АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2530/18 Справа № 200/765/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Каратаєва Л.О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря судового засідання Хоменко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Дніпровської міської ради, третя особа Комунальне підприємство «Міськзеленбуд» Дніпровської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

11 січня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Дніпровської міської ради, третя особа КП «Міськзеленбуд» Дніпровської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. З урахуванням уточненої позовної заяви, позивач просив суд стягнути з Дніпровської міської ради матеріальну шкоду у розмірі 56142,88 грн., моральну шкоду у розмірі 25000,00 грн., вартість послуг з оцінки у розмірі 900 грн., судові витрати (а.с.2-8,99-105).

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Дніпровської міської ради, третя особа КП «Міськзеленбуд» Дніпровської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовлено (а.с.117-120).

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалите нове, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі (а.с.124-128).

В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що рішення суду прийнято з невірним застосуванням норм матеріального права та порушенням процесуального права. Зокрема, зазначив, що Дніпровська міська рада є належним відповідачем по справі, з тих підстав, що Відповідач в порушення норм законодавства не залучив спеціалізоване підприємство - балансоутримувача, у звязку з чим, не було виконано вимоги закону щодо утримання в належному санітарно-технічному стані обєктів благоустрою, елементами яких є дерева та не проводилось обстеження зелених насаджень. Також посилався, що належними доказами підтверджено вину, причино-наслідковий зв'язок між бездіяльністю Відповідача та матеріальною і моральною шкодою завданою Позивачу. Крім того, судом не в повному обсязі зясовані усі фактичні обставини справи та не досліджено і не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, ОСОБА_4 на праві власності належить автомобіль НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

З повідомлення начальника Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 вбачається, що 18.11.2015 року близько 17-00 години на перехресті вул. Володарського та вул. Бородинівська, внаслідок падіння дерева, був пошкоджений автомобіль позивача. Причина падіння дерева не встановлена.

Обґрунтовуючи позов, позивач посилається на бездіяльність відповідача, яким не було залучено спеціалізоване підприємство балансоутримувач, в звязку з чим не було виконано вимогу закону щодо утримання в належному санітарно-технічному стані обєктів благоустрою, елементами яких є дерева та не проводилося обстеження зелених насаджень, що призвело до падіння дерева, внаслідок чого позивачу заподіяна матеріальна шкода та моральна шкода.

Відповідно до Статуту Комунального підприємства «Міськзеленбуд» Дніпропетровської міської ради метою і предметом діяльності підприємства є виконання робіт з озеленення, благоустрою, утримання, видалення, відновлення зелених насаджень тощо; виконання робіт з обстеження зелених насаджень на території міста, визначення їх якісних та кількісних характеристик. (а.с.77-87).

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що обов'язковими підставами відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди є наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. У звязку з чим, суд дійшов висновку, що Дніпровська міська рада є неналежним відповідачем у даній справі. Даних та доказів, які б підтверджували доводи позивача, що відповідачем не виконана вимога п.5.1 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України щодо визначення балансоутримувача обєкта благоустрою, суду не надано. Інших даних, які б підтверджували відповідальність Дніпровської міської ради за вчинення неправомірних дій щодо пошкодження належного на праві власності позивачу автомобіля у зв'язку з неналежним утриманням зелених насаджень ділянки, на якій знаходилось означене дерево, суду також не надано.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Пунктом 9 ст.10 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення контролю за станом благоустрою та утриманням територій, інженерних споруд та об'єктів, підприємств, установ та організацій, їх озелененням, охороною зелених насаджень, водних об'єктів тощо.

Положеннями ст..25, ч.1 ст. 28 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" передбачено, що утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території. Правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади

Відповідно до п. 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року N 105, якими врегульовано питання утримання зелених насаджень (далі - Правила), до елементів благоустрою віднесено, зокрема, зелені насадження (у тому числі, снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об'єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях.

Пунктом 5.5 вказаних Правил передбачено, що відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об'єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об'єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі.

Пунктом 7 ч.1 ст. 17 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" передбачено право громадян звертатися до суду з позовами про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров'ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об'єктів благоустрою.

Відповідно до ч.1 ст.. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст.1166 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Виходячи з визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного судочинства, саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачеві.

Відповідно до п. 7 п. "а" ч. 1 ст.30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою виробничих територій, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Тобто, організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень належить до відання саме виконавчого органу міської ради, а тому обов'язок відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди, внаслідок падіння дерева, не може бути покладено на Дніпровську міську раду, як орган місцевого самоврядування.

Звертаючись до суду з указаним позовом ОСОБА_4 заявляв вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди до Дніпровської міської ради. В подальшому суд першої інстанції залучив до участі у справі, як третю особу КП "Місьзеленбуд" Дніпровської міської ради.

З матеріалів справи убачається, що позивач підтримував свої позовні вимоги до Дніпровської міської ради, клопотання щодо залучення виконавчого органу Дніпровської міської ради, що здійснює організацію благоустрою населених пунктів, а також контроль за станом благоустрою та озеленення не заявляв.

Таким чином, доводи позивача що цивільно-правова відповідальність за заподіяну йому шкоду лежить саме на Дніпровській міській раді, оскільки внаслідок бездіяльності саме міської ради щодо не призначення балансоутримувачів об'єктів благоустрою та нездійснення самоврядного контролю за дотриманням законодавства у сфері благоустрою території, позивачеві було заподіяно майнову шкоду є помилковими.

Таким чином, в даній ситуації за відшкодуванням шкоди необхідно звертатися до місцевого виконавчого органу.

Такого висновку дійшов Верховний суд в Постанові від 04.04.2018 по справі № 2-1474/11-ц.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм, викладені в постановах Верховного суду.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, і його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Що стосується судових витрат понесених апелянтом, то колегія суддів їх не переглядає, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

Керуючись ст. 259, 268, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: