Ухвала

10 травня 2018 року

м. Київ

справа № 761/13715/13-ц

провадження № 61-11145св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк»,

відповідач: ОСОБА_4,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» на рішення Апеляційного суду м. Києва від 19 червня 2014 року у складі суддів: Вербової І. М., Кирилюк Г. М., Панченка М. М.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2011 року публічне акціонерне товариство (далі - ПАТ) «Брокбізнесбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 16 грудня 2003 року між акціонерним банком «Брокбізнесбанк», правонаступником прав та обов'язків якого є публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 254-05-03, згідно умов якого банк відкрив ОСОБА_4 відкличну кредитну лінію з лімітом кредитної заборгованості в сумі 200000,00 доларів США на строк до 17 грудня 2004 року зі сплатою 16 % річних за користування кредитом.

В подальшому між банком та відповідачем було укладено додаткові угоди, якими змінювалась відсоткова ставка за кредитом та строки виконання зобов'язань. Відповідно до Додаткової угоди № 9 відповідач повинен був виконати свої зобов'язання перед банком 27 жовтня 2010 року. ПАТ «Брокбізнесбанк» виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, а ОСОБА_5 в свою чергу зобов'язання в частині повної та своєчасної сплати кредитних платежів порушив, внаслідок чого, станом на 12 вересня 2011 року утворилась заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем в сумі 199154,70 доларів США і складається з: заборгованість за основним зобов'язанням - 123456,32 доларів США (еквівалент у гривнях - 984230,82 грн), заборгованість за простроченими відсотками - 53090,73 доларів США, (еквівалент у гривнях - 423255,23 грн), пені за невиконання основного зобов'язання за кредитом - 16724,10 доларів США (еквівалент у гривнях - 133329,54 грн), пені за простроченими процентами за користування кредитом - 5883,55 доларів США (еквівалент у гривнях - 46905,43 грн), яку просив позивач стягнути з відповідача. Також, просив стягнути з відповідача понесені судові витрати щодо сплати судового збору та витратна інформаційно-технічне забезпечення позову.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29 липня 2013 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» заборгованість по кредитному договору № 254-05-03 від 16 грудня 2003 року, а саме: основного зобов'язання в сумі 123456,32 доларів США, що при перерахунку в національну валюту за курсом НБУ станом на 12 вересня 2011 року становить 984230,82 грн; процентів за користування кредитом в сумі 53090,73 доларів США, що при перерахунку в національну валюту за курсом НБУ станом на 12 вересня 2011 року становить 423255,23 грн., пені в сумі 180234,97 грн., судовий збір в сумі 1700,00 грн витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120,00 грн, а всього 1589541 (один мільйон п'ятсот вісімдесят дев'ять тисяч п'ятсот сорок одну) грн. 02 коп.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 19 червня 2014 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 липня 2013 року скасовано та ухвалено нове, яким відмовлено в задоволенні позову.

У жовтні 2016 року ПАТ «Брокбізнесбанк», подало касаційну скаргу, в якій просило оскаржене рішення скасувати та рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 липня 2013 року залишити без змін.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушені норми процесуального права. Суди при вирішенні справи в повному обсязі не дослідили докази та не врахували, що 17 грудня 2007 року ОСОБА_4 сплатив відсотки за користуванням кредиту, таким чином відбулося переривання позовної давності.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 грудня 2016 року відкрито касаційне провадження у справі.

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції, навіть якщо особі не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми (ZHUK v. UKRAINE, № 45783/05, § 32, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Керуючись статтями 33, 34, 260, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу № 761/13715/13-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, призначити до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н. О. Антоненко

В.І. Журавель