Справа № 464/7191/17
пр.№ 2/464/299/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.05.2018 м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова:

у складі: головуючого Мички Б.Р.

секретар судового засідання Комарницька Р.В.,

за участю:

позивач ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу №464/7191/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про зобов'язання здійснити перерахунок нарахувань по особовому рахунку, виходячи з об'ємів фактично наданих послуг,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом, в якому після уточнення позовних вимог просить: зобов'язати відповідача здійснити перерахунок нарахувань по особовому рахунку №4086, виходячи з об'ємів фактично наданих послуг за останні 3 роки з моменту пред'явленого позову; повернути/зарахувати надмірно сплачені ним кошти в рахунок майбутніх платежі. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що він спільно із дружиною - ОСОБА_4, та дітьми ОСОБА_5, ОСОБА_6 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 та проживають у ній. Зазначає, що заборгованостей щодо сплати комунальних послуг у них немає. Однак у лютому місяці 2017 року у нього безпідставно виник борг за опалення сходової клітки, хоча проживає у під'їзді, де відсутнє опалення на сходовій клітці та в інших місцях загального користування.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 30.10.2017 позовну заяву залишено без руху та надано строк позивачу для усунення недоліків.

У встановлений судом строк позивач усунув недоліки та ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 24.12.2017 відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним у ньому. Додатково зазначив, що у будинку встановлене не централізоване опалення, а індивідуальний тепловий пункт.

Представник відповідача ОСОБА_3 міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» - ОСОБА_2 щодо задоволення позову заперечила з підстав, наведених у письмових запереченнях. Зокрема покликається на те, що житловий будинок №23 по вул. Полуботка у м.Львові є будинком з горизонтальною розводкою внутрішньобудинкової системи опалення та такий обладнано загальнобудинковим приладом обліку теплової енергії, проте це не виключає можливості споживачів встановити у своїх квартирах квартирні прилади обліку теплової енергії. У квартирі №74 наявний квартирний прилад обліку теплової енергії, тому всі нарахування за послуги теплопостачання здійснюються за його показниками. Оплата за опалення місць загального користування не є додатковим видом оплати, а частиною теплової енергії, яка облікована загальнобудинковим приладом обліку теплової енергії. У вартість плати за опалення місць загального користування входять витрати теплової енергії у внутрішньобудинкових системах опалення та гарячого водопостачання. 29 березня 2017 року ЛКП «Старий Сихів» подало в ЛМКП «Львівтеплоенерго» відкоректований опитувальний лист споживача теплової енергії, в якому чітко зазначено максимальне теплове навантаження та опалення місць загального користування та втрат теплової енергії у внутрішньобудинкових системах опалення та гарячого водопостачання. На підставі відкоректованого опитувального листа проведено коригування нарахувань кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування та втрат у внутрішньобудинкових розподільчих мережах за період з жовтня 2016 року по березень 2017 року, а відповідно проведено перерозподіл теплової енергії між квартирами житлового будинку. В результаті проведеного перерозподілу для усіх квартир житлового будинку зменшилась кількість та вартість теплової енергії, спожитої на опалення МЗК з урахуванням втрат, але збільшилась кількість теплової енергії, спожитої на послугу з централізованого опалення квартир без квартирних приладів обліку теплової енергії. А тому в грудні 2017 року по особовому рахунку №330092193 проведено перерахунок. Відповідно до опитувального листа сходова клітка під'їзда не опалюється, нарахування проводяться тільки за втрати в системі опалення та гарячого водопостачання. Розрахунок за послуги з централізованого опалення в МЗК будинку здійснено з урахуванням втрат в розподільчих внутрішньобудинкових мережах систем опалення та гарячого водопостачання відповідно до максимального теплового навантаження, зазначеного в опитувальному листі. Індивідуальний тепловий пункт не виробляє теплової енергії, а споживає ту, що надходить з інших джерел, в даному випадку, від мережі централізованого опалення, а тому для будинків з ІТП діють тарифи централізованого теплопостачання. Окрім цього, зауважила, що, виходячи зі змісту ст.16 ЦК України, позивачем обрано неналежний спосіб захисту, оскільки саме нарахування плати за послуги теплопостачання відноситься до бухгалтерських дій, оскарження яких не передбачено чинним законодаством України в якості способу захисту прав. Представники відповідача ОСОБА_3 міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судовому засіданні щодо позову заперечили з підстав, зазначених представником відповідача ОСОБА_2, а відтак вважають позовні вимоги безпідставними та просять відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Зясувавши обставини, на які посилаються учасники справи як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке.

Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

З свідоцтва про право власності на квартиру №С-09187 від 22.09.2011 вбачається, що квартира, яка знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Полуботка, 23/74, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.28).

Позивач зареєстрований та проживає у даній квартирі, що стверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї і прописку ЛКП «Старий Сихів» №1815 від 13.09.2017 (а.с. 15).

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Під захистом цивільних прав розуміють передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі ж порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Спосіб захисту суб'єктивних цивільних прав являє собою закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Разом із цим власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Статтею 16 ЦК України встановлено загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів.

Із зазначених позивачем предмету та підстав позову вбачається, що фактично предметом спору є наявна заборгованість за теплопостачання, а саме позивач оскаржує дії відповідача щодо правильності нарахування йому оплати за послуги з опалення місць загального користування за останні три роки з моменту пред'явлення позову, що є різновидом претензії, оскільки покликання позивача на незаконність дій ЛМКП «Львівтеплоенерго» щодо неправомірності нарахування ним заборгованості може бути враховано судом у разі пред'явлення до нього позову про стягнення певної суми заборгованості, однак такі позовні вимоги ЛМКП «Львівтеплоенерго» у даному провадженні не заявлені.

А відтак, враховуючи положення ст. 16 Цивільного кодексу України, пред'явлення позову про зобов'язання здійснити перерахунок платежів не передбачено діючим законодавством в якості способу захисту прав та є неналежним способом захисту права.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги по суті, суд враховує, що нарахована ЛМКП «Львівтеплоенерго» заборгованість в розмірі коректури є даними бухгалтерського обліку та внутрішнім документом і не належить до актів у розумінні ст. 16 ЦК України.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні на попередні звернення позивача з вимогою провести перерахунок за опалення місць загального користування відповідачем такі перерахунки було здійснено та скориговано суму боргу на 1 271 грн. 53 коп., що стверджується звіркою по особовому рахунку № (АДРЕСА_2) за період з 1 квітня 2017 року по 19 грудня 2017 року та повідомленням на оплату послуг за грудень 2017 року за особовим рахунком №.

Разом із цим суд звертає увагу, що зазначення позивачем позовних вимог шляхом зобов'язання відповідача здійснити перерахунок нарахувань по особовому рахунку, виходячи з об'ємів фактично наданих послуг за останні 3 роки з моменту пред'явленого позову, повернення/зарахування надмірно сплачених ним коштів в рахунок майбутніх платежів суперечить такому принципу цивільного судочинства як обов'язковість судового рішення, оскільки унеможливлює виконання такого через відсутність чіткого визначення позивачем конкретного періоду, за який мають бути здійснені відповідні дії відповідачем, сум сплачених ним коштів, які підлягають поверненню або ж зарахуванню, об'ємів фактично наданих послуг, які підлягають перерахунку.

Частинами 1, 2 статті 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

А відтак, оскарження дій відповідача лише щодо факту нарахування заборгованості не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту, позивачем не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів, які в своїй сукупності дали б змогу дійти висновку, що відповідачем відповідні розрахунки здійснено неправильно, позивач не спростував розміру такої заборгованості жодними доказами, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

У відповідності до ч.7 ст. 141 ЦПК України судові витрати компенсувати за рахунок держави.

На підставі ст.16 ЦК України та керуючись ст.ст. 2, 10, 12, 76, 77, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України,

у х в а л и в:

відмовити в позові повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 01.06.2018.

Позивач: ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1; місце проживання: м.Львів, Полуботка, 23/74.

Відповідач: Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», , місцезнаходження: м.Львів, вулиця Данила Апостола, 1.

Головуючий Б.Р. Мичка