Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 2-569/2009
Провадження № 2-п/723/1503/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2018 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючої судді - Дячук О.О.,

при секретарі - Яворській М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сторожинець заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 Б.В. про перегляд заочного рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 29.04.2009р.,-

В С Т А Н О В И В :

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 Б.В. звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 29.04.2009р., зазначивши, що заочним рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 29.04.2009р. задоволено позов ОСОБА_1 повністю, судом вирішено: 1. Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ОСОБА_3 зареєстрований 22 жовтня 1995 року виконкомом Коритненської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, актовий запис № 26.

1.Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави витрати по розлученню в сумі 17 грн. ОСОБА_3 звільнено від сплати.

2.Розділити майно, набуте за час шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

3.Виділити в натурі ОСОБА_1 5-тонний контейнер із торговельним місцем на території КГІ МТК "Калинівський ринок" у м. Чернівці, торговельний сектор № 1, місце № 1-А.

4.Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1/2 вартості 5-тонного контейнера із торговельним місцем на території КП МТК "Калинівський ринок у м. Чернівці, торговельний сектор № 1, місце № 1-А, що складає 77 831 ( сімдесят сім тисяч вісімсот тридцять одну) гривню.

5.Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1 808 грн. (одну тисячу вісімсот вісім), що складається із судового збору - 778 і сімсот сімдесят вісім) грн., витрати на проведення експертизи 1000 (тисячу) грн.

6.Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті ІТЗ - 30 грн..

Вважає, що вказаним заочним рішенням істотно порушені вимоги цивільно-процесуального законодавства, а також норми матеріального права, що дає можливість стверджувати про неправильність прийнятого рішення.

Зазначає, що відповідач ОСОБА_3 отримала повне заочне рішення від 29.04.2009 року у приміщенні суду під розписку лише 05.03.2018 року, що стверджується матеріалами справи. Про наявність вищевказаного заочного рішення суду відповідач дізналася випадково після того як приїхала в Україну із-за кордону, де постійно перебувала на заробітках.

Раніше, тобто до 05.03.2018 року, ОСОБА_3 не отримувала повне заочне рішення суду від 29.04.2009 року і навіть якщо таке рішення було надіслано за місцем її реєстрації, то отримати його не було можливості з поважних причин про які вказано нижче.

Зокрема, з відміток про дати перетину кордону, які містяться в закордонному паспорті ОСОБА_3, вбачається, що 20.02.2009 року Відповідачка виїхала за межі території України в Італію та повернулася в Україну 24.02.2018 року.

Факт перебування ОСОБА_3 за кордоном на заробітках підтверджується трудовою угодою від 17.02.2014 року. Всі попередні трудові угоди які укладалися між ОСОБА_3 та її роботодавцями з 2009 по 2014 р. не збереглися у заявниці.

ОСОБА_3 вважає, що позивач ОСОБА_1, скориставшись тією обставиною, що його дружина, 20.02.2009 року, виїхала на заробітки за кордон в Італію через один місяць звернувся до Сторожинецького районного суду Чернівецької області з позовом про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя не повідомивши про свої наміри це зробити. Відповідно, суд не мав даних про те, що відповідачка на час розгляду справи в суді перебувала за кордоном і не могла отримувати будь-яких повідомлень про дату, час та місце розгляду справи.

Сукупність вищевказаних обставин свідчать про поважність причин неявки ОСОБА_3 в судові засідання, які відбувалися у цій справі протягом березня та квітня 2009 року.

З цих же причин відповідачка не могла повідомити суд так як не знала про подання позову і розгляд справи в суді, а відтак подавати заперечення (відзив) на позов також не могла.

Доказами, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача є висновок судової оціночної експертизи 5-тонного контейнера із торговельним місцем на території КГІМТК "Калинівський ринок" у м. Чернівці, торговельний сектор № 1, місце № 1- А який можливо отримати в ході розгляду справи після призначення судом відповідної експертизи, або шляхом подання висновку судового експерта за замовленням ОСОБА_3 Відповідачка не погоджується із вартістю оцінки вищевказаного майна набутого подружжям за час шлюбу а тому є необхідність у призначенні та проведенні відповідної судової оціночної експертизи, яка б визначила дійсну ринкову вартість спільного майна подружжя.

Крім того, доказами які мають значення для вирішення даного спору є договір № 86- кш/1 тс від 01.03.2003 року з якого вбачається, що саме ОСОБА_3 було визначено як Користувача торгівельного місця № 1-А на ринку для здійснення продажу промислових товарів (шкіра) з 1/3 20-тонного контейнера площею 5,6 кв.м. (5 тонний контейнер).

Замовником на виконання підрядних робіт по влаштуванню вищевказаного 5 тонного контейнера на ринку була також ОСОБА_3, що стверджується актом приймання виконаних підрядних робіт за лютий 2008 року.

У жовтні 2006 року Чернівецька санепідемслужба міста Чернівці надавала ОСОБА_3 дозвіл на проведення реалізації товарів промислової групи (шкіряні, хутряні вироби) з контейнеру № 1 «А» - 1 «Б» торговий сектор № 1 розташованого на МТК «Калинівський ринок» по вул. Калинівська, 13 А.

Таким чином, сукупність вищевказаних доказів свідчить про те, що саме ОСОБА_3 здійснювала підприємницьку діяльність у вищевказаному 5 тонному контейнері на ринку, а тому присудження судом даного контейнеру позивачу вважає помилковим. ОСОБА_1 ніколи не здійснював у вказаному контейнері торгівельної діяльності а лише здавав його у найм іншим особам за що кожного місяця отримував від 200 до 500 доларів США, на даний час близько 150 у.о. Отже, збір усіх документів для здійснення підприємницької діяльності у даному контейнері, а також систематичну торгівельну діяльність здійснювала виключно ОСОБА_3 На даний час відповідачка має намір продовжити свою підприємницьку діяльність і використовувати вищевказаний контейнер.

Відтак, висновки суду про те, що 5 тонний контейнер необхідно присудити Позивачу є передчасними і помилковими, у звязку з чим заочне рішення суду від 29.04.2009 року підлягає перегляду та скасуванню.

ОСОБА_3 20-денний строк на подання даної заяви, згідно правил ч. 3 ст. 284 ЦПК України, не було пропущено, оскільки відповідачка отримала повне заочне рішення суду 05.03.2018року, а заява про перегляд заочного рішення суду надіслана поштою 25.03.2018року, тобто в останній день строку передбаченого законом.

Враховуючи вищевикладене просить суд поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 29.04.2009 року по цивільній справі (№ 2-569/2009) та здійснити перегляд вказаного рішення суду. Скасувати заочне рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 29.04.2009р. та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 у судовому засіданні заяву підтримав, просить її задовольнити.

ОСОБА_1 та його представник у судовому засіданні просять відмовити у задоволенні заяви, подав заперечення у якому зазначив, що подана представником ОСОБА_3 заява про перегляд заочного рішення є необгрунтована, безпідставна, а тому має бути залишена судом без задоволення за наступних обставин:

так, в поданій заяві представник заявника стверджує, що ОСОБА_3 оскаржуване рішення отримала лише 05 березня 2018 року, адже згідно наданої копії закордонного паспорта вона виїхала з України 20.02.2009 року та повернулась в Україну 24.02.2018 року, а тому саме її, нібито відсутність протягом вказаного часу в країні, позбавляла її можливості довідатись про наявність поданого її чоловіком позову, подавати заперечення (відзив) на нього, тощо.

Такі твердження представника заявника не відповідають дійсності, подані з метою ввести суд в оману, адже заявниця ОСОБА_3 отримувала повний текст рішення ще в 2011 році, точну дату вказати неможливо в зв'язку із тим, що матеріали даної цивільної справи, знищені із-за закінчення терміну їх зберігання. Саме факт відсутності матеріалів справи мають намір використати заявниця та її представник з метою безпідставного та необгрунтованого перегляду законного рішення по даній справі.

Факт перебування ОСОБА_3 на території України в 2011 році підтверджується наданою її представником копією її закордонного паспорта, в якому міститься робоча віза республіки Італії, яка була отримана нею в місті Києві в 2011 році, після чого вона повторно виїхала на заробітки за межі країни.

Крім цього, в січні 2009 року він припинив шлюбні відносини із заявницею і вона виїхала з його будинку в селі ОСОБА_5 переїхала проживати до своїх батьків в село Коритне Вижницького району. В подальшому в лютому 2009 року вона виїхала до Італії. Перед виїздом ОСОБА_3 позичила грошові кошти на оформлення візи та оплату проїзду до Італії в їхньої спільної знайомої, ОСОБА_6, якій надала нотаріально посвідчене доручення на представництво її інтересів у всіх органах при вирішенні питань, що стосуються поділу їхнього подружнього майна та згідно домовленості уповноважила її отримати грошові кошти у нього після визначення ринкової вартості контейнеру в судовому порядку.

28 липня 2009 року, після того як рішення про поділ майна набрало законної сили, він передав ОСОБА_6 1850,00 доларів США в якості сплати суми боргу на користь заявниці ОСОБА_3 згідно оскаржуваного рішення суду по даній справі. Крім цього, в той час ним із ОСОБА_3 по телефону була досягнута домовленість про те, що в разі якщо він протягом трьох місяців передасть їй ще 2000 доларів в якості виконання вказаного рішення суду, то вона разом із ОСОБА_6 не предявлятиме до нього жодних претензій. Дані факти підтверджуються розпискою від 28.07.2009, підписаною ним та ОСОБА_6, та посвідченою старшим фахівцем із договірної роботи МТК «Калинівський ринок» ОСОБА_7.

В подальшому, згідно домовленості, він сплатив ОСОБА_6, яка діяла в інтересах ОСОБА_3 та рідній сестрі і матері останньої грошові кошти згідно оскаржуваного рішення по даній справі, тому з 2009 року до нього ніхто жодних претензій з приводу цього не предявляв. Коли він передавав кошти рідній сестрі та матері заявниці жодних розписок у них не брав, адже вони діяли довіряючи один одному.

Дані факти свідчать про те, що заявниці ОСОБА_3 достовірно було відомо про наявність оскаржуваного рішення по справі, з яким вона цілком погодилась.

Окрім того вказує, що ОСОБА_3 ніколи підприємницькою діяльністю не займалась в тому числі у контейнері на МТК «Калинівський ринок».

Окрім того ОСОБА_1 надав доповнення до заперечення у якому вказав, що поданий висновок заявниці експертного будівельно-оціночного дослідження не слід брати до уваги так як, відомості в ньому є недостовірні, він є як недопустимим доказом.

Враховуючи вищевикладене вважає, що заява повинна бути залишена без

задоволення.

Судом встановлено, що матеріали цивільної справи № 2-569/2009 знищені.

Дослідивши матеріали заяви, суд прийшов до наступного.

Відповідно до положень ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У відповідності до п. 2 ч. 3ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з"явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин і докази на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Вислухавши представника відповідачки, ОСОБА_1 та його представника, суд встановив, що заочне рішення, яке оскаржується відповідач отримала 02.03.2018р.. Окрім того суд звернув увагу, що відповідачка на Україні була і у 2011р., що вбачається із представлених її представником ксерокопій паспорта. Також відповідачка надавала доручення ОСОБА_6 для представлення її інтересів в результаті чого вказана представник ОСОБА_6 отримала 28.07.2009р. в рахунок сплати ОСОБА_1 суми боргу 2000Доларів США на користь ОСОБА_3 згідно рішення Сторожинецького районного суду від 29.04.2009р.. Із наведеного вбачається, що відповідачці було відомо результати розгляду справи, а також могла оскаржити рішення ще будучи на Україні в 2011р..

Окрім того, докази на які посилається представник відповідачки не можуть слугувати істотними, оскільки висновок будівельно-оціночного дослідження дає дані на даний час, а не на момент розгляду спору Сторожинецьким районним судом 29.04.2009р..

Окрім того, як зазначено в рішенні суду, відповідачка на момент розгляду справи не була зареєстрована як підприємець, а позивач ОСОБА_1 мав свідоцтво про державну реєстрацію підприємця від 21.01.2005р..

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Також відповідно до положень ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Отже, враховуючи конкретні обставини справи та доводи особи, в інтересах якої подано заяву, а також з точки зору дотримання права на доступ до правосуддя, проголошеного ст.55 Конституції України та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає, що немає підстав для скасування заочного рішення.

Керуючись ст.ст. 2, 5,76,258,260,284-288 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 Б.В. про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 29.04.2009р. та заяву про скасування заочного рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 29.04.2009р. залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: