Справа № 598/321/18
провадження № 2-о/598/18/2018
РІШЕННЯ

іменем України

"26" квітня 2018 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Щербатої Г.Р.

секретаря Довбуш М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Збаражі справу за заявою подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Заявники подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд із заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб між ними не склався, а тому вони фактично припинили шлюбні відносини та не ведуть спільне господарство. Посилаються на те, що між ними майнового спору немає, досягнуто спільної згоди щодо визначення місця проживання дитини, їх участь у забезпеченні умов та вихованні дитини після розірвання шлюбу.

В судове засідання заявники не з`явилися, однак від них на адресу суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, заяву підтримують та просять шлюб розірвати.

Оскільки, особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає можливим проведення розгляду справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Частиною 3 ст.109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч.3 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 19 грудня 2007 року у відділі РАЦС Збаразького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 159.

Від цього шлюбу подружжя має дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Із нотаріально посвідченого договору про виховання та утримання дитини від 28.02.2018 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, вбачається, що після розірвання шлюбу їх спільна дочка ОСОБА_4 залишається проживати з матір`ю, однак батько дитини має право з нею бачитись в порядку, передбаченому зазначеним договором, після припинення між ними шлюбних відносин Батько зобовязується приймати спільну і рівну за обсягом з Матірю участь у забезпеченні життя Дитини. Заявниками досягнуто спільної згоди щодо визначення місця проживання дитини, їх участь у забезпеченні умов та вихованні дитини після розірвання шлюбу.

Відносини між подружжям свідчать про те, що сім`я розпалася.

Подружні стосунки між подружжям припинені, спільне господарство вони не ведуть, і миритися між собою не бажають.

Проаналізувавши докази по даній справі, суд вважає, що заявники тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки між собою, і стверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стало неможливим, тому відновлювати подружні стосунки не бажають, що суперечить їхнім інтересам і має істотне значення, а тому є законні підстави для розірвання даного шлюбу.

Керуючись ст.ст. 24, 56, 104, 105, 109, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, 12, 81, 263, 265, 268, 293, 352 ЦПК України, суд,

вирішив:

Заяву задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений 19 грудня 2007 року у відділі РАЦС Збаразького районного управління юстиції Тернопільської області, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, актовий запис № 159.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дане рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.Р.Щербата