Справа № 563/597/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.05.2018 року Корецький районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Сірака Д.Ю.

секретар судового засідання Степанюк Л.В.

за участю: прокурора Шрамовича Р.В.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Корець цивільну справу за позовом першого заступника керівника Здолбунівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління охорони здоровя Рівненського міського виконавчого комітету до ОСОБА_1 про відшкодування витрат понесених лікарнею за лікування потерпілого від злочину,

в с т а н о в и в :

Перший заступник керівника Здолбунівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління охорони здоровя Рівненського міського виконавчого комітету звернувся до суду позовом, вказуючи, що 07 січня 2018 року ОСОБА_1 спричинив потерпілому ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи справа між 3 та 2 зубами та виросткового відростка гілки нижньої щелепи, які відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Ухвалою Корецького районного суду від 14 березня 2018 року кримінальне провадження закрито у звязку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

У звязку з отриманими тілесними ушкодженнями, потерпілий ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у відділені щелепо-лицевої хірургії Центральної міської лікарні м.Рівне з 11 січня 2018 року до 02 лютого 2018 року, що складає 22 ліжко-днів. Центральною міською лікарнею м.Рівне понесені витрати на стаціонарне лікування потерпілого в розмірі 9758,77 грн., які відповідачем в добровільному порядку не відшкодовані.

А тому, просить суд стягнути з відповідача зазначені витрати.

Начальник Управління охорони здоровя Рівненського міського виконавчого комітету в заяві на імя суду позов підтримав, справу просить розглянути без їхнього представника.

В підготовчому судовому засіданні прокурор позов підтримав.

Відповідач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позовних вимог немає.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Підстави для закриття кримінального провадження прийнято розподіляти на реабілітуючи та нереабілітуючі.

До реабілітуючих (тобто тих, які повністю знімають з особи підозру) підстав віднесені ті, що вказані в п.п. 1-4 ч. 1 ст.284 КПК України.

До нереабілітуючих (тобто тих, які не знімають підозру, але звільняють від кримінальної відповідальності) підстав відносяться такі, які вказані в п.п. 5-7 ч. 1 зазначеної вище статті.

Відмова потерпілого від обвинувачення є нереабілітуючою підставою закриття провадження, це підтверджується тим, що особа, яка підозрювалася чи обвинувачувалася у вчиненні кримінального правопорушення, не має права на відшкодування шкоди, яка була їй завдана у процесі притягнення її до кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження у звязку з відмовою потерпілого від обвинувачення можливе лише за умови відсутності реабілітуючих підстав для прийняття такого рішення, тобто лише при підтвердженні зібраними доказами події кримінального правопорушення та наявності в діях особи складу кримінального правопорушення.

Ухвалою Корецького районного суду Рівненської області від 14 березня 2018 року закрито кримінальне провадження №0000012 від 09 січня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, у звязку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

В даній ухвалі зазначено, що 07 січня 2018 року близько 23 год. 00 хв. в кафе «Срібна підкова», що знаходиться за адресою: с.Крилів, Корецький район, Рівненська область, ОСОБА_1, на ґрунті особистих неприязних стосунків з ОСОБА_3, умисно наніс останньому один удар долонею правої руки в область обличчя, чим спричинив ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи справа між 3 та 2 зубами та виросткового відростка гілки нижньої щелепи, які згідно із висновку судово-медичної експертизи №27 від 09 лютого 2018 року відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості по критерію довготривалого розладу здоровя.

Згідно із ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого, згідно із ч.1 ст.1206 ЦК України.

У відповідності до «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого Постановою КМУ №545 від 16 липня 1993 року, а також до розяснень, що містяться в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоровя, в якому перебував на лiкуваннi потерпілий, з урахуванням кiлькості лiжко-днiв, проведених ним у стацiонарi, та вартості витрат на його лікування в день. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.

Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі i зараховуються до вiдповiдного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоровя або на рахунок юридичної особи, якій належить останнiй.

Через отримані тілесні ушкодження потерпілий ОСОБА_2 в період з 11 січня 2018 року до 02 лютого 2018 року перебував на стаціонарному лікуванні у відділені щелепо-лицевої хірургії Центральної міської лікарні м.Рівне. На лікування хворого ОСОБА_2 за 22 ліжко/днів лікарнею витрачено 9758,77 грн. Загальна вартість витрат на стаціонарне лікування та проведений розрахунок підтверджується довідкою ЦМЛ м.Рівне № 1-9/1072 від 20 квітня 2018 року.

Даний розрахунок проведений Центральною міською лікарнею м.Рівневідповідно до вимог Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545.

За положення глави 9 КПК України обвинувачений у кримінальному проваджені звільняється від цивільно-правової відповідальності за шкоду, завдану злочином, у разі встановлення судом відсутності події кримінального правопорушення (ч.2 ст.129 КПК України). А тому, витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами відшкодовуються в такому самому порядку як і при ухваленні обвинувального вироку.

Таки чином, суд вважає, що прокурором доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу злочину, неправомірність дій останнього щодо заподіяння потерпілому ОСОБА_2 тілесних ушкоджень та характеру їх локалізації, які перебувають в причинному звязку відповідно до тих тілесних ушкоджень відносно яких проведено лікування потерпілого.

Відсутність у кримінальному провадженні вироку суду про засудження особи у вчиненні злочину, який з огляду на норми КПК є єдиною підставою вважати, що мав місце злочин, не є підставою для звільнення ОСОБА_1 від цивільно-правової відповідальності.

Як зазначено вище, диспозиція ст.1206 ЦК України передбачає цивільно-правову відповідальність особи, яка вчинила злочин. Факту засудження цієї особи за вчинення злочину ця стаття не передбачає.

За таких обставин позов першого заступника керівника Здолбунівської місцевої прокуратури підлягає задоволенню.

Згідно із ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи те, що позивач у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір в спеціальний фонд Державного бюджету України в сумі 704 грн. 80 коп.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.12, 81, 89, 200, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Управління охорони здоровя Виконавчого комітету Рівненської міської ради (місце знаходження м.Рівне, вул.Драгоманова, 7) 9 758 (девять тисяч сімсот пятдесят вісім) грн. 77 коп. в рахунок відшкодування понесених витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в спеціальний фонд Державного бюджету України в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідно до п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається через Корецький районний суд Рівненської.

С у д д я :