Справа № 344/2094/18
Провадження № 2/344/2347/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

16 травня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання малолітньої доньки,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання малолітньої доньки, мотивуючи тим, що до 13.03.2013 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Рішенням Івано-Франківського міського суду від 25.07.2012 року було присуджено стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 від всіх видів доходів щомісячно до досягнення донькою повноліття. Стягнення аліментів розпочато з 02.04.2012 року. Однак, незважаючи на рішення Івано-Франківського міського суду відповідач аліменти не сплачує, в утриманні та вихованні дитини участі не бере. Позивачка змушена самостійно утримувати дитину. Так як відповідач є здоровим та працездатним, то повинен також брати участь у розвитку дитини. А тому, просила у зв»язку із збільшенням мінімального розміру аліментів на дитину, змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь на утримання доньки аліменти в розмірі по 1 000,00 грн. щомісяця з дати подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка в судове засідання не з'явилась, попередньо подала до суду заяву, відповідно до якої просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с. 15).

Відповідач в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 12).

З урахуванням думки позивачки та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові матеріали, встановивши таким чином фактичні обставини справи, застосовуючи загальні засади цивільного законодавства справедливість, добросовісність та розумність, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та обєктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, утверджуючи та забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принцип неупередженості, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребовуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

07.05.2007 року у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народилась донька ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 1-НМ №065867 виданого 22.05.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції (а.с.5).

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 13.03.2013 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину задоволено. Присуджено стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер - невідомий, аліменти в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки м. Івано-Франківська, вул. Пулюя, 16/12, (фактично на Ірчана, 6/1) ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі розмірі 1/4 від всіх видів доходів щомісячно до досягнення донькою повноліття. Стягнення аліментів розпочато з 02.04.2012 року (а.с. 7).

Положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

В силу дії ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Частиною 1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення..

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вирішуючи питання визначення суми аліментів суд враховує положення ст. ст. 182, 184 СК України, а саме, що відповідач є працездатним, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, які перебувають на його утриманні, та те, що двоє батьків зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та вважає, що стягнення із ОСОБА_2 аліментів в користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 1 000,00 гривень щомісячно є достатнім для забезпечення належних умов для її фізичного, духовного та культурного розвитку.

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Тому стягнення аліментів в зміненому розмірі слід розпочати з дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

А тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 704,80 гривень судового збору.

На підставі наведеного, ст. ст. 180, 181, 182, 184, 191, 192 Сімейного кодексу України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 13, 141 Цивільно-процесуального кодексу України, п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст. ст. 3, 6, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання малолітньої доньки задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер - невідомий, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 аліменти в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: с.Вовчинець Івано-Франківської міської ради, АДРЕСА_1 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно в розмірі по 1 000 (одній тисячі) гривень до досягнення нею повноліття.

Стягнення аліментів в зміненому розмірі розпочати з дня набрання цим рішенням законної сили.

Припинити стягнення аліментів по виконавчому листу виданому Івано-Франківським міським судом на виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 25.07.2012 року справа №0907/5539/2012 року, провадження №2/0907/4593/2012 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер - невідомий, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 - на користь стягувача Державної судової адміністрації України, місце знаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, , з зарахуванням на рахунок 0001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача ГУДКС України в м.Києві, код банку отримувача 820019, код класифікації доходів бюджету 22030106 704 грн. 80 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 22.05.2018 року.

Суддя Пастернак І.А.