Постанова

Іменем України

14 травня 2018 року

м. Київ

справа № 137/2269/16-ц

провадження № 61-290св17

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: ЖуравельВ. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Вінницька гарнізонна організація товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Вінницької гарнізонної організації товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України на рішення апеляційного суду Вінницької області від 13 липня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 05 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Луценка В. В., Матківської М. В., Берегового О. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Вінницької гарнізонної організації товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України, у якому просив поновити його на роботі, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позовна заява мотивована тим, що 27 лютого 2014 року його прийнято на роботу за трудовим контрактом на посаду директора колективного підприємства «Військово-мисливське господарство «Петрик» (далі - КП «ВМГ «Петрик»).

За умовами контракту він зобов'язався виконувати роботу, визначену контрактом, а роботодавець зобов'язався виплачувати йому заробітну плату, визначену Радою Вінницької гарнізонної організації товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України і забезпечити умови праці, необхідні для виконання роботи, передбаченої законодавством, колективним договором і угодою сторін.

Роботодавець за його згодою визначив розмір місячного посадового окладу в сумі 1 600 гривень.

Строк дії контракту встановлений з 27 лютого 2014 року по 27 лютого 2015 року, надалі його продовжено до 27 лютого 2018 року.

Зазначає, що він чесно і добросовісно виконував посадові обов'язки, покладені на нього контрактом, забезпечив ефективне керівництво і суттєве покращення умов роботи організації.

Про своє звільнення за неодноразове грубе порушення трудових обов'язків він дізнався лише після того як отримав лист із копією наказу від 21 листопада 2016 року № 24, у якому зазначено про припинення доступу до фінансових документів господарства у зв'язку із звільненням з 18 листопада 2016 року з посади директора КП «ВМГ «Петрик».

З наказом про звільнення його ознайомлено не було, копію не отримав, хоча неодноразово в письмовій формі звертався до відповідача з відповідним проханням.

Вважає своє звільнення з роботи незаконним та таким, що суперечить укладеному контракту та трудовому законодавству. Жодної з передбачених у контракті підстав для його розірвання у відповідача не було, тому просив позов задовольнити.

Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 24 травня 2017 року у складі судді Білик Н. В. у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_4, як керівником підприємства, вчинено одноразове грубе порушення трудових обов'язків, а тому наявні правові підстави для дострокового розірвання трудового контракту з ним. Крім того, до звільнення ОСОБА_4, його неодноразово було притягнуто до відповідальності у зв'язку з неналежним виконанням своїх трудових обов'язків, а тому, враховуючи характер проступку, обставини, за яких його вчинено, суд не знайшов підстав для задоволення позову.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 13 липня 2017 року рішення Літинського районного суду Вінницької області від 24 травня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову ОСОБА_4

Визнано незаконними та скасовано наказ від 21 листопада 2016 року № 24 про припинення доступу ОСОБА_4 до бухгалтерських і фінансових документів та наказ від 17 листопада 2016 року № 22 про звільнення ОСОБА_4 з посади директора КП «ВМГ «Петрик», поновлено його на роботі на посаді директора КП «ВМГ «Петрик» з 17 листопада 2016 року.

Стягнуто з КП «ВМГ «Петрик» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 16 800 грн. Стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць допущено до негайного виконання.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що Вінницькою гарнізонною організацією товариства військових мисливців та рибалок Збройних сил України не доведено обставин вчинення ОСОБА_4 грубого одноразового порушення трудових обов'язків на посаді директора КП «ВМГ «Петрик», що стало підставою для видання наказу про його звільнення за пунктом 1 частини першої статті 41 КЗпП України.

У липні 2017 року ОСОБА_4 подано заяву про виправлення описки у судовому рішенні, оскільки заробітна плата за час вимушеного прогулу стягнута з юридичної особи, яка не була залучена до участі у справі. Вважає, що саме відповідач у справі приймав його на роботу, тому Вінницька гарнізонна організація товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України зобов'язана сплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 05 жовтня 2017 року заяву ОСОБА_4 задоволено. Виправлено описку, допущену в рішенні апеляційного суду Вінницької області від 13 липня 2017 року та у її вступній - резолютивній частинах, а саме в абзаці п'ятому слова «КП «ВМГ «Петрик» замінено словами «Військова гарнізонна організація товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України».

Задовольняючи заяву ОСОБА_4 та виправляючи описку у судовому рішенні, суд апеляційної інстанції виходив із того, що подана заява є обґрунтованою.

У касаційній скарзі, поданій у грудні 2017 року до Верховного Суду, Вінницька гарнізонна організація товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить скасувати оскаржені судові рішення суду апеляційної інстанції та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що КП «ВМГ «Петрик» відповідно до статуту є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки, печатку, а відтак саме воно повинно нести відповідальність за виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу. Судом апеляційної інстанції безпідставно виправлено описку та покладено обов'язок щодо сплати коштів на Вінницьку гарнізонну організацію товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України, тобто фактично було змінено зміст рішення.

У травні 2018 року ОСОБА_4 надіслав відзив на касаційну скаргу, в якому просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення та ухвалу суду апеляційної інстанції без змін.

23 квітня 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

Суди встановили, що ОСОБА_4 був прийнятий на роботу за трудовим контрактом на посаду директора КП «ВМГ «Петрик» Літинського району Вінницької області. Контракт укладено з Вінницькою гарнізонною організацією товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України, як з роботодавцем.

Відповідно до протоколу від 17 листопада 2016 року № 6 на засіданні Ради Вінницької гарнізонної організації товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України прийнято рішення про звільнення ОСОБА_4 з посади директора КП «ВМГ «Петрик» за пунктом 1 частини першої статті 41 КЗпП України, за грубе неодноразове порушення умов контракту з 17 листопада 2016 року.

Наказом голови Ради Вінницької гарнізонної організації товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України від 21 листопада 2016 року № 24 року ОСОБА_4 припинено доступ до бухгалтерських і фінансових документів у зв'язку із звільненням з посади.

Відповідно до пункту 1 статуту КП «ВПГ «Петрик» є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий, валютний та інші рахунки в банківських установах, круглу печатку та кутові штампи своєї назви. Має право від свого імені набувати майнові та особисті права, виконувати зобов'язання, бути позивачем та відповідачем у суді. Несе відповідальність по своїх зобов'язаннях в межах належного йому майна.

Справу за позовом ОСОБА_4 до Вінницької гарнізонної організації товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України судами першої та апеляційної інстанції розглянуто без участі КП «ВМГ «Петрик».

Отже судом першої інстанції не встановлено коло відповідачів й, відповідно, не вирішено питання про залучення цих осіб до участі у справі.

Переглядаючи справу, апеляційний суд допущені судом першої інстанції порушення не усунув.

Розглянувши позов, пред'явлений до Вінницької гарнізонної організації товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України, суд поклав обов'язок на КП «ВМГ «Петрик» стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу, яке не було залучено до участі у справі. Виправленням описки в рішенні апеляційного суду Вінницької області від 13 липня 2017 року, суд фактично змінив його зміст.

Згідно із пунктом 8 частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов'язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Оскільки судами допущені порушення норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до частини четвертої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення за наявності підстав, які тягнуть за собою обов'язкове скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 411, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Вінницької гарнізонної організації товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України задовольнити частково.

Рішення Літинського районного суду Вінницької області від 04 травня 2017 року, рішення апеляційного суду Вінницької області від 13 липня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 05 жовтня 2017 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н.О. Антоненко

В.І. Крат