Справа № 463/1536/18
Провадження № 2/463/1236/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Нора Н.В.

при секретарі - Кисиличин М.В.

з участю позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, суд -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про зменшення розміру аліментів.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 26.01.2011р. було вирішено стягувати з нього щомісячно аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Судовим наказом від 08.12.2017р. стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Проте, з того часу його матеріальний стан значно погіршився, втратив роботу, на утриманні знаходиться що одна неповнолітня дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, тому змушений звернутись до суду про зменшення розміру аліментів. Крім того, зауважив, що хворіє на вроджений горизонтальний ністагм амбліопію середнього ступеня обох очей, що потребує додаткових витрат на ліки, та внаслідок хвороби йому важко знайти роботу.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав по наведеним вище мотивам, просить позов задоволити.

Відповідач у судовому засіданні проти обґрунтованості позову заперечила, пояснила що позивач сплачує аліменти в найменшому можливому розмірі, передбаченому законодавством для дитини вказаного віку. Крім того, вважає що позивач приховує свої доходи, оскільки зареєстрований приватним підприємцем в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та проводить підприємницьку діяльність. Щодо того, що позивач повинен утримувати батьків, то такі отримують від держави пенсію, а також з ними проживає інший повнолітній син, який може надавати їм допомогу. Тому просить в позові відмовити.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з таких мотивів.

Ч. 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У судовому засіданні встановлено, що згідно судового наказу від 08.12.2017р. (а.с. 5) стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, що являється мінімальним розміром аліментів на одну дитину.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач покликається, як на підставу зменшення розміру аліментів, погіршення свого матеріального становища в силу істотного зниження його рівня доходів, що позбавляє його можливості сплачувати аліменти в тому розмірі, який визначений судом. Також покликається на те, що зобов'язаний утримувати ще одну неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією судового наказу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15.01.2018р. (а.с. 6)

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отже, наявність у позивача дитини від другого шлюбу, не звільняє його від обов'язку утримувати свою дитину від попереднього шлюбу.

Слід врахувати, що позивач є повністю працездатною особою. Наявність батька - інваліда третьої групи загального захворювання, не може бути враховане, як обставина, що впливає на матеріальне становище позивача та на розмір присуджуваних аліментів, оскільки такий отримує стабільне пенсійне забезпечення від держави.

Також, судом приймається до уваги той факт, що позивач не перебуває на обліку в центрі зайнятості, як шукаючий роботу, а зареєстрований приватним підприємцем в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, отже має можливість проводити підприємницьку діяльність. Судом не беруться до уваги обставини перебування на утриманні у позивача непрацездатних батьків при визначені розміру аліментів, оскільки такі наявні в обох сторін. Крім того, доказів понесення витрат позивачем на батьків, останній не подав.

Відтак з врахуванням наведених мотивів, суд приходить до висновку про те, що не представлено належних та допустимих доказів того, що у зв'язку із зміною матеріального, сімейного стану, позивач не має змоги сплачувати аліменти в мінімальному розмірі визначеному судовим наказом від 08.12.2017р., який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мотиви позивача, котрі полягають у необхідності нести витрати на особисте оздоровлення - не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274 ЦПК України, ст.ст. 141, 182, 192 Сімейного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Апеляційного суду Львівської області або через місцевий суд до Апеляційного суду Львівської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Нор Н. В.