Постанова

Іменем України

16 травня 2018 року

м. Київ

справа № 686/7717/16-ц

провадження № 61-12307св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Фаловської І. М., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - дочірнє підприємство «Хмельницький облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 березня 2017 року у складі судді Мороз В. О. та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 03 травня 2017 року у складі суддів: Пастощука М. М., Гринчука Р. С., Ярмолюка О. І.,

ВСТАНОВИВ :

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до дочірнього підприємства «Хмельницький облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі - ДП «Хмельницький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України») про скасування наказу про оголошення догани.

Позовна заява мотивована тим, що він працює на посаді начальника відділу з ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг і безпеки руху в ДП «Хмельницький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України». 19 лютого 2016 року за наказом підприємства він був відряджений до Сатанівського ДЕД для обстеження автомобільних доріг. 22 лютого 2016 року його було ознайомлено з наказом директора ДП «Хмельницький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» від 22 лютого 2016 року № 11 про оголошення догани, у зв'язку з відсутністю на виробничій нараді 19 лютого 2016 року о 15.30 год. Вважає, що зазначені підстави накладення стягнення з боку відповідача не відповідають дійсності, є надуманими і упередженими, проступку він не вчиняв, фізично не мав змоги бути присутнім на нараді, так як був у відрядженні. Оскаржуваний наказ не відповідає вимогам законодавства, є неконкретним. У зв'язку з цим просив визнати незаконним та скасувати наказ ДП «Хмельницький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» від 22 лютого 2016 року № 11 про оголошення йому догани та стягнути з відповідача 2 000,00 грн моральної шкоди.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 березня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 03 травня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що 19 лютого 2016 року ОСОБА_4, перебуваючи у відрядженні, з якого його було відкликано на виробничу нараду, розпорядження директора ДП «Хмельницький облавтодор» про обов'язкову явку на нараду, яка відбулася о 15.45 год., про що його було повідомлено в телефонному режимі, та що вбачається із показів свідків, які є послідовними, та з роздруківок телефонних дзвінків, проігнорував та не виконав. Поважності причин відсутності на нараді позивач не надав, що підтверджує наявність його вини. Підстави для визнання незаконним та скасування наказу від 22 лютого 2016 року № 11 про оголошення догани ОСОБА_4 відсутні.

У касаційній скарзі, поданій у червні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідачем не надано доказів, що його було повідомлено про обов'язковість явки на нараду, яка відбулася 19 лютого 2016 року о 15.30 год. та його відкликання з відрядження. Судами всупереч статті 149 КзПП України не встановлено складу дисциплінарного проступку, об'єктивної його сторони, а саме шкідливих наслідків, що настали внаслідок його неприбуття на нараду. На час відрядження його обов'язки тимчасово виконувала ОСОБА_5 - провідний інженер відділу ремонтів та експлуатаційного утримання доріг, яка на нараді була присутня, тобто було забезпечено вжиття заходів для безперебійного та безпечного руху автомобілів на дорогах загального користування та ліквідацію ожеледиці на момент його перебування у відрядженні. Також зазначав, що ОСОБА_6, яка вела журнал реєстру наказів про відрядження на час його відрядження перебувала у відпустці, запис у її відсутність був здійснений не її почерком.

У запереченні на касаційну скаргу ДП «Хмельницький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» зазначало, що судами першої та апеляційної інстанцій було в повній мірі, об'єктивно, всебічно розглянуто справу, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, внаслідок чого ухвалено законні і обґрунтовані рішення. ОСОБА_4, перебуваючи на посаді начальника відділу з ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг та безпеки руху, мав би безпосередньо бути присутній на нараді 19 лютого 2016 року навіть без видання відповідного наказу про відкликання його з відрядження і вказівки керівництва, адже саме до його компетенції входило термінове (невідкладне) вжиття заходів щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

28 лютого 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Судами встановлено, що відповідно до посвідчення про відрядження від 19 лютого 2016 року № 23-В ОСОБА_4 відряджено до смт Сатанів на один день для обстеження автомобільних доріг згідно з наказом ДП «Хмельницький облавтодор» від 19 лютого 2016 року № 23-В, який зареєстрований у книзі реєстрації відряджень за 2016 рік (а. с. 5, 125).

19 лютого 2016 року ОСОБА_4 вибув з м. Хмельницький та 19 лютого 2016 року прибув до смт Сатанів, та цього ж дня повернувся до м. Хмельницький (а. с. 33).

У табелі обліку робочого часу ДП «Хмельницький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»міститься відмітка, що 19 лютого 2016 року ОСОБА_4 перебуває у відрядженні (а. с. 36).

19 лютого 2016 року ДП «Хмельницький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» отримало гідрометеорологічний бюлетень № 34, а саме попередження про стихійні та небезпечні гідрометеорологічні явища, різкі зміни погоди. Вночі та вдень 20 лютого 2016 року на дорогах області та міста очікувалася ожеледиця (а. с. 86).

Наказом ДП «Хмельницький облавтодор» від 19 лютого 2016 року № 23-В/1 ОСОБА_4 відкликано з відрядження із смт Сатанів у зв'язку із погіршенням погодних умов (а. с. 126).

Згідно з наказом ДП «Хмельницький облавтодор» від 22 лютого 2016 року № 11, який зареєстрований у книзі реєстрації наказів по виробничій діяльності, за невиконання розпорядження директора ДП «Хмельницький облавтодор» оголошено догану начальнику відділу з ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг і безпеки дорожнього руху ОСОБА_4, оскільки останній був відсутній на виробничій нараді, що відбулася 19 лютого 2016 року о 15.30 год. Підстава: акт про відмову від надання письмових пояснень від 22 лютого 2016 року (а. с. 4).

22 лютого 2016 року ОСОБА_4 було ознайомлено із цим наказом, проте позивач написав, що з ним не згідний та буде оскаржувати у судовому порядку (а. с. 4 зворот).

За приписами статті 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до частини другої статті 140 КЗпП України щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.

Згідно із частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Із системного аналізу наведених норм права вбачається, що порушення трудової дисципліни - це невиконання чи неналежне виконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Трудові обов'язки працівника визначаються у посадовій (робочій) інструкції. КЗпП України не містить переліку випадків, в яких може застосовуватися догана чи звільнення. Притягнення до дисциплінарної відповідальності і накладення стягнення - це право роботодавця, а не його обов'язок. При визначенні виду стягнення враховуються попередня робота працівника, його ставлення до праці. До застосування дисциплінарного стягнення власник повинен зажадати від працівника письмові пояснення. Якщо працівник відмовився від цього, власник повинен скласти акт про відмову від дачі пояснень і провести дисциплінарне розслідування порушення трудової дисципліни. Власник підприємства зобов'язаний, застосовуючи певний вид дисциплінарного стягнення, видати наказ (розпорядження), в якому в обов'язковому порядку зазначити мотиви застосування стягнення.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов'язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов'язків; вина працівника; наявність причинного зв'язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов'язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Як убачається з матеріалів справи, директором ДП «Хмельницький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України» було поставлено завдання провести оперативну нараду, у якій повідомити керівників філій про погіршення погодних умов та визначитися із заходами, які повинне вжити підприємство для забезпечення безперебійного та безпечного руху автотранспорту в зв'язку із очікуванням погіршення погодних умов 20-21 лютого 2016 року. Нарада була проведена о 15.45 год. 19 лютого 2016 року

На оперативній нараді був відсутній начальник відділу з ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг і безпеки дорожнього руху ОСОБА_4

Ця інформація була підтверджена у судовому засіданні показами свідків та доповідними записками заступника директора ДП «Хмельницький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» ОСОБА_7, провідного інженера відділу ремонтів та експлуатаційного утримання автодоріг ОСОБА_5, начальника відділу МТЗ ОСОБА_8

Директор ДП «Хмельницький облавтодор» листом від 19 лютого 2016 року № 158 ф повідомив начальникам філій, що у зв'язку з погіршенням погодних умов в вигляді налипання мокрого снігу, ожеледиці, великого перепаду температур від -1 до +5°С (бюлетень додається) зобов'язує вжити заходів по забезпеченню безперебійного та безпечного руху автотранспорту на дорогах загального користування. Приділити особливу увагу організації нічного чергування з метою своєчасного реагування для прийняття рішень стосовно обробки покриття для ліквідації ожеледиці. До 12.00 год. 20 лютого надати начальнику відділу МТР ОСОБА_8 по телефону інформацію про використання та залишки ПММ (а. с. 21).

Відповідно до вимог статті 149 КЗпП України директором ДП «Хмельницький облавтодор» ОСОБА_9 в присутності начальника відділу МТЗ ОСОБА_8, юрисконсульта І категорії ОСОБА_10, тимчасово виконуючої обов'язки завідуючої канцелярії ОСОБА_8 було запропоновано начальнику відділу з ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг та безпеки дорожнього руху ДП «Хмельницький облавтодор» ОСОБА_4 надати письмові пояснення щодо причин його відсутності на виробничій нараді, що відбулася19 лютого 2016 року о 15.30 год., про яку він був повідомлений завчасно. Однак ОСОБА_4 відмовився надати письмові пояснення щодо причин його відсутності на виробничій нараді, про що був складений відповідний акт від 22 лютого 2016 року (а. с. 23).

Також у матеріалах справи є роздруківкавихідних телефонних з'єднань ПАТ «Київстар», згідно з якою 19 лютого 2016 року о 14.07 год. було здійснено телефонний дзвінок з номера НОМЕР_1 (ОСОБА_11.) на номер НОМЕР_2 (ОСОБА_4.), тривалість розмови 48 сек., а о 15.40 год. було здійснено вихідний дзвінок з номера НОМЕР_3 (ОСОБА_9.) на номер НОМЕР_2 (ОСОБА_4.), тривалість розмови 85 сек.(а. с. 105-106).

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 факт здійснення йому таких телефонних дзвінків не заперечував, однак вказував, що був у відрядженні, тому і не міг з'явитися на нараду; інших причин неявки не навів.

Із пояснювальної записки ОСОБА_4 від 22 лютого 2016 року, адресованої директору ДП «Хмельницький облавтодор», вбачається, що він доповів про те, що 19 лютого 2016 року був у відрядженні та додав доповідну про результати обстеження автомобільних доріг.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, надавши оцінку наведеним обставинам, посадовій інструкції начальника відділу з ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг і безпеки дорожнього руху ДП «Хмельницький облавтодор», Положенню про відділ з ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг та безпеки руху ДП «Хмельницький облавтодор», Правилам внутрішнього трудового розпорядку апарату управління ДП «Хмельницький облавтодор», затвердженим протоколом від 02 лютого 2004 року № 1, урахувавши зазначені норми матеріального права, дійшов обґрунтованого висновку, що явка ОСОБА_4 на нараду була обов'язковою, оскільки саме він зобов'язаний забезпечувати безперебійний та безпечний рух автотранспорту, повноту відповідальності за якість та своєчасне виконання покладених на відділ обов'язків та завдань, організацію чергування відповідальних працівників у зимовий період і здійснення оперативного керівництва для забезпечення безперервного руху автотранспорту, та при цьому виконувати розпорядження керівництва.

Таким чином, суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідили наявні у справі докази, надали їм належну оцінку згідно зі статтями 57-60, 212 ЦПК України 2004 року, та дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання незаконним та скасування наказу від 22 лютого 2016 року № 11 про оголошення догани ОСОБА_4

З урахуванням наведеного Верховний Суд дійшов висновку, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 про відсутність об'єктивної сторони дисциплінарного проступку, а саме шкідливих наслідків, не заслуговують на увагу, оскільки шкода не є об'єктивною стороною дисциплінарного проступку, а є лише обставиною, яку має врахувати директор при обранні виду стягнення.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, про незаконність судових рішень не свідчать, а стосуються переоцінки доказів, що перебуває поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості.

Частиною першою статті 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 400, 402, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргуОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 03 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий СуддіВ. С. Висоцька А. О. Лесько С. Ю. Мартєв І. М. Фаловська С. П. Штелик