У Х В А Л А

21 травня 2018 року

м. Київ

справа № 761/34063/15-ц

провадження № 61-24598ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротуна В. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 18 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа - начальник філії Головного управління по м. Києву та Київській області публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» Крючков Сергій Сергійович, про визнання недійсним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

У березні 2018 року до Верховного Суду подано касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 18 жовтня 2017 року.

Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки касаційна скарга надіслана заявником до суду касаційної інстанції після закінчення строку на касаційне оскарження.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 червня 2017 року та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 18 жовтня 2017 року, посилаючись на те, що оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції вона не отримувала та дізналася про вказану ухвалу з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Проте наведені заявником підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки заявником не наведено обґрунтованих причин, які б унеможливлювали дотримання строків, передбачених ЦПК України, для звернення із даною касаційною скаргою, не надано жодних доказів на підтвердження факту невиконання апеляційним судом положень статей 222, 321 ЦПК України 2004 року щодо направлення сторонам (та уповноваженим представникам) у справі копій судових рішень та того, що заявник (або його уповноважений представник) не отримували копії оскаржуваного рішення апеляційного суду поштовим відправленням або особисто.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Згідно із частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Виходячи з викладеного, заявнику необхідно надати докази поважності пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, заявником на порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору. Разом з тим, заявник вказує, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

З огляду на викладене, заявник є звільненим від сплати судового збору за позовні вимоги про визнання недійсним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, однак за позовні вимоги, які випливають із трудових відносин, крім подання позовів про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, судовий збір справляється за ставками, визначеними підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 цього Закону.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

З огляду на категорію спору, за позовними вимогами немайнового характеру (про відшкодування моральної шкоди), заявник за подання касаційної скарги має сплатити 974,40 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, ККДБ: 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату або докази на підтвердження наявності пільг чи звільнення від його сплати.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 18 жовтня 2017 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 25 червня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Коротун