693/178/17
2/693/17/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2018 м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді - Шимчика Р.В.,.

за участю: секретаря - Середюк О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жашків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання договору оренди землі від 29 серпня 2008 року та додаткової угоди до договору оренди землі від 06 січня 2012 року недійсними, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання договору оренди землі від 29 серпня 2008 року та додаткової угоди до договору оренди землі від 06 січня 2012 року недійсними.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що вона є власникам земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,3974 га, що знаходиться на території Охматівської сільської ради Жашківського району Черкаської області.

Знаючи, що вона не укладала договір оренди на свою земельну ділянку, вона попросила свого довірителя ОСОБА_3 дізнатися у відділі Держземагенства у Жашківському районі, які необхідні документи для виділення земельних ділянок в натурі, так має намір обробляти землю самостійно.

При зверненні представника позивача у відділ Держземагенства у Жашківському районі йому було повідомлено, що 29 серпня 2008 року між позивачем та відповідачем укладено договір оренди землі за № 28.

Договір зареєстрований у Жашківському районному відділі Черкаської регіональної філії «Центру ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 06 березня 2009 року за №33.

Відповідно до п. 8 Договір укладений на сім років до 01 січня 2017 року. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендаря про намір продовжити його дію.

Позивачу було повідомлено, що 06.01.2012р. між нею та відповідачем укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 29 серпня 2008 року, яким в п. 8 Договору внесено зміни, а саме «Даний договір оренди укладено на 20 років».

Додаткова угода зареєстрована у відділі Держкомзему у Жашківському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 08524

Позивачем договір оренди землі та додаткова угода з відповідачем не укладалася та не підписувалася, підпис на документах поставлений іншою особою.

За таких обставин позивач вимушена звернутися до суду з вказаним позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності від 25.03.2017р., - в судове засідання не зявився, при цьому подав заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, позов підтримав повністю, судові витрати просив стягнути на його користь. В попередніх судових засіданнях представник позивача ОСОБА_3 не заперечував факту отримання позивачем ОСОБА_1 орендної плати по договору оренди землі, однак, при цьому підтримував позовні вимоги, посилаючись на те, що позивач не підписувала договору оренди землі та додаткової угоди і нікому не надавала довіреності на підписання вказаних документів від її імені.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, проте подав заяву про розгляд справи за його відсудності, позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, - в судове засідання не зявився і не надав суду ніяких заяв чи заперечень.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вислухавши учасників процесу та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

На підставі ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України "Про оренду землі".

Судом установлено, що ОСОБА_1 являється власником земельної ділянки розмірами 2,3974 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в адміністративних межах Охматівської сільської ради Жашківського району Черкаської області на підставі Державного акта про право власності на земельну ділянку серії ЯА № 442829 від 03.03.2005р..

Статтею 93, ч.4 ст. 124 ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкового платного володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

29 серпня 2008 року між ОСОБА_1 та приватним підприємцем ОСОБА_2 був укладений договір оренди землі №28, зареєстрований 06 березня 2009 року у Жашківському районному відділі Черкаської регіональної філії центру ДЗК за №33, строком на 7 років до 01 січня 2017 року.

06 січня 2012 року між ОСОБА_1 та ПП Королем ОСОБА_5 було укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 29 серпня 2008 року, та зареєстровано 30 грудня 2012 року у Жашківському районному відділі Черкаської регіональної філії центру ДЗК за №08524.

В ході судового розгляду за клопотанням представника позивача ОСОБА_3 ухвалою суду від 10.11.2017р. по справі було призначено судово-почеркознавчу експертизу.

З висновку експертів за результатами проведення комплексної судово-технічної експертизи документів та судово-почеркознавчої експертизи №1562/17-23, 221/18-23 від 15.03.2018р. вбачається, що підпис від імені ОСОБА_1 на оригіналі договору оренди землі від 29.08.2008р., зареєстрованого 06.03.2009р. у Жашківському районному відділі Черкаської регіональної філії центру ДЗК за №33, та на оригіналі додаткової угоди від 06 січня 2012 року, зареєстрованої 30 грудня 2012 року у Жашківському районному відділі Черкаської регіональної філії центру ДЗК за №08524 виконані не ОСОБА_1.

Відповідно до п.3 ч. ст.3 ЦК України серед загальних засад цивільного законодавства є свобода договору, яка означає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору, тощо (ст. ст. 6, 627 ЦК України).

Статтею 12 ЦК України встановлено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Відповідно до статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі - частина 3 статті 203 Цивільного кодексу України. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо підписаний його стороною, що встановлено частиною 2 статті 207 Цивільного кодексу України.

Статтею 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач ОСОБА_1 знала про існування договірних відносин з відповідачем ПП ОСОБА_2, оскільки отримувала орендну плату, і даний факт в судовому засіданні не заперечувався її представником ОСОБА_3.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» чітко визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Отже, вказаною нормою прямо передбачено, що орендна плата за користування земельною ділянкою є основною істотною умовою при укладення договору оренди землі, а тому волевиявлення позивача при отриманні орендної плати за користування її земельною ділянкою було вільним і відповідало її внутрішній волі, що свідчить про відсутність підстав визнання договору оренди землі, укладеного між нею та відповідачем, недійсним.

Що стосується додаткової угоди від 06.12.2012р., укладеної між ОСОБА_1 та ПП ОСОБА_2, установлено, що вказана угода була укладена за три роки до закінчення строку дії договору без погодження з орендодавцем залишення чи зміни істотних умов договору оренди, позивач ОСОБА_1 дану угоду не підписувала і нікому не надавала довіреності на підписання вказаної угоди від її імені, з часу дії додаткової угоди позивач орендну плату отримувала, вважаючи це орендною платою за первинним договором орендиа тому суд вважає, що є всі підстави для визнання додаткової угоди недійсною.

Оцінюючи вищевикладені обставини, наявні докази у матеріалах справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання договору оренди землі від 29 серпня 2008 року та додаткової угоди до договору оренди землі від 06 січня 2012 року недійсними, підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з позовною заявою позивачем був сплачений судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп., що підтверджується квитанціями № та № 0.0.711638233.1 від 21.12.2017р..

Оскільки судовий збір, сплачений за мінімальною ставкою, з урахуванням заявленого розміру стягнення заборгованості із відповідача на користь позивача підлягає стягненню вся сума, сплаченого судового збору, тобто 640 грн. 00 коп..

Позивачем та представником позивача також були понесені інші витрати, повязані з розглядом справи, а саме: за професійну правничу допомогу та залучення експерта.

Згідно квитанції від 28 листопада 2016 року ОСОБА_1 за оформлення позовної заяви адвокату ОСОБА_6 сплатила 750 грн. 00 коп.

Відповідно квитанції №0.0.926352436.1 від 26.12.2017р. представником позивача ОСОБА_7 було сплачено 4464 грн. 00 коп. за проведення судово-почеркознавчої експертизи.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати , повязані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати за оформлення позовної заяви в сумі 750 грн. 00 коп., а також підлягають стягненню витрати, повязані з проведенням судово-почеркознавчої експертизи в сумі 2232 грн. 00 коп..

Що стосується поданої представником позивача ОСОБА_3 квитанції № 16/17 від 21 березня 2017 року про сплату витрат за підготовку позовної заяви до суду, суд вважає, що стягнення витрат згідно вказаної квитанції не підлягають задоволенню, оскільки при зверненні до суду до позовної заяви, яка була зареєстрована 22.02.2017р., вже було додано квитанцію від 28.11.2016р. про понесені позивачем ОСОБА_1 витрати за оформлення позовної заяви і в ході судового розгляду позивачем та його представником не подавалося ніяких заяв чи клопотань щодо збільшення або зміни позовних вимог, тощо.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.6, ст.13 Закону України «Про оренду землі», ст.55 Конституції України, ст.93. ч.4 ст.124 Земельного кодексу України, п.3 ч.1 ст. 3, ст.ст.12,15, 202-203, 215, ч.1 ст.626, ч.1 ст.638, ст. 792 Цивільного кодексу України, ст.ст.2,4,5,19, ч.1 ст.76, ч.1 ст.81, ч.1, п.3 ч.2 ст.141, ч.2 ст.247, ст.ст. 258-259, ч.ч.1,2,5 ст. 263, ст.ст.265, 268, 272-273, 354 Цивільного процесуального України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання договору оренди землі від 29 серпня 2008 року та додаткової угоди до договору оренди землі від 06 січня 2012 року недійсними, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області, - задовольнити частково.

Визнати недійсною додаткову угоду до договору оренди землі від 29 серпня 2008 року на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,3974га, яка знаходиться в адміністративних межах Охматівської сільської ради Жашківського району, укладену від 06 січня 2012 року між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, та зареєстровану 30 грудня 2012 року у Жашківському районному відділі Черкаської регіональної філії центру ДЗК за №08524.

В частині задоволення позовних вимог про визнання недійсним договору оренди землі від 29 серпня 2008 року, укладеного 29 серпня 2008 року між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 строком дії до 01.07.2017 року., на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,3974га, яка знаходиться в адміністративних межах Охматівської сільської ради Жашківського району, та стягнення витрат згідно квитанції № 16/17 від 21 березня 2017 року, - відмовити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок, сплачений при подачі позовної заяви 750 (сімсот пятдесят) гривень 00 копійок за правничу допомогу при оформленні позовної заяви та витрати за проведення судово-почеркознавчої експертизи №1562/17-23, 221/18-23 від 15.03.2018р. в сумі 2232 (дві тисячі двісті тридцять дві) гривні 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Черкаської області через Жашківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення на надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення якщо така адреса відсутня.

Головуючий суддя: Роман Васильович Шимчик