АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 640/615/18 Головуючий суддя І інстанції Шрамко Л. Л.
Провадження № 22-ц/790/2925/18 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: на дії ВДВС
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого судді: Піддубного Р.М.,

суддів: Котелевець А.В., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Кравченко О.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу № 640/615/18 за скаргою ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2, на дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 21 березня 2018 року у складі судді Шрамко Л.Л.,-

встановив:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив поновити пропущений строк звернення до суду, визнати дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 щодо відкриття виконавчого провадження ВП 55187875 незаконними, скасувати постанову державного виконавця від 21 листопада 2017 року про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 642/8830/14-к про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 100 000 грн., а також постанову державного виконавця № 55187875 від 21 листопада 2017 року про арешт майна.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 21 березня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовлено, скаргу залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, просив ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування скарги зазначив, що про існування оскаржуваної постанови він дізнався 12 січня 2018 року, скаргу на дії державного виконавця подав до суду 15 січня 2018 року, а тому висновок суду про пропущення ним строку звернення до суду є помилковим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 17 березня 2015 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 297 КК України, стягнуто з нього на користь ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди 100 000 грн.

Постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 21 листопада 2017 року відкрито виконавче провадження № 55187875 з примусового виконання вироку в частині цивільного позову ОСОБА_4, окремою постановою державного виконавця від 21 листопада 2017 року накладено арешт на належне ОСОБА_1 майно.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не зазначено будь-якої поважної причини пропуску 10-денного строку на звернення до суду зі скаргою, а тому відсутні підстави для поновлення строку, у звязку з чим скарга ОСОБА_5 підлягає залишенню без розгляду.

Проте погодитись з такими висновками суду першої інстанції не можна, оскільки суд дійшов їх з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ст. 120 ЦПК України строки в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених Кодексом (ст. 126 ЦПК України).

Згідно зі ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду .

Статтями 447, 449 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи, пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як вбачається із матеріалів справи, постанову про відкриття виконавчого провадження було направлено державним виконавцем на адресу стягувача та боржника 21 листопада 2017 року.

Проте матеріали справи не містять будь-яких доказів отримання вказаних вище постанов боржником ОСОБА_6

Мотивуючи скаргу ОСОБА_1 зазначив, що копію постанови про відкриття виконавчого провадження він не отримував, із матеріалами виконавчого провадження № 55187875 був ознайомлений лише 12 січня 2018 року.

Зазначені заявником обставини матеріалами справи не спростовуються.

Отже, звернувшись 15 січня 2018 року до суду зі скаргою на дії державного виконавця Політовим М.О. дотримано передбаченого ст. 449 ЦПК України строку, оскільки про порушення своїх прав останній дізнався 12 січня 2018 року.

З огляду на викладене, висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_6 звернувся до суду зі скаргою після закінчення встановленого ст. 449 ЦПК України строку, а відтак про наявність підстав для залишення його скарги без розгляду, є помилковим.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, з направленням справи для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 21 березня 2018 року скасувати.

Справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області направити для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 25 травня 2018 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

ОСОБА_7