Справа № 462/2644/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2018 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Кирилюк А.І.,

секретаря Фрейдун А.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про захист прав споживачів,

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 197 233,78 грн. заподіяної матеріальної шкоди та 25 000 грн. моральної шкоди.

Свої вимоги мотивує тим, що 02 квітня 2017 року через мережу «Booking» позивач забронював номер у готелі «4X4», що знаходиться в с.Колоденка, Рівненського району, Рівненської області, в зв'язку із слідуванням у відрядження в м.Київ. Кошти за проживання у готелі у розмірі 729 грн. були сплачені позивачем згідно квитанції № 696404 від 03 квітня 2017 року та рахунку №603 від 03 квітня 2017 року, а відтак, вважає, що між ним та відповідачем було укладено договір на готельне обслуговування. При поселенні в готель ОСОБА_3 передав свій автомобіль на зберігання на охоронювану стоянку готелю, про що було працівником готелю було зроблено відповідний запне у компютерній базі даних відповідача. 03 квітня 2017 року о 00 год. 05 хв. невідома особа з хуліганських мотивів перебуваючи в с. Колоденка, Рівненського району кинула на територію автостоянки готельно-розважального комплексу "4X4" за адресою : с.Колоденка, вул.Рівненська,1а Рівненського району, Рівненської області невідомий предмет, який вибухнув, внаслідок чого було пошкоджено два автомобілі, в тому числі і автомобіль позивача марки "Опель Акатара", реєстраційний номер НОМЕР_1. З даного приводу ОСОБА_3 звернувся із заявою до СВ Рівненського РВП Рівненського ВП ГУКП в Рівненській області. Заява останнього прийнята та зареєстрована 03.04.2017 року і Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000544 розпочато досудове розслідування за ч.4 ст.296 КК України. На даний момент особу, яка скоїла злочин, не встановлено. Згідно висновку № 2214 судової автотоварознавчої експертизи по кримінальному провадженні №0000544 від 15 травня 2017 року вартість матеріального збитку, заподіяного автомобілю позивача, внаслідок його пошкодження вибухом 03.04.2017 року становить 197 233,78 грн. У звязку із наведеним, позивач звернувся до суду із позовом, який просить задовольнити в повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, покликаючись на мотиви такого, просив суд позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов заперечив, покликаючись на безпідставність такого. Додатково наголосив, що між позивачем та відповідачем не було укладено жодних договорів щодо зберігання транспортного засобу, а від так обовязок відшкодування завданої позивачеві шкоди слід покласти на особу, яка безпосередньо її заподіяла. У звязку із чим, просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконань, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 02 квітня 2017 року через мережу «Booking» позивач забронював номер у готелі «4X4», що знаходиться в с.Колоденка, Рівненського району, Рівненської області, в зв'язку із слідуванням у відрядження в м.Київ. Кошти за проживання у готелі у розмірі 729 грн. були сплачені позивачем згідно квитанції № 696404 від 03 квітня 2017 року та рахунку №603 від 03 квітня 2017 року./а.с.6/

Представник позивача стверджує, що при поселенні в готель ОСОБА_3 передав свій автомобіль на зберігання на охоронювану стоянку готелю, про що було працівником готелю було зроблено відповідний запне у компютерній базі даних відповідача, однак жодних доказів, які б стверджували вказане стороною позивача надано не було.

03 квітня 2017 року о 00 год. 05 хв. невідома особа з хуліганських мотивів перебуваючи в с. Колоденка, Рівненського району кинула на територію автостоянки готельно-розважального комплексу "4X4" за адресою : с.Колоденка, вул.Рівненська,1а Рівненського району, Рівненської області невідомий предмет, який вибухнув, внаслідок чого було пошкоджено два автомобілі, в тому числі і автомобіль позивача марки "Опель Акатара", реєстраційний номер НОМЕР_1.

З даного приводу ОСОБА_3 звернувся із заявою до СВ Рівненського РВП Рівненського ВП ГУКП в Рівненській області. Заява останнього прийнята та зареєстрована 03.04.2017 року і Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000544 розпочато досудове розслідування за ч.4 ст.296 КК України. /а.с.10/ На даний момент особу, яка скоїла злочин, не встановлено.

Згідно висновку № 2214 судової автотоварознавчої експертизи по кримінальному провадженні №0000544 від 15 травня 2017 року вартість матеріального збитку, заподіяного автомобілю позивача, внаслідок його пошкодження вибухом 03.04.2017 року становить 197 233,78 грн./а.с.16-22/

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є у тому числі договори та інші правочини.

Згідно ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Як вбачається з долучених ОСОБА_3 до позовної заяви квитанції №696404 та рахунку №603 від 03.04.2017р., між ним та Відповідачем укладений договір готельного обслуговування предметом якого було надання готельних послуг з проживання Позивача у готелі «4x4».

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобовязаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно долучених відповідачем «Правил надання готельних послуг, та користування ними у комплексі придорожнього сервісу «4x4», розроблених у відповідності до «Правил користування готелями й аналогічними засобами розміщення та надання готельних послуг», затверджених Наказом Державної туристичної адміністрації України N 19 від 16.03.2004р. та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 02.04.2004р. за N 413/9012 долучених вбачається, що ОСОБА_3 згідно договору на готельне обслуговування замовив і оплатив основну готельну послугу - проживання ( із забезпеченням засобами гігієни), а відповідач надав таку послугу./а.с.6-9, 38-41/

Зі змісту ст. 610 ЦК України вбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як зазначено у статті 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержані за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про туризм», за договором на туристичне обслуговування одна сторона зобовязується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов'язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом.

В силу ст. 906 ЦК України, збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 03 липня 2013 року (справа № 6-42цс13), майнову відповідальність несе суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, порушив умови договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику (туристу) завдано збитків.

Окрім того, застосування до особи такої міри відповідальності як стягнення збитків, потребує доведення наявності усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини; за відсутності одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає (такої правової позиції дотримується Верховний Суд України у постанові від 20.12.2010 у справі №06/113-38).

Як вбачається з долучених до матеріалів справи «Правил надання готельних послуг, та користування ними у комплексі придорожнього сервісу «4x4», зокрема з п.4.11. відповідно до якого готель відповідає за схоронність речей, внесених до готелю споживачем, який проживає у ньому; річ вважається такою, що внесена до готелю, якщо вона передана працівникам готелю або знаходиться у відведеному для споживача приміщенні; Готель відповідає за втрату грошей, інших цінностей (цінних паперів, коштовностей) лише за умови, що вони були окремо передані готелю на зберігання; У разі втрати чи пошкодження речі споживач зобов'язаний негайно повідомити про це готель; Якщо до закінчення строку проживання споживач не пред'явив свої вимоги до готелю, вважається, що його речі не були втрачені чи пошкоджені, та прейскуранту цін на проживання в готельно ресторанному комплексі «4х4», на території вказаного готелю знаходяться дві безкоштовні парковки, однак відповідальності за автомобілі гостей адміністрація комплексу не несе./а.с.38-42, 104-108/

Згідно ст. 975 ЦК України готель відповідає за схоронність речей, внесених до готелю особою, яка проживає у ньому. Річ вважається такою, що внесена до готелю, якщо вона передана працівникам готелю або знаходиться у відведеному для особи приміщенні. Готель відповідає за втрату грошей, інших цінностей (цінних паперів, коштовностей) лише за умови, що вони були окремо передані готелю на зберігання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є:1) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 2) забезпечення доведеності вини; 3) змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; 4) підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; 5) забезпечення обвинуваченому права на захист; 6) гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 7) розумні строки розгляду справи судом; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; 9) обовязковість судового рішення. Законом можуть бути визначені також інші засади судочинства. Судочинство провадиться суддею одноособово, колегією суддів чи судом присяжних. За неповагу до суду чи судді винні особи притягаються до юридичної відповідальності.

У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Отже, в силу вимог ст.ст. 12, 76, 77, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до положення ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених ч. 2 цієї статті.

В даному випадку позивачем не було доведено наявність між сторонами договірних віносин по зберіганню його автомобіля, або факту передання автомобіля на зберігання готельного комплексу, як окремої послуги при отриманні послуги проживання. На думку суду, відповідальність за нанесену шкоду як матеріальну так і моральну, грунтуючись на положенях глави 82 ЦК України, має бути покладена на особу, що її заподіяла, а від так, позовна вимога до відповідача про відшкодування 197 233,78 грн. заподіяної матеріальної та 25 000,0 грн. моральної шкоди не підлягає задоволенню.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність доказів окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. 10, 12, 13, 76-83, 141, 259, 263-268, 272, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

У позові ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Судові витрати по сплаті судового збору віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 3,4 ст. 272 ЦПК України суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання - в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса в особи відсутня. За заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розпизку безпосередньо в суді.

Повний текст рішення виготовлено 21.05.2018 року.

Суддя (підпис). З оригіналом згідно.

Суддя: