31.05.2018
Справа № 720/714/18
Провадження № 4-с/720/8/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Ляху Г.О.

з участю секретаря Мунтян Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Новоселицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_2 щодо повернення без прийняття до виконання ухвали суду про забезпечення позову та зобовязання вчинити дії щодо накладання арешту, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії головного державного виконавця Новоселицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_2 щодо повернення без прийняття до виконання ухвали Новоселицького районного суду від 03 квітня 2018 року про забезпечення позову та накладання арешту на нерухоме майно боржника, а також зобовязання вчинити дії щодо накладання арешту.

Свою скаргу ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 03 квітня 2018 року Новоселицьким районним судом було винесено ухвалу про забезпечення його позову до ОСОБА_3 шляхом накладення арешту на нерухоме майно боржника на суму 183754 гривень, яке знаходиться в с. Бояни Новоселицького району. Дана ухвала була направлена судом на виконання до Новоселицького РВДВС, однак повідомленням державного виконавця від 05 квітня 2018 року вона була повернута ОСОБА_1 без прийняття її до виконання у звязку із несплатою авансового внеску. Оскільки, ухвала була направлена для виконання не стягувачем а саме судом, який не має сплачувати авансовий внесок, вважає дії державного виконавця незаконними, у звязку із чим, просив визнати протиправними дії державного виконавця, визнати недійсним рішення щодо повернення ухвали суду без прийняття її до виконання, яке оформлено повідомленням від 05 квітня 2018 року та зобовязати державного виконавця виконати ухвалу суду про накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_3.

Начальник Новоселицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області подав до суду відзив, в якому послався на правомірність дій державного виконавця щодо неприйняття до виконання ухвали суду від 03 квітня 2018 року про забезпечення позову у звязку із відсутністю сплати стягувачем ОСОБА_1 авансового внеску відповідно до ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження». Просив у задоволенні скарги відмовити.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявились без поважних для суду причин, що відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України не є перешкодою для розгляду даної скарги.

Вирішуючи дану скаргу, суд виходить з того, що відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції, а у відповідності до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Суд, дослідивши подану скаргу, відзив державного виконавця та додані до них докази, вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги з наступних правових підстав.

Судом встановлено, що ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 03 квітня 2018 року заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу було задоволено.

З метою забезпечення позову накладено арешт на нерухоме майно боржника на суму 183754 гривень, яке знаходиться в с. Бояни Новоселицького району.

Ухвалу суду від 03 квітня 2018 року про забезпечення позову направлено для виконання до Новоселицького РВДВС ГТУЮ у Чернівецькій області.

05 квітня 2018 року Новоселицьким РВДВС ГТУЮ в Чернівецькій області на адресу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 направлено повідомлення про повернення виконавчого документа (ухвали суду від 03 квітня 2018 року) стягувачу без прийняття до виконання, оскільки стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску.

За змістом ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини другої даної статті примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Таким чином, ч. 2 ст. 157 ЦПК України, яка регламентує порядок звернення ухвали про забезпечення позову до виконання, передбачає направлення примірника ухвали сторонам у справі та відповідним державним органам для вжиття відповідних заходів. Дана стаття не передбачає порядок направлення судом ухвали про забезпечення позову для примусового виконання в органи ДВС.

В той же час, примусове виконання судових рішень регламентовано Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 та п. 1 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення. До заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2% суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду забезпечено позов шляхом накладання арешту на нерухоме майно.

Частиною 3 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено перелік осіб та категорій рішень, по яких авансовий внесок не сплачується, а саме: від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями про: стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин; обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи; стягнення аліментів;відшкодування майнової та/або моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Від сплати авансового внеску також звільняються державні органи, інваліди війни, інваліди І та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів І та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

Суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 відноситься до даного переліку.

Крім того, згідно п. 3 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом.

В той же час, ч. 2 ст. 157 ЦПК України не передбачає надсилання судом виконавчого документу на примусове виконання до державного виконавця, а сторонам у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник, з чого вбачається, що Новоселицький районний суд Чернівецької області не є стороною виконавчого провадження.

Відповідно до вимог ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Оскільки, ОСОБА_1 не звертався до ВДВС з метою виконання ухвали суду про забезпечення позову від 03 квітня 2018 року, сума авансового внеску за вказаним виконавчим документом ним не була сплачена, а положення Закону України «Про виконавче провадження» не передбачає іншого способу повернення виконавчого документа, який пред'явлений неналежною стороною, суд вважає, що державний виконавець правомірно виніс повідомлення про повернення виконавчого листа стягувачу без виконання, у звязку із чим, у задоволенні скарги слід відмовити за безпідставністю.

На підставі ст.ст. 1, 3, 4, 15, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження», суд керуючись ст.ст. 157, 447, 448, 450, 451 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Новоселицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_2 щодо повернення без прийняття до виконання ухвали Новоселицького районного суду Чернівецької області від 03 квітня 2018 року про забезпечення позову та зобовязання вчинити дії щодо накладання арешту, відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький районний суд. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: