АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/7757/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1028/18Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д. Д. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіна О.В.,

суддів: Обідіної О.І., Хіль Л.М.,

секретаря Лимар О.М.,

за участі: представників-адвокатів : позивача -ОСОБА_2, відповідача -ОСОБА_3,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 лютого 2018 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа Приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Прокоп О.Е. про розірвання спадкового договору ,-

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з даним позовом. Вказувала, що 26 травня 2015 року між нею та відповідачем було укладено спадковий договір, згідно умов якого ОСОБА_5 зобов'язувалась сплачувати у встановлені строки вартість послуг за користування електроенергією та газо-, водопостачання та інші комунальні платежі, забезпечувати належними лікувальними засобами на підставі виданих лікарями рецептів, незалежно від їх вартості. Належний догляд та харчування, а в разі смерті ОСОБА_4 набувач набуває право власності на квартиру АДРЕСА_2

Однак, відповідач порушує умови договору, не забезпечує відчужувача лікувальними засобами та харчуванням. Просила суд розірвати спадковий договір від 26 травня 2015 року.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 лютого 2018 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, про розірвання спадкового договору залишено без задоволення.

Рішення оскаржила ОСОБА_4, яка в апеляційній скарзі, посилаючись на те, що судом першої інстанції не взяті до уваги фактичні обставини справи та залишені без уваги надані докази ОСОБА_4, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги, з таких підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 26 травня 2015 року між ОСОБА_4 (відчужувач) та ОСОБА_5 (набувач) укладено спадковий договір, згідно умов якого набувач зобов'язується виконувати передбачені в ньому розпорядження відчужувача і, в разі її смерті, набуває право власності на належну її квартиру, яка розташована за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 61,47 кв.м., житловою площею 48,31 кв.м.

Предметом договору є вказана квартира, яка належить відчужувачу на підставі дубліката свідоцтва № 1856 на право особистої власності на квартиру, виданий Комунальним підприємством «Квартирне управління» виконавчого комітету Кременчуцької міської ради 02 квітня 2015 року (п.п. 1.1.-1.2. Договору).

Відповідно до п. 3.3. Договору, набувач взяв на себе наступні зобов'язання: сплачувати у встановлені строки вартість послуг за користування електроенергією та газо-, водопостачання та інші комунальні платежі; забезпечувати належними лікувальними засобами на підставі виданих лікарями рецептів, незалежно від їх вартості, належний догляд та харчування. У разі смерті відчужувача, набувач зобов'язана здійснити комплекс заходів та обрядових дій з його поховання.

Пунктом 4.10 Договору передбачено, що у разі невиконання набувачем розпоряджень відчужувача, цей договір може бути розірвано на вимогу відчужувача в судовому порядку, а також на вимогу набувача у разі неможливості виконання нею обов'язків за цим договором.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, районний суд виходив з того, що надані позивачем докази не підтверджують те, що зверненню позивача до суду в жовтні 2016 року передувало невиконання відповідачем обов'язків за спадковим договором протягом 6 місяців.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду.

Згідно із ст. 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень.

Частиною 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, звернувшись до суду з даним позовом у жовтні 2016р., ОСОБА_4 зазначала, що відповідач начеб-то на протязі півроку без будь-яких поважних причин не доглядає за нею. Проте, жодного доказу на підтвердження зазначеної обставини суду надано не було.

В подальшому, на підтвердження невиконання відповідачем зобов'язань за спадковим договором, ОСОБА_4 зазначала, що надавала кошти на оплату житлово-комунальних послуг, придбання ліків та продуктів харчування ОСОБА_5, оскільки остання коштів не мала.

Однак, як вірно зазначив суд першої інстанції та як вбачається з матеріалів справи, надані відповідачем заява на видачу готівки ОСОБА_5 №8790_3 від 25.03.2016 року та виписка по банківським рахункам, відкритим на ім'я чоловіка відповідача ОСОБА_7 спростовують показання свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в цій частині.

Інших доказів на підтвердження невиконання відповідачем зобов'язань за спадковим договором ОСОБА_4 не надала.

Спадковим договором в п. 3.3.1 встановлено, щоОСОБА_5 зобов'язана забезпечувати ОСОБА_4 належними лікувальними засобами на підставі виданих лікарями рецептів, незалежно від їх вартості.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач, забезпечувала позивача лікарськими засобами, на підтвердження чого надала суду чеки щодо витрат по придбанню лікарських засобів (Т.1, а.с. 66-83). Оригінали вказаних доказів оглядались місцевим судом.

Крім того, суду надані підтвердження оплати у встановлені строки комунальних послуг, що передбачено спадковим договором (Т.1, а.с. 84-96). Заборгованість за цими платежами відсутня.

У зв'язку з тим, що за станом здоров'я ОСОБА_4 потребувала постійного нагляду у зв'язку з травмуванням, ОСОБА_5 наймала доглядальницю, послуги якої нею оплачувались (Т.1, а.с.97-101).

Заперечуючи позовні вимоги, відповідач надала суду свої пояснення та докази, що підтверджують її належне виконання умов спадкового договору ( т.1, а.с.39-114).

Між тим, позивачем вказані докази у спосіб, визначений процесуальним законодавством, - не спростовані.

Не заперечуючи, що на вимогу позивача ОСОБА_5 10 жовтня 2016р. вимушена була залишити їй ключі від квартири у зв'язку з відмовою переїхати на постійне проживання до квартири ОСОБА_4, відповідач у листопаді 2017р. звернулась до суду з позовом про зобов'язання не чинити перешкод у виконанні спадкового договору ( т.1, а.с.189).

Враховуючи наведені обставини справи, колегія суддів не вбачає факту невиконання набувачем ОСОБА_5 договірних зобов'язань, а, отже, приходить до висновку про відсутність підстав для розірвання спадкового договору.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності істотних порушень договору другою стороною.

Посилання на фальсифікацію доказів також належним чином не доведені.

З огляду на викладене апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди позивача з висновками суду першої інстанції, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального і процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 п.1 ч.1,375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий-суддя /підпис/ О. В. Прядкіна

Судді: /підпис/ О.І. Обідіна

/підпис/ Л.М. Хіль

Повний текст постанови складено 10.05.2018р.

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області О. В. Прядкіна