ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/120/18
Провадження № 2/210/784/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"14" травня 2018 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді: Літвіненко Н. А.,

при секретарі: Севанян М. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Криворізького відділу реалізації ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» про захист прав споживачів, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 12 січня 2018 року звернулась до суду з позовом до Криворізького відділу реалізації ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» про захист прав споживачів.

В обґрунтування позову зазначила, що відповідно договору купівлі - продажу від 20.07.2013 року ОСОБА_3 придбала у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_1. Однак, відповідно рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30.03.2016 року право власності на 1/2 частину зазначеної вище квартири перейшло до ОСОБА_2 До того, право власності на другу 1/2 частини квартири перейшло також їй у власність 03.11.2017 року на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 25.07.2017 року. За час коли вона не була власником даної квартири, накопився борг в розмірі 2153,04 грн. за спожитий природний газ. В наслідок чого, позивачем отримано повідомлення від ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» про припинення газопостачання та погашення простроченої заборгованості від 29.11.2017 року за вказаною вище адресою. Позивач дії відповідача вважає незаконним, оскільки посилається на те, що заборгованість виникла за час коли власником даної квартири була ОСОБА_3 На підставі викладеного вимушена звернутися до суду, та просить суд визнати дії ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» по вимозі боргу колишнього власника квартири - ОСОБА_3, за послуги газопостачання за адресою: АДРЕСА_1, та про припинення газопостачання, незаконними.

Представник позивача ОСОБА_4 до судового засідання не з'явився, однак надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. На позовних вимогах наполягав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача до судового засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. На адресу суду було надано відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі посилаючись на те, що ОСОБА_2, коли набула у власність 12.04.2016 року 1/2 частину квартиру та 03.11.2017 року 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1, не повідомила ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» про зміну власника. Згідно п. 3 гл. 4 Розділу IX Кодексу ГРМ, споживач зобов'язаний своєчасно, але не пізніше у місячний строк письмово повідомляти Оператора ГРМ про всі зміни, що стосуються видів споживання газу, та/або опалювальної площі, та/або кількості осіб, зареєстрованих на його об'єкті. 29.11.2017 року ОСОБА_2 було підписано заяву - приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, й того ж дня ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» споживачеві було вручено повідомлення про припинення газопостачання та погашення простроченої заборгованості згідно якого заборгованість за спожитий природний газ становить 2153,04 грн. Підставою для здійснення перерахунку заборгованості у зв'язку зі зміною власника може бути заява споживача про те, що вона є новим власником, а отже і новим споживачем природного газу. Однак, ні позивач, ні її представник не звертались до ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» із заявами про здійснення перерахунку заборгованості за спожитий природний газ у зв'язку зі зміною власника за адресою: АДРЕСА_4. Крім того, представник відповідача вважає, що заборгованість за спожитий природний газ за вказаною адресою включає в себе заборгованість до 12.04.2016 року, тобто до того як позивач зареєструвала право власності на 1/2 частину зазначеної квартири та 03.11.2017 року, тобто до того як ОСОБА_2 стала власником другої половини зазначеної квартири. Вважає, що нарахована заборгованість є законною. З приводу вимоги позивача про визнання незаконними дії відповідач, щодо припинення газопостачання, то зазначає, що ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» не надавало оператору ГРМ доручення на відключення газопостачання споживача ОСОБА_2 по АДРЕСА_5. Станом на 01.02.2018 року газопостачання за адресою позивача не припинено. Таким чином, вважає що в даній частині позовних вимог ОСОБА_2 предмет спору відсутній, позовні вимоги, задоволенню не підлягають.

Відзив долучено до матеріалів цивільної справи (а.с. 33-37).

Представник позивача ОСОБА_4 надав відповідь на відзив та доповнення до відзиву, в якому просить суд задовольнити позов ОСОБА_2 в повному обсязі. А також зазначив та надав суду повідомлення ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» про припинення/ розподілу природного газу споживачу ОСОБА_2, за адресою: АДРЕСА_1.

Доповнення до відповіді на відзив долучено до матеріалів цивільної справи (а.с. 52-53).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, відзив, відповідь на відзив, з'ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У преамбулі Закону України «Про захист прав споживачів» зазначено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками та продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Між сторонами склалися правовідносини з приводу користування природним газом для споживчих цілей, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу», Правилами постачання природного газу, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1382/27827.

Статтею 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що постачання та розподіл природного газу споживачу здійснюються відповідно до типового договору, затвердженого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг .

Згідно п. 2 Розділу ІІІ Правил постачання природного газу, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1382/27827, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов'язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об'ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб - сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на праві приватної власності належала квартира за адресою: АДРЕСА_2, відповідно договору купівлі - продажу від 20.07.2013 року, посвідченого Приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Кульбідою Н.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1329 (а.с. 9-11).

Однак, відповідно рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30.03.2016 року, 1/2 частина квартири за адресою: АДРЕСА_2 перейшла у власність ОСОБА_2. Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, державну реєстрацію квартири здійснено 12.04.2016 року (а.с.12-16, 21).

До того ж, відповідно рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 25.07.2017 року наступна 1/2 частина квартири за адресою: АДРЕСА_2, також перейшла у власність ОСОБА_2. Відповідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, державну реєстрацію квартири здійснено 03.11.2017 року (а.с. 17-18, 20).

Відповідно до довідки № 11891 ОСОБА_3 до 21.11.2017 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6, та знята з місця реєстрації 22.11.2017 року (а.с. 24).

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. № 996 (далі - Закон № 996) бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів (ч. 2 ст. 8 Закону № 996).

Для забезпечення ведення бухгалтерського обліку розрахунків за житлово-комунальні послуги на кожен об'єкт обліку (квартиру) відкривається один особовий рахунок. Законодавством передбачені випадки, коли на одну квартиру відкривається два або більше особові рахунки. Такими випадками є зокрема виділ/поділ майна, що є у спільній власності кількох осіб. Тобто це перетворення ізольованої квартири в комунальну, що в свою чергу дає підстави виконавцю житлово-комунальних послуг відкривати новий особовий рахунок на новостворений об'єкт обліку.

Отже, особовий рахунок оформлюється на житлове приміщення, а не на особу. Відкриття особового рахунку відбувається шляхом переоформлення вже відкритого номерного особового рахунку із наявною на ньому заборгованістю, якщо така є, на іншого квартиронаймача або власника.

Тобто, особовий рахунок № НОМЕР_2 відкрито на об'єкт нерухомого майна - АДРЕСА_3, на якому для ведення бухгалтерського обліку відображаються, як борг колишнього власника ОСОБА_3 так і поточне нарахування за надані послуги з газопостачання теперішнього власника ОСОБА_2

Згідно розрахунку суми заборгованості, особовий рахунок № НОМЕР_1 відкритий на ім'я ОСОБА_3, сума боргу за період з липня 2015 року по листопад 2017 року складає 2094,17 грн. (а.с.48).

З довідки розрахунку суми заборгованості від 01.02.2018 року слідує, що з листопада 2017 року нарахування за природний газ здійснюється на ім'я ОСОБА_2 (а.с. 49).

Підставою чого стало те, що 29.11.2017 року ОСОБА_2 підписала Заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам на об'єкт за адресою: АДРЕСА_3, та подала її до ТОВ «Дніпорпетроськгаз збуд», що є фактом згоди споживача про приєднання до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам (далі Договір), за яким постачальник зобов'язався постачати природній газ споживачу в необхідних для споживача об'ємах (обсягах), а споживач зобов'язався своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

Відповідно до п.11.1 цей Договір укладається на невизначений строк та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем умов цього договору. Згідно п.п.3 п.11.5 Договору однією із підстав його припинення є зміна власника об'єкта споживача. Крім того, п. 5.1 Договору визначено, що споживач має право, зокрема отримувати послуги постачання природного газу на умовах, зазначених у цьому Договорі; … вимагати від постачальника пояснень щодо отриманих рахунків і у випадку незгоди з порядком розрахунків або з розрахованою сумою вимагати проведення звірки розрахункових даних та/або оскаржувати їх в установленому цим договором порядку; оскаржувати будь-які несанкціоновані, неправомірні чи інші дії постачальника, що порушують права споживача, та брати участь у розгляді цих скарг на умовах, визначених чинними нормативно-правовими актами та цим Договором.

Таким чином, позивач ОСОБА_2 з 29.11.2017 року є споживачем послуг з газопостачання за адресою: АДРЕСА_1.

Положенням ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відтак зобов'язання щодо сплати заборгованості за газопостачання, що виникла у зв'язку із отриманням послуги попереднім власником, не переходять до нового власника. Чинне цивільне законодавство не містить положень, згідно з якими на нового власника квартири покладався б саме обов'язок прийняти та сплатити борг колишнього власника. Позивач ОСОБА_2 не є правонаступником попереднього власника квартири, тому зобов'язана сплачувати за газопостачання з моменту виникнення у неї права власності на квартиру та надання їй таких послуг.

Позивач ОСОБА_2 вважає, що облік заборгованості колишнього власника квартири ОСОБА_3 на її особовому рахунку № НОМЕР_1 призводить до зайвого протиправного обтяження її майна чужим борговим зобов'язанням.

Відповідно повідомлення про припинення газопостачання та погашення простроченої заборгованості від 29.11.2017 року та повідомлення № Кд021-Кл-5170-0418 від 02.04.2018 року вбачається, що в наслідок непогашення заборгованості відповідачем буде припинено газопостачання та зобов'язано ОСОБА_2 надати безперешкодний доступ працівникам ПАТ «Криворіжгаз» для здійснення заходів з припинення газопостачання до об'єкту з 10.00 до 17.00 год. за підписом майстра ПАТ «Криворіжгаз» ОСОБА_6

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Суд, вирішуючи даний спір, взяв до уваги посилання представника відповідача у відзиві про те, що позивач ОСОБА_2 з 12.04.2016 року вже була співвласником 1/2 частини квартири за вище вказаною адресою, тобто була споживачем природного газу. Однак також, суд взяв до уваги й те, що в даній квартирі з 2013 року постійно була зареєстрована попередній власник ОСОБА_3, зі своїм неповнолітнім сином ОСОБА_7. Також, слідує відмітити, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, неповнолітній ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто син колишнього власника квартири ОСОБА_3, є зареєстрованим й сьогодні, що підтверджено інформацією про зареєстрованих осіб від 12.02.2018 року (а.с. 38).

До того ж, з копії паспорту позивача ОСОБА_2 вбачається, що остання зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 (а.с. 7).

Тобто за час набуття права власності на 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1, послуг з газопостачання від відповідача за даним об'єктом споживання ОСОБА_2 не отримувала, договорів та інших правочинів або юридичних фактів, актів цивільного законодавства, рішень суду, які б створювали зобов'язання зі сплати заборгованості колишнього власника квартири ОСОБА_3, яка виникла до 03.11.2017 року відсутні.

Таким чином, суд задовольняє вимоги позивача, щодо визнання дій відповідача незаконними по вимозі по сплати боргу колишнього власника квартири ОСОБА_3, за послуги газопостачання новим власником квартири за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_2 в сумі 2153,04 грн. До того ж, з цього слідує, що задоволенню також підлягає й вимога позивача щодо визнання незаконним по припиненню газопостачання за вказаною адресою.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору.

Тому на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати, а саме судовий збір в сумі 704,80 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу», Правилами постачання природного газу, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1382/27827, ст. ст. 11, 509, 901 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 23, 76, 80, 81, 141, 247, 258, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Криворізького відділу реалізації ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» про захист прав споживачів - задовольнити.

Визнати дії ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» у м. Кривому Розі Саксаганського району відділ реалізації незаконними по вимозі сплати боргу колишнього власника квартири, ОСОБА_3, за адресою: АДРЕСА_1, за послуги газопостачання згідно договору № 15085324 від 29.07.2013 року на ім'я ОСОБА_8 новим власником квартири за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_2, в сумі 2153,04 грн. (дві тисячі сто п'ятдесят три грн. 04 коп.).

Визнати дії ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» у м. Кривому Розі Саксаганського району відділ реалізації незаконними по припиненню газопостачання за адресою: АДРЕСА_8

Стягнути з Криворізького відділу реалізації ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», адреса: м. Кривий Ріг, вул. Віталія Матусевича, 24, на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 14 травня 2018 року.

Суддя: Н. А. Літвіненко