АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/685/18 Справа № 173/2213/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Шевченко О. Ю. Доповідач - Демченко Е.Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Максюта Ж.І.

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2017 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, скасування рішень та записів про державну реєстрацію та їх обтяжень, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2016 року публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Державний ощадбанк України») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, скасування рішень та записів про державну реєстрацію та їх обтяжень, мотивуючи тим, що відповідно до договору кредитної лінії №156/1 від 21 січня 2010 року, з урахуванням додаткових договорів №1 від 29 червня 2010 року та №2 від 01 червня 2011 року, ВАТ «Державний ощадбанк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» надав ТОВ «Магеллангрупп» кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом кредитування в розмірі 30.000.000 грн. зі сплатою 18,5% річних та строком повернення не пізніше 20 січня 2013 року.

Зазначали, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 21 січня 2010 року між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_4 був укладений договір іпотеки №11/156/1, відповідно до якого в іпотеку банку передано нерухоме майно загальною договірною вартістю 8.970.040 грн., а саме: 1.комплекс, автозаправочна станція, що знаходиться у АДРЕСА_1, складається з: літ.А будівля оператора, загальною площею 8,3 кв.м; літ.Б,Б-1 ємкості для ГСМ 2-шт.; літ.В навіс, та розташований на земельній ділянці площею 1516 кв.м (надалі - предмет іпотеки І), 2.АЗС, що знаходиться у АДРЕСА_2, складається з: літ.А-1 заправка, загальною площею 38,3 кв.м; літ.а-1 ґанок; літ.а'-1 ґанок; літ.а''-1 ґанок; І мощення; II мощення; літ.к колодязь (надалі - предмет іпотеки II); 3.нежитлова будівля, АЗС, яка складається з: літ.А-1 будівля АЗС, загальною площею 12,6 кв.м; літ.Б-1 вбиральня; 1,2,3 заправочні колонки; 4,5,6,7,8 паливні резервуари; 9 огорожа; І, II мостіння та знаходиться у АДРЕСА_3 (надалі - предмет іпотеки III); 4.земельна ділянка, що знаходиться у АДРЕСА_3, загальною площею 0,1218 га, цільове призначення якої - для комерційної діяльності (обслуговування АЗС), кадастровий номер НОМЕР_1 (надалі - предмет іпотеки IV).

Вказували, що рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2013 року на користь банку стягнуто заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 37.429.050 грн., шляхом звернення стягнення на предмети іпотеки, способом реалізації предметів іпотеки рішенням суду було визначено продаж банком, як іпотекодержателем, від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві в порядку ст.38 Закону України «Про іпотеку», з початковою ціною не менше: предмет іпотеки 1 - 1 928.286 грн., предмет іпотеки II - 2.074.972 грн.; предмет іпотеки III - 1.799.798 грн.; предмет іпотеки IV - 407.414 грн.

Посилаючись на те, що 12 квітня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 (далі - ПН ДМНО ОСОБА_2) було посвідчено договори купівлі-продажу та проведено державну реєстрацію предметів іпотеки, що було вчинено з істотними порушення вимог законодавства, так вказані вище правочини не відповідають вимогам чинного законодавства, порушують порядок виконання рішення суду, порушують права та не відповідають інтересам АТ «Ощадбанк», продавцем у договорах купівлі-продажу зазначено філію банку, яка не має необхідного обсягу цивільної дієздатності, вони підписані неуповноваженою особою, не дотримано вимоги щодо місця вчинення та нотаріального посвідчення договорів, оскільки їх посвідчено у м.Дніпропетровську, тобто не за місцем продавця, покупця та майна та ін., а тому просили суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір купівлі-продажу 1/2 частини комплексу, автозаправочної станції, що розташований у АДРЕСА_1, укладений між філією - Дніпропетровським обласним правлінням ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3, посвідчений 12 квітня 2016 року ПН ДМНО ОСОБА_2 та зареєстрований в реєстрі за №1310; скасувати рішення державного реєстратора ПН ДМНО ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за індексним номером 29277558 від 15 квітня 2016 року та запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 14186975 від 12 квітня 2016 року про право приватної спільної часткової власності ОСОБА_3 на 1/2 частину комплексу, автозаправочної станції, що розташований у АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 54), що виникло на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 12 квітня 2016 року ПН ДМНО ОСОБА_2 та зареєстрованого в реєстрі за №1310; визнати недійсним договір купівлі-продажу 1/2 частину комплексу, автозаправочної станції, що розташований у АДРЕСА_1, укладений між філією - Дніпропетровським обласним управлінням ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3, посвідчений 12 квітня 2016 року ПН ДМНО ОСОБА_2 та зареєстрований в реєстрі за №1315; скасувати рішення державного реєстратора - ПН ДНО ОСОБА_2, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 29278097 від 15 квітня 2016 року та запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 14187346 від 12 квітня 2016 року про право приватної спільної часткової власності ОСОБА_3 на 1/2 частину комплексу, автозаправочної станції, що розташований у АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 54), що виникло на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 12 квітня 2016 року ПН ДМНО ОСОБА_2 та зареєстрованого в реєстрі за №1315; скасувати рішення державного реєстратора - ПН ДМНО ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 29214642 від 12 квітня 2016 року та запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 14127085 від 12 квітня 2016 року про припинення заборони на нерухоме майно ПАТ «Державний ощадний банк України» за реєстраційним номером 9439838 (в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна) на об'єкт нерухомого майна - комплекс, автозаправочна станція, що розташований у АДРЕСА_1; визнати недійсним договір купівлі-продажу 1/2 частини АЗС, що розташована у АДРЕСА_2, укладений між філією - Дніпропетровським обласним управлінням ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3, посвідчений 12 квітня 2016 року ПН ДМНО ОСОБА_2 та зареєстрований в реєстрі за №1306; скасувати рішення державного реєстратора - ПН ДМНО ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за індексним номером 29275946 від 15 квітня 2016 року та запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 14185561 від 12 квітня 2016 року про право приватної спільної часткової власності ОСОБА_3 на 1/2 частину АЗС, що розташована у АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 10), що виникло на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 12 квітня 2016 року ПН ДМНО ОСОБА_2 та зареєстрованого в реєстрі за №1306; визнати недійсним договір купівлі-продажу 1/2 частини АЗС, що розташована у АДРЕСА_2, укладений між філією - Дніпропетровським обласним управлінням ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3, посвідчений 12 квітня 2016 року ПН ДМНО ОСОБА_2 та зареєстрований в реєстрі за №1309; скасувати рішення державного реєстратора - ПН ДМНО ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 29276699 від 15 квітня 2016 року та запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 14186082 від 12 квітня 2016 року про право приватної спільної часткової власності ОСОБА_3 на 1/2 частину АЗС, що розташована у АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 10), що виникло на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 12 квітня 2016 року ПН ДМНО ОСОБА_2 та зареєстрованого в реєстрі за №1309; скасувати рішення державного реєстратора - ПН ДМНО ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 29215094 від 12 квітня 2016 року та запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 14127501 від 12 квітня 2016 року про припинення заборони на нерухоме майно ПАТ «Державний ощадний банк України» за реєстраційним номером 9439899 (в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна) на об'єкт нерухомого майна - АЗС, що розташована у АДРЕСА_2; визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, АЗС, що

розташована у АДРЕСА_3, укладений між філією - Дніпропетровським обласним управлінням ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3, посвідчений 12 квітня 2016 року ПН ДМНО ОСОБА_2 та зареєстрований в реєстрі за №1303; скасувати рішення державного реєстратора - ПН ДМНО ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за індексним номером 29274581 від 15 квітня 2016 року та запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 14184266 від 12 квітня 2016 року про право приватної власності ОСОБА_3 (частка 1/1) на нежитлову будівлю, АЗС, що розташована у АДРЕСА_3, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 56, що виникло на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 12 квітня 2016 року ПН ДМНО ОСОБА_2 та зареєстрованого в реєстрі за №1303; скасувати рішення державного реєстратора - ПН ДМНО ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 29214090 від 12 квітня 2016 року та запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 14126715 від 12 квітня 2016 року про припинення заборони на нерухоме майно ПАТ «Державний ощадний банк України» за реєстраційним номером 9439875 (в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна) на об'єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю, АЗС, що розташована у АДРЕСА_3; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована у АДРЕСА_3, укладений між філією - Дніпропетровським обласним управлінням ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3, посвідчений 12 квітня 2016 року ПН ДМНО ОСОБА_2 та зареєстрований в реєстрі за №1300; скасувати рішення державного реєстратора - ПН ДМНО ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за індексним номером 29273269 від 15 квітня 2016 року та запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 14183159 від 12 квітня 2016 року про право приватної власності ОСОБА_3 (частка 1/1) на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована у АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 56), що виникло на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 12 квітня 2016 року ПН ДМНО ОСОБА_2 та зареєстрованого в реєстрі за №1300; скасувати рішення державного реєстратора - ПН ДМНО ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 29213291 від 12 квітня 2016 року та запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 14125960 від 12 квітня 2016 року про припинення заборони на нерухоме майно ПАТ «Державний ощадний банк України» за реєстраційним номером 11250652 (в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна) на об'єкт нерухомого майна - земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована у АДРЕСА_3; скасувати рішення державного реєстратора - ПН ДМНО ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 29215588 від 12 квітня 2016 року та записи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номерами 14128403,14128433,14128476 від 12 квітня 2016 року про припинення іпотеки ПАТ Державний ощадний банк України» за реєстраційним номером 9439807 (в Державному реєстрі іпотек) на об'єкти нерухомого майна: 1)комплекс, автозаправочна станція, що розташований у АДРЕСА_1; 2)АЗС, що розташована у АДРЕСА_2; 3)нежитлова будівля, АЗС, що розташована у АДРЕСА_3; 4)земельна ділянка, що розташована у АДРЕСА_3, кадастровий номер НОМЕР_1.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2017 року позовні вимоги ПАТ "Державний ощадний банк України" задоволені. Вирішено питання стосовно судових витрат.

Не погодившись з мотивувальною частиною рішення суду, третя особа по справі ПН ДМНО ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою, в якій, зазначаючи про порушення норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду змінити шляхом виключення з мотивувальної частини наступних висновків: «продавцем за договорами №№1310,1315,1306,1309,1303,1300 є філія банку, яка не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності, а самі договори підписані не уповноваженою особою, оскільки представник продавця (філії) діяв з перевищенням своїх повноважень, наданих йому юридичною особою, що не відповідає вимогам ч.1 ст.80, ч.3 ст.92, ст.95, ч.4 ст.203, ч.2 ст.207, ч.3 ст.209, ч.1 ст.241 ЦК України, ст.44 Закону України "Про нотаріат"; «нотаріусом та сторонами правочину не дотримано вимог чинного законодавства України щодо місця вчинення та нотаріального посвідчення договорів, чим порушено ст.93 ч.1 ст.95, ст.ст.211,647 ЦК України та ст.ст.41,55 Закону України "Про нотаріат"; «набуття права власності ОСОБА_3 на предмет іпотеки I, II шляхом набуття права власності по 1/2 частині цього майна не відповідає вимогам ст.ст.328,356 ЦК України»; «в спірних договорах купівлі-продажу відсутні істотні умови про кадастровий номер,площу, цільове призначення земельних ділянок, на яких розташовані предмети іпотеки I,II, дані про право власності або право користування на них попереднього землевласника (землекористувача)».

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилково до таких висновків, а тому вони підлягають виключенню з мотивувальної частини рішення.

26 грудня 2017 року від ПАТ «Державний ощадбанк України» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вони просять апеляційну скаргу приватного нотаріуса ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

У відповідності до п.8 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року та ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду апеляційним судом Дніпропетровської області в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Відповідно до частини першої статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Частинами першою, третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до вимог ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками ( усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2013 року задоволено позов ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_4: з ОСОБА_4 на користь банку стягнуто заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 37.429.050 грн., шляхом звернення стягнення на предмети іпотеки. Способом реалізації предметів іпотеки рішенням суду було визначено продаж банком, як іпотекодержателем, від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві в порядку ст.38 Закону України «Про іпотеку», з початковою ціною не менше: комплекс, автозаправочна станція, що знаходиться в АДРЕСА_1, складається з: літ.А будівля оператора, загальною площею 8,3 кв.м; літ.Б, Б-1 ємкості для ГСМ 2-шт.; літ.В навіс - 1.928.286 грн., нежитлова будівля, АЗС, яка складається з: літ.А-1 будівля АЗС, загальною площею 12,6 кв.м; літ.Б-1 вбиральня; 1,2,3 заправочні колонки; 4,5,6,7,8 паливні резервуари; 9 огорожа; І, II мостіння та знаходиться в АДРЕСА_3 - 1.799.798 грн.; АЗС, що знаходиться в АДРЕСА_2, складається з: літ.А-1 заправка, загальною площею 38,3 кв.м; літ.а-1 ґанок; літ.а'-1 ґанок; літ.а''-1 ґанок; І мощення; II мощення; літ.к колодязь - 2.074.972 грн.; земельна ділянка, що знаходиться в АДРЕСА_3, загальною площею 0,1218 га, цільове призначення якої - для комерційної діяльності (обслуговування АЗС), кадастровий номер НОМЕР_1 - 407.414 грн. Рішення суду набрало законної сили 24 червня 2014 року (а.с.46-51).

12 квітня 2016 року між філією Дніпропетровського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі в.о. заступника начальника філії - Дніпропетровське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» - начальника відділу банківської безпеки ОСОБА_6 (продавець) та ОСОБА_3 (покупець) було укладено договори купівлі-продажу: договір купівлі-продажу 1/2 частини комплексу, автозаправочної станції за реєстровим №1310, у відповідності до умов якого філія - Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» продала від свого імені ОСОБА_3 1/2 частину комплексу, автозаправочної станції, що розташована в АДРЕСА_1 (1/2 предмета іпотеки І), за 620.000 грн. (далі - Договір №1310); договір купівлі-продажу 1/2 частини комплексу, автозаправочної станції за реєстровим №1315, у відповідності до умов якого філія - Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» продала від свого імені ОСОБА_3 1/2 частину комплексу, автозаправочної станції, що розташована у АДРЕСА_1 (1/2 предмета іпотеки І), за 620.000 грн. (далі - Договір №1315); договір купівлі-продажу 1/2 частини АЗС за реєстровим №1306, у відповідності до умов якого філія - Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадабанк» продала від свого імені ОСОБА_3 1/2 частину АЗС, що розташована у АДРЕСА_2 (1/2 предмета іпотеки II), за 732.500 грн. (далі - Договір №1306); договір купівлі-продажу 1/2 частини АЗС за реєстровим №1309, у відповідності до умов якого філія - Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» продала від свого імені ОСОБА_3 1/2 частину АЗС, що розташована в АДРЕСА_2 (1/2 предмета іпотеки II), за 732.500 грн. (далі - Договір №1309); договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, АЗС за реєстровим №1303, у відповідності до умов якого філія - Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» продала від свого імені ОСОБА_3 нежитлову будівлю, АЗС, що розташована в АДРЕСА_3 (предмет іпотеки III), за 1.160.000 грн. (далі - Договір №1303); договір купівлі-продажу земельної ділянки за реєстровим №1300, у відповідності до умов якого філія - Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» продала від свого імені ОСОБА_3 земельну ділянку, що розташована в АДРЕСА_3 (предмет іпотеки IV), за 260.000 грн. (далі - Договір №1300) (а.с.62-71).

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ "Державний ощадбанк України" суд першої інстанції прийшов до висновку, що спірні договори купівлі-продажу не відповідають положенням чинного законодавства, зокрема ЦК України, Закону України «Про нотаріат», оскільки вчиненні з грубими порушеннями вимог законодавства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції в оскаржуваній ПН ДМНО ОСОБА_2 мотивувальної частини рішення.

Згідно з ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов'язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Нотаріуси посвідчують правочини, нотаріальне посвідчення яких передбачено законом, зокрема: договори про відчуження (купівля-продаж, міна, дарування, пожертва, рента, довічне утримання (догляд), спадковий договір) нерухомого майна (ст..ст.657,715,719,729,732,745,1304 ЦК України).

У відповідності до вимог ст.3 Закону України «Про нотаріат» нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Нотаріус це спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно та який має печатку такого реєстратора, здійснює повноваження відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (ст.46-1 Закону України «Про нотаріат»).

Під час вчинення нотаріальних дій зобов'язаний перевірити цивільну правоздатність та дієздатність сторін правочину.

Так, при перевірці цивільної правоздатності та дієздатності юридичної особи нотаріус зобов'язаний ознайомитися з її установчими документами, інформацією про таку особу, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань і перевірити, чи відповідає нотаріальна дія, яка вчиняється, обсягу її цивільної правоздатності та дієздатності.

У разі наявності у нотаріуса сумнівів щодо поданих документів він може витребувати від цієї юридичної особи, державного реєстратора, органів доходів і зборів, інших органів, установ та фізичних осіб додаткові відомості або документи.

Нотаріус при посвідченні правочинів, вчиненні інших нотаріальних дій за участю уповноваженого представника встановлює його особу відповідно до вимог статті 43 цього Закону, а також перевіряє обсяг його повноважень.

Нотаріусу подається довіреність або інший документ, що надає повноваження представникові. Дійсність довіреності перевіряється нотаріусом за допомогою Єдиного реєстру довіреностей.

Якщо від імені юридичної особи діє колегіальний орган, нотаріусу подається документ, в якому закріплено повноваження даного органу та розподіл обов'язків між його членами.

У разі наявності сумнівів щодо уповноваженого представника, а також його цивільної дієздатності та правоздатності нотаріус має право зробити запит до відповідної фізичної чи юридичної особи.

Нотаріус зобов'язаний встановити дійсні наміри кожної із сторін до вчинення правочину, який він посвідчує, а також відсутність у сторін заперечень щодо кожної з умов правочину.

Встановлення дійсних намірів кожного з учасників правочину здійснюється шляхом встановлення нотаріусом однакового розуміння сторонами значення, умов правочину та його правових наслідків для кожної із сторін.

Встановлення дійсних намірів однієї із сторін правочину може бути здійснено нотаріусом за відсутності іншої сторони з метою виключення можливості стороннього впливу на її волевиявлення.

Правочин посвідчується нотаріусом, якщо кожна із сторін однаково розуміє значення, умови правочину та його правові наслідки, про що свідчать особисті підписи сторін на правочині (стаття 44 Закону України "Про нотаріат").

З матеріалів справи вбачається, що нотаріусом дійсно були допущені порушення при нотаріальному посвідченні спірних договорів купівлі-продажу та як наслідок цього державної реєстрації прав власності за ними.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обмежень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 15 Закону визначено порядок проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень. Так, державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1)прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2)встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3)прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4)внесення записів до Державного реєстру прав; 5)видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6)надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом, та актів прийому-передачі активів та/або зобов'язань неплатоспроможного банку приймаючому або перехідному банку, крім випадків, визначених законом.

Відповідно до п.9 Порядку під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов'язково використовує відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено законодавством, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів.

Відповідно до п.57 Порядку для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв'язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину.

Посвідчення правочинів щодо відчуження, іпотеки житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна, а також правочинів щодо відчуження, застави транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації, провадиться за місцезнаходженням (місцем реєстрації) цього майна або за місцезнаходженням (місцем реєстрації) однієї із сторін відповідного правочину (ч.4 ст.55 Закону України "Про нотаріат").

З матеріалів справи вбачається, що нотаріусом було допущено порушення вимог законодавства, доводи приведені в апеляційній скарзі цих висновків не спростовують.

Спірні договори зі сторони юридичної особи були вчинені особою, яка не мала права на їх вчинення.

Посилання апеляційної скарги на ряд процесуальних порушень, допущених судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення, також не спростовують вірних по суті висновків мотивувальної частини оскаржуваного рішення.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенні, а рішення суду має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,379,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Максюта Ж.І.