Справа № 464/2709/18
пр.№ 2-о/464/50/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2018 Сихівський районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1,

секретаря судового засідання Гаврилишин О.Б.,

за участю: заявника ОСОБА_2,

представника заявника ОСОБА_3,

заінтересованої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львова цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: ОСОБА_4, про видачу обмежувального припису,-

в с т а н о в и в:

Представник заявника ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_4, яким протягом шести місяців визначити заходи тимчасового обмеження його прав, а саме: заборонити наближатись до місця проживання заявника ближче ніж на 100 метрів; заборонити наближатись до місця роботи заявника ближче ніж на 100 метрів; заборонити ОСОБА_4 особисто і через третіх осіб розшукувати заявника, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому останньому, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись з нею; заборонити ОСОБА_4 вести листування (поштові листи, електронні листи), телефонні переговори, надсилання СМС та інших повідомлень із заявником або контактувати з нею через інші засоби звязку особисто і через інших осіб.

Обґрунтовує заяву тим, що за час перебування заявника із ОСОБА_4 у шлюбі, який рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 18.01.2017 розірвано, у них народилася донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 Подружні відносини між ними фактично були припинені у жовтні 2015 року, проте, ОСОБА_4 висуває заявнику різноманітні вимоги, зокрема, повернути йому грошові кошти, сплачені в якості аліментів на утримання дитини, кошти, витрачені на спільну поїздку на море, а також повернутися до нього та жити разом. Колишній чоловік постійно переслідує заявницю, очікує поблизу її місця роботи та перешкоджає спокійно проводити час з дитиною під час прогулянок. Під час спілкування він систематично висловлюється в сторону заявника та її родичів нецензурною лайкою, погрожує їм фізичною розправою. Окрім цього, він неодноразово застосовував до заявниці фізичне насильство, зокрема, наносив удари в живіт, обличчя та по голові, душив та бив головою об стінку пошкоджував майно, належне заявниці та членам її родини. Все це відбувалось у присутності їхньої дитини, у звязку з чим заявниця зверталась за допомогою до дитячого лікаря-психолога. Окрім цього, ОСОБА_4 систематично телефонує та пише до заявника, висловлюючи про цьому, серед іншого, погрози. З приводу вищевказаних обставин заявник неодноразово зверталася до правоохоронних органів. У звязку з фізичним та психологічним насильством кривдника по відношенню до неї, змушена звернутися до суду із заявою про застосування до заінтересованої особи заходів тимчасового обмеження його прав.

Ухвалою від 16.05.2018 заяву прийнято до розглядута призначено судове засідання.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 заяву підтримали з підстав, що викладені у такій, просили суд заяву задовольнити в повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечив та пояснив, що не розцінює свої дії по відношенню до заявника як переслідування. Не заперечує факт наявності між ними напружених відносин, проте вказав, що такі виникли внаслідок перешкоджання його колишньою дружиною бачитися із дитиною, маючи на меті усунути його від виховання доньки. Окрім цього, визнав, що постійно телефонує до ОСОБА_2 та намагається з нею зустрітися, проте такі дії спрямовані виключно з метою спілкування з донькою.

Заслухавши вступне слово учасників справи, показання свідка ОСОБА_6, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши та перевіривши докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з 14.07.2012 перебували у шлюбі, зареєстрованому у міському відділі ДРАЦС Львівського МУЮ, актовий запис № 1157, рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 18.01.2017 розірвано.

Від шлюбу у них народилась донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-СГ №431442.

Встановлено, що рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 13.02.2017 вирішено стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 щомісячно, починаючи з 25 листопада 2016 року і до досягнення нею повноліття.

Встановлено, що ОСОБА_4 постійно вчиняє відносно заявниці дії, повязані з словесними образами, погрозами, переслідуванням та фізичним насильством тощо. Це вбачається з долучених звернень заявниці до Сихівського відділу поліції ГУНП у Львівській області щодо протиправних дій ОСОБА_4, численні записи телефонних розмов, смс-повідомлень та відеозаписи.

З'ясовано, що за фактом заподіяння заявниці заінтересованою особою тілесних ушкоджень, що мало місце 07.04.2018 по пр. Червоної Калини, 109 у м. Львові, Сихівським відділом поліції ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 07.04.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001176 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.125 КК України.

Відповідно до правил п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до ст. 1 цього Закону домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоровю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, у тому числі, на колишнє подружжя.

В силу положень ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: обмежувальний припис стосовно кривдника.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що є сусідкою та подругою заявника, ствердила, що неодноразово була свідком домашнього насильства ОСОБА_4 по відношенню до ОСОБА_2, як під час перебування останніх в шлюбі, так і після розірвання такого. Вказала, що ОСОБА_4 несе загрозу життю та здоровю заявника, переслідує її, телефонує та вчиняє відносно неї дії, які вказують на те, що вона постійно перебуває в небезпеці.

Окрім цього, в матеріалах справи наявна інформація про численні телефонні дзвінки ОСОБА_4 на номер телефону ОСОБА_2 за період з 07.04.2018 по 23.04.2018.

Як вбачається з висновку експерта №119/18 від 17.04.2018 за даними медичних документів у ОСОБА_2 було садно на правій кисті, що заподіяне тупим предметом, могло утворитися 07.04.2018, не було небезпечним для життя на момент заподіяння та відноситься до легкого ступеня тілесного ушкодження.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обовязків. У відповідності до ч. 3, 4 цієї статті рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Враховуючи викладене, оцінюючи всі встановлені судом обставини та досліджені докази, в ході судового розгляду доводи заявника знайшли своє підтвердження, а тому заяву слід задовольнити і з метою запобігання та протидії психологічному та фізичному насильству, що має місце з боку заінтересованої особи по відношенню до заявника, суд приходить до висновку про необхідність вжиття заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_4

Задовольняючи заяву, рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263 265, 350-1 - 350-8 Цивільного процесуального кодексу України, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа: ОСОБА_4, про видачу обмежувального припису - задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 ос., ІПН- НОМЕР_1, яким протягом 6 (шести) місяців визначити заходи тимчасового обмеження його прав, а саме:

- заборонити ОСОБА_4 наближатись до місця проживання ОСОБА_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, ближче ніж на 100 метрів;

- заборонити ОСОБА_4 наближатись до місця роботи ОСОБА_2, що знаходиться за адресою: м.Львів, пр.Червоної Калини, 72, ближче ніж на 100 метрів;

- заборонити ОСОБА_4 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_2, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_4, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись з нею;

- заборонити ОСОБА_4 вести листування (поштові листи, електронні листи), телефонні переговори, надсилання СМС та інших повідомлень з ОСОБА_2 або контактувати з нею через інші засоби зв"язку особисто і через інших осіб.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Копію рішення направити до Сихівського ВП ГУНП у Львівській області для взяття ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 ос., ІПН- НОМЕР_1 - на профілактичний облік.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 24.05.2018.

Суддя О.Ю.Горбань