Дата документу 05.04.2018
Справа № 320/709/17-ц
05 квітня 2018 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого - судді Купавської Н.М.
при секретарі - Чудаковій А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки суму позики в розмірі 4000 грн. При цьому вона зазначає, що 25.11.2016 під розписку вона позичила відповідачці 4000 грн. строком до 01.12.2016. Однак, свої зобов'язання відповідачка за договором позики не виконала та всілякими способами ухиляється від повернення грошей. До теперішнього часу відповідачка суму позики не повернула, продовжує користуватися її грошима. А тому, позивачка просить стягнути відсотки за користування позикою протягом всього терміну дії договору в розмірі 3044 грн. Також, у зв'язку з порушенням виконання вона зобов'язань просить з відповідачки стягнути і пеню у розмірі 1501 грн. Позивачка вважає, що діями відповідачки їй завдано також моральну шкоду. Крім того, витрати на правову допомогу складають 2000 грн., які вона просить стягнути з відповідачки.
В судове засідання позивачка не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, судова повістка повернулася з відміткою пошти: «за закінченням терміну зберігання та відсутністю адресата вдома».
Як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано адресу ОСОБА_2 за місцем її реєстрації. Інших відомостей щодо місця перебування чи проживання боржниці немає.
Відповідно до ч.7 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Крім того, відповідачка викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Отже, суд вважає, що відповідачка була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Повідомлень про причини неявки, письмових заперечень від неї не надходило.
За таких обставин суд вважає необхідним розглядати справу в заочному порядку.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно з розпискою від 19 жовтня 2016 року ОСОБА_2 взяла у ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 4 000 грн. 00 коп. та зобов'язалася їх повернути протягом десяти днів /а.с.41/. В подальшому відповідачка під розписку від 25 листопада 2016 року ОСОБА_2 під розписку зобов'язалася повернути 4000 грн. ОСОБА_1 в строк до 01 грудня 2016 року /а.с.42/.
Однак, по теперішній час відповідачка гроші позивачці не повернула.
Згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
У даному випадку суд приймає письмову розписку ОСОБА_2 як підтвердження укладення між сторонами договору позики на вказаних в ній умовах.
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Таким чином, відповідач прострочив виконання взятих на себе грошових зобов'язань.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, сума основного боргу яка підлягає стягненню з відповідачки за розпискою складає 4000 грн. 00 коп.
Оскільки сума боргу своєчасно повернута не була, у позивачки виникло право на вимогу сплати відповідачкою трьох процентів річних від простроченої суми.
Період прострочення виконання зобов'язання з 01.12.2016 по 05.04.2018 складає 491 день прострочення, а тому, 3% річних від прострочки буде складати: 4000 грн. х 3% х 491 днів / 365 днів / 100 = 161,42 грн.
Отже, з відповідачки підлягають стягненню 3% річних за весь час прострочення виконання зобов'язань в розмірі 161 грн. 42 коп.
Оскільки сума основного боргу своєчасно повернута не була, вона підлягає індексації.
Однак, Статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Сума індексації визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації на розмір приросту індексу споживчих цін, поділений на 100%.
Відповідно до ст.4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (в редакції від 01.01.2015 року) індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.
Проте, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VIII від 24.12.2015 до вищевказаного Закону були внесені зміни, згідно з якими індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється у розмірі 103 відсотка (зміни набрали чинності 01.01.2016).
Отже, в грудні 2016 року поріг інфляції не перевищував 100,9%, тому, інфляційних втрат не було. З січня 2017 року та по квітень 2018 року поріг інфляції не перевищував 103 %, тому, інфляційних втрат не було.
Крім того позикодавець має право отримати проценти від суми позики згідно статті 1048 ЦК України, які нараховуються за період з дати отримання коштів позичальником по день повернення позики, якщо інше не було встановлено укладеним між сторонами договором.
Розмір процентів визначається виходячи з облікової ставки НБУ.
Отже, розрахунок нарахувань процентів проводиться виходячи з наступного:
Сума боргу х кількість днів прострочення х (облікової ставки НБУ х2)/ (365х100).
Основна сума боргу перед позивачкою за розпискою складає 4000 грн.
Облікова ставка НБУ з 01.12.2016р. по 13.04.2017р. складає 14% річних, кількість днів прострочення 134, отже: 4000 х 134 х (14 х 2) /365 х 100 = 411,18 грн.
Облікова ставка НБУ з 14.04.2017р. по 25.05.2017р. складає 13% річних, кількість днів прострочення 42, отже: 4000 х 42 х (13 х 2) /365 х 100 = 119,67 грн.
Облікова ставка НБУ з 26.05.2017р. по 26.10.2017р. складає 12,50% річних, кількість днів прострочення 152, отже: 4000 х 152 х (12,50 х 2) /365 х 100 = 416,44 грн.
Облікова ставка НБУ з 27.10.2017р. по 14.12.2017р. складає 13,50% річних, кількість днів прострочення 49, отже: 4000 х 49 х (13,50 х 2) /365 х 100 = 144,99 грн.
Облікова ставка НБУ з 15.12.2017р. по 25.01.2018р. складає 14,50% річних, кількість днів прострочення 42, отже: 4000 х 42 х (14,50 х 2) /365 х 100 = 133,48 грн.
Облікова ставка НБУ з 26.01.2018р. по 01.03.2018р. складає 16% річних, кількість днів прострочення 35, отже: 4000 х 35 х (16 х 2) /365 х 100 = 122,74 грн.
Облікова ставка НБУ з 02.03.2018р. по 05.04.2018р. складає 17% річних, кількість днів прострочення 35, отже: 4000 х 35 х (17 х 2) /365 х 100 = 130,41 грн.
Таким чином загальна сума нарахованих процентів за період з 01.12.2016 по 05.04.2018 складає: 411,18+119,67+416,44+144,99+133,48+122,74+130,41 = 1358,91 грн.
Крім того, відповідно до ст..611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та сплата неустойки (пені).
Розрахунок суми нарахований пені проводиться за формулою:
[Пеня] = [Сума боргу] Ч 2 Ч [Ставка пені (%)] / 100% / 365 днів Ч [Кількість днів]
З 02.12.2016 по 13.04.2017 діяла облікова ставка НБУ 14%,
Отже сума пені буде складати 4000 грн. х 2 х 14% / 100% / 365 днів х 133 дні = 408,11 грн;
З 14.04.2017 по 25.05.2017 діяла облікова ставка НБУ 13%,
Отже сума пені буде складати 4000 грн. х 2 х 13% / 100% / 365 днів х 42 дні = 119,67 грн;
З 26.05.2017 по 26.10.2017 діяла облікова ставка НБУ 12,5%,
Отже сума пені буде складати 4000 грн. х 2 х 12,5% / 100% / 365 днів х 154 дні = 421,92грн;
З 27.10.2017 по 02.12.2017 діяла облікова ставка НБУ 13,5%,
Отже сума пені буде складати 4000 грн. х 2 х 13,5% / 100% / 365 днів х 37 дні = 109,48 грн;
Таким чином загальна сума пені: 408,11 + 119,67+ 421,92+109,48 = 1059,18 грн.
На підставі викладеного суд вважає, що з відповідачки на користь позивачки слід стягнути борг в розмірі 4000 грн., 3% річних за період з 01.12.2016 по 05.04.2018 в розмірі 161,42 грн., проценти за користування грошима за період з 01.12.2016 по 05.04.2018 в розмірі 1358,91 грн., пеня за цей же період в розмірі 1059,18 грн., а всього 6579,51 грн.
Також позивачка просить стягнути з відповідачки моральну шкоду.
Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода підлягає стягненню тільки у встановлених законом випадках.
Суд вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди у даному випадку не підлягають задоволенню, оскільки правовідносини, що виникли між сторонами, є договірними, відшкодування моральної шкоди у випадку їх порушення законом не передбачено. Крім того, відповідне зобов'язання не передбачено також умовами договору, укладеного між сторонами.
Щодо стягнення судових витрат, то вони також не підлягають задоволенню, відповідно до ст.88 ЦПК України позивачка не надала документального підтвердження судових витрат.
Оскільки позивачці суд відстрочив сплату судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.
На підставі вищевикладеного, керуючись 12,13, 81, 89, 141, 264, 265, 268, 280-284, 352-356 ЦПК України, ст.ст.610-612, 625, 1048, 1049, 1053 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, суму боргу у розмірі 4000 грн. 00 коп., проценти за користування сумою позки в розмірі 1358,91 грн., 3% річних в розмірі 161,10 грн., а всього 6 579 грн. 19 коп.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, у дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Мелітопольським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга позивачем до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
СУДДЯ: