Справа №482/1778/17 10.05.2018
Провадження №22-ц/784/223/18
Головуючий у першій інстанції-Демінська О.І.
Доповідач апеляційної інстанції-Данилова О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року м. Миколаїв

справа № 482/1778/17-ц

Апеляційний суд Миколаївської області в складі колегії суддів:

головуючого Данилової О.О.,

суддів: Коломієць В.В., Шаманської Н.О.,

із секретарем Лептугою С.С.,

переглянувши в апеляційному порядку цивільну справу за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»

до ОСОБА_1

про стягнення кредитної заборгованості

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області ухвалене 12 грудня 2017 року суддею Демінською О.І. в приміщенні цього ж суду (дата складання повного тексту судового рішення не зазначена),

У С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2017 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ФК «ЄАПБ») звернулась з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Позивач зазначав, що 13 січня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 482036720, за яким остання отримала 15 225, 12 грн. кредитних коштів. Кредитних зобов'язань ОСОБА_1 не виконувала. 30 вересня 2014 року ПАТ «Альфа-Банк» передало право вимоги за кредитним договором ТОВ «ДАТА МАЙНІНГ ГРУП», 10 жовтня 2016 року останній передав право вимоги за договором факторингу позивачу - ФК «ЄАПБ». Станом на 10 жовтня 2016 року заборгованість відповідачки за щомісячними платежами складала 18302,28 грн., з яких 15 225, 12 грн. за тілом кредиту, 977, 16 грн. за відсотками та комісією та 2 100 грн. неустойки.

Посилаючись на порушення ОСОБА_1 кредитних зобов'язань, ФК «ЄАПБ» просила стягнути кредитний борг.

Відповідачка ОСОБА_1 позов не визнала, посилаючись на те, що кредитних угод з ПАТ «Альфа Банк» не укладала, жодних документів (заяв, довідок тощо) не підписувала, кредитних коштів не отримувала, а, як і інші мешканці її села, стала жертвою шахрайських дій невідомих осіб та представників банку.

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 12 грудня 2017 року позов ФК «ЄАПБ» задоволено. З ОСОБА_1 на користь ФК «ЄАПБ» стягнуто 18 302,28 грн. кредитної заборгованості та 1600 грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила рішення скасувати та відмовити у задоволенні позову. Апелянт посилалась на те, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, не перевірив факти, на які вона посилалась у запереченнях, а також відхилив її клопотання про призначення почеркознавчої експертизи щодо справжності її підпису у матеріалах кредитної справи.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач посилався на непереконливість доводів щодо порушення порядку дострокового стягнення кредитних коштів та недоведеність факту підписання кредитної угоди іншою особою.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та її представник апеляційну скаргу підтримали.

Представник позивача в судове засідання не з'явився. Про час та місце судового засідання належно повідомлений (а.с.20,23 том 2 ).

Переглянувши справу за наявними в ній й додатково наданими доказами, та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, відповідно до статтей 11 та 509 ЦК зобов'язання виникають, зокрема , з договорів та інших правочинів та мають ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно із частиною другою статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Статтею 203 ЦК України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину: волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі та правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до статті 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони, та якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 627 ЦК проголошено свободу договору, а саме: сторони є вільними в укладенні договору та визначенні його умов.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України).

Як передбачено статтею 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до частин 1,2 статті 1046 ЦК України за договором позики, правила якої застосовуються й до кредитних договорів, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На підтвердження укладення договору позики та його умов допускається пред'явлення розписки позичальника або іншого документа, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей або кількості речей (частина 2 ст. 1047 ЦК).

Відповідно до статті 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

З матеріалів справи вбачається, що 13 січня 2014 року між ПАТ «АЛЬФА-БАНК» та від імені ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 482036720 (далі - Кредитний договір), за яким позичальник отримав 15 225, 12 грн. кредитних коштів з визначенням строку повернення кредиту - 14 січня 2016 року, сплатою відсотків - 0,01 % річних, супутних витрат за надання (інформації) виписок з рахунку - 1, 60 % .

Кредит надано для оплати товарів згідно з переліком, що вказаний в специфікації 482036720 від 13 січня 2014 року, у розмірі 12 687, 60 грн. та оплати страхового платежу у розмірі 2 537, 52 грн., (а.с. 4, 190 том 1).

При укладенні договору від імені позичальника заповнено картку персональних даних клієнта (а.с.7, 191), складено графік платежів та розрахунок сукупної вартості кредиту (а.с. 5-6,192-193 том 1), комплексний договір страхування (а.с. 8-9, 196-197 том 1).

Суду апеляційної інстанції позивачем також надані копія касового чеку від 13 січня 2014 року (а.с. 133,199 том 1), рахунок-фактура та видаткова накладна №131ФТ-911 від 13 січня 2014 року (а.с.134, 200,201 том 1), договір про використання аналогу власноручного підпису від 13 січня 2014 року (а.с. 194 том 1) та відомості про непідтверджений дохід (а.с. 195 том 1) з підписами від імені ОСОБА_1

30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ДАТА МАЙНІНГ ГРУП» укладено договір факторингу (а.с. 14-16 том 1).

10 жовтня 2016 року між ТОВ «ДАТА МАЙНІНГ ГРУП» та ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, за яким останньому передано всі права, які належать клієнту за основними договорами, на умовах, передбачених основними договорами, за виключенням нарахування відсотків, комісій, неустойки, у тому числі за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_1 (а.с. 17-21 том 1).

Заборгованість ОСОБА_1 розрахована позивачем станом на час закінчення строку договору - 14 січня 2016 року, та складає 15 225,12 грн. за тілом кредиту, 2,76 грн. за процентами, 974,4 грн. за супутними витратами та 2 100 грн. штрафу (а.с. 42 -46 том 1).

Заперечуючи факт укладення Кредитного договору, ОСОБА_1 пояснила, що у січні 2014 року її знайомі (ОСОБА_3 та ОСОБА_4) запропонували їй за винагороду віддати свій голос на підтримку діючого Президента. 13 січня 2014 року її та інших мешканців м. Н.Одеса привезли до м.Миколаєва (магазин «Фокстрот»), зібрали їх паспорти, а через деякий час повернули документи та відвезли до дому. При цьому жодних документів вона не підписували, кредитних коштів та будь-яких товарів не отримувала.

Про те, що була ошукана, дізналась у березні 2014 року при отриманні повідомлення з банку про наявність простроченої заборгованості.. У квітні того ж року вона звернулась з відповідною заявою до правоохоронних органів.

Пояснення ОСОБА_1 підтверджуються відомостями є Єдиного реєстру досудового розслідування, повідомленнями правоохоронних органів (а.с. 70-72 том 1) та матеріалами обєднаного кримінального провадження № 0000142 Новоодеського РВ досліджених судом апеляційної інстанції (а.с. 24, 25, 26 том 2). Слідство за фактом злочину триває.

За даними витягу з особового рахунку ОСОБА_1 погашення кредитної заборгованості не здійснювалось (а.с. 154-159 том 1).

Апеляційним судом призначена судова почеркознавча експертиза на предмет виконання підпису у наданих позивачем матеріалах кредитної справи особисто ОСОБА_1 проведення якої доручено Миколаївському науково-дослідному експертно-криміналістичного центру МВС України (а.с. 245-246 том 1).

За висновком експерта №136 від 10 квітня 2018 року підпис в графі «позичальник» у Кредитному договорі, в анкеті -заяві на отримання кредиту від 13 січня 2014 року, в графіку платежів та розрахунку сукупної вартості кредиту від 13 січня 2014 року, договорі на використання аналогу власноручного підпису від 13 січня 2014 року, у відомостях про непідтверджений дохід від 13 січня 2014 року, у видатковій накладній №131ФТ-911 від 13 січня 2014 року виконані не ОСОБА_1, а іншою особою (а.с.11-17 том 2).

Доказів, які б спростовували висновки експерта, матеріали справи не містять.

Таким чином, колегія суддів вважає встановленим той факт, що Кредитний договір ОСОБА_1 особисто не укладала, коштів на придбання товарів не отримувала. За таких обставин Кредитний договір не може вважатись укладеним у відповідності до вимог статті 203, 1054 ЦК, з дотриманням обов'язкової письмової форми за статтею 1055 ЦК, а тому не породжує зобов'язань для ОСОБА_1, які випливають з його умов, щодо повернення кредитних коштів.

Недоведеність кредитних зобов'язань відповідачки є підставою для відмови у задоволення позову ФК «ЄАПБ».

Оскільки суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність позовних вимог без встановлення всіх обставин, що мають істотне значення для вирішення спору, не перевірив запе6речення відповідачки та не дав їм належну оцінку, рішення суду не може вважатись законним та обґрунтованим та підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення.

Відповідно до статті 141 ЦПК відшкодуванню підлягають судові витрати, понесені ОСОБА_1 на сплату судового збору при подачі апеляційної скарги (704 грн.), на проведення експертизи (2250,24 грн.).

Керуючись статтями 374, 376 , 382 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 12 грудня 2017 року скасувати та постановити нове рішення.

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 2 954, 24 грн. судових витрат .

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий О.О.Данилова

Судді: Н.О.Шаманська

В.В.Коломієць

---------------------------------

Повний текст постанови складено 10 травня 2018 року.