В судовому засіданні не встановлено наявності у відповідача доходів від належного йому нерухомого майна. Позивачем не доведені витрати відповідача, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, з врахуванням, що відповідач є працездатним, здоровим чоловіком, офіційно працевлаштований, отримує стабільний дохід, на утриманні має дружину та двох неповнолітніх дітей, суд дійшов висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн. щомісячно, починаючи з 14 лютого 2018 року, до досягнення дитиною повноліття.

Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим.

Згідно з ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати можуть фінансуватися на перед або покриватися після їх фактичного понесення.

З матеріалів справи вбачається, що малолітній син сторін часто хворіє, має вроджену патологію, потребує лікування, на яке позивач постійно витрачає кошти, що підтверджується копіями медичних документів та копіями чеків на придбання ліків.

З урахуванням наявності у відповідача стабільного доходу, суд вважає, що він спроможний оплачувати додаткові витрати, пов'язані з лікуванням дитини в розмірі 250 грн. щомісячно.

Частиною 2 статті 91 СК України передбачено, що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини відповідно до частин другої-четвертої статті 84 та статей 86 і 88 СК України.

Відповідно до вимог ч.ч. 2,4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Судом встановлено, що сторони в зареєстрованому шлюбі не перебували, разом не проживають, відповідач з 2002 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 відповідача на утриманні двоє неповнолітніх дітей в шлюбі та спільна з відповідачем дитина, забезпечення яких є пріоритетним.

Позивач не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що чоловік - батько дитини має такий дохід, що може надавати матеріальну допомогу на її утримання, у зв'язку з чим не довела своє право на утримання, передбачене ч.ч. 2,4 ст. 84 СК України, а тому вимога про стягнення аліментів на утримання жінки, з якою проживає спільна дитина, до досягнення дитиною три річного віку до задоволення не підлягає.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов'язкового негайного виконання.

Крім того, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у встановленому законом розмірі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 430 ЦПК України, на підставі ст.ст. 84, 86, 88, 180, 181, 182, 184, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України суд,

В И Р І Ш И В :

Вимоги позову про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця села Седлище Любешівського району Волинської області, мешканця АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1, в користь ОСОБА_4, мешканки АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_2, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 750 (сімсот п'ятдесят) гривень та 250 (двісті п'ятдесят) гривень додаткових витрат щомісячно, починаючи з 14 лютого 2018 року, до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні вимог позову про стягнення аліментів на утримання дружини з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до обов'язкового негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення буде складено протягом десяти днів.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій