Справа № 522/4768/18
Провадження № 2/522/5758/18
11 травня 2018 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси, у складі :
головуючого - судді Науменко А.В.
за участю секретаря судового засідання Полегеньком В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3яненко ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3яненко ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 10.02.2018 року та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.02.2018 року власником квартири № АДРЕСА_1 є ОСОБА_1. В належній їй квартирі зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (змінила прізвище на ОСОБА_3яненко) ОСОБА_4, що підтверджується довідкою (випискою з будинкової книги про склад сімї та реєстрацію), виданої 15.03.2018 року за № 204 Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Фонтанський» дільниця № 6. Однак відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3яненко М.О. з 2003 року та по даний час у вказаній квартирі № АДРЕСА_1 не проживають, жодної участі в її утримані не приймають, ті їх особистих речей в квартирі не має, оскільки виїхали за кордон. Формальна реєстрація відповідачів в квартирі призводить до значних затрат на оплату комунальних послуг. Місце перебування відповідачів позивачу невідоме, у звязку з чим позивач звернулася з даним позовом до суду.
У судове засідання позивач та його представник зявилися, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
У судове засідання відповідачі не зявилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені відповідно до п.11 ст.128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідач не зявився в судове засідання, не надав до суду відзиву на позов, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши в судовому засіданні пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_3янець О.П. приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 10.02.2018 року та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.02.2018 року власником квартири № АДРЕСА_1 є ОСОБА_1. В належній їй квартирі зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (змінила прізвище на ОСОБА_3яненко) ОСОБА_4, що підтверджується довідкою (випискою з будинкової книги про склад сімї та реєстрацію), виданої 15.03.2018 року за № 204 Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Фонтанський» дільниця № 6. Однак відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3яненко М.О. з 2003 року та по даний час у вказаній квартирі № АДРЕСА_1 не проживають, жодної участі в її утримані не приймають, ті їх особистих речей в квартирі не має, оскільки виїхали за кордон. Формальна реєстрація відповідачів в квартирі призводить до значних затрат на оплату комунальних послуг.
Зазначені обставини підтвердили свідки ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_3янець О.П.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що реєстрація і відсутність відповідача у квартирі позивачів створює їм перешкоди у здійсненні правомочностей власника майна. Відповідач відсутній за даним місцем реєстрації понад один рік, ніяких речей відповідача в квартирі не міститься.
Відповідний правовий висновок, викладено ВСУ у постанові від 15.05.2017 року по справі № 6-2931цс16.
Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.
Відповідно ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Згідно п. 26 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Згідно положень ст. 6 Закону «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» фізичні особи зобов'язані зареєструвати своє місце проживання.
Отже, враховуючи, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3яненко М.О. не проживають у квартирі позивача більше ніж п'ятнадцять років, речей відповідачів в квартирі немає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Оскільки питання щодо стягнення судових витрат позивачем не заявлялось, тому їх вирішення судом не здійснювалось.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 1, 3, 15-16, 316, 317, 318, 319, 321, 328, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 76-81, 141, ч.2 ст. 247, 258-259, 265, 268, 280, 282, 284, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3яненко ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
ОСОБА_6 ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2, яка належить позивачу ОСОБА_1.
ОСОБА_6яненко ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2, яка належить позивачу ОСОБА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Суддя А.В.Науменко

11.05.2018