Справа № 483/454/18
Провадження № 2/483/292/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

23 травня 2018 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Куцарова В.І.,

за участю секретаря судового засідання - Басової Н.Г.,

за участю позивачки - ОСОБА_1,

відповідачки - ОСОБА_2,

представника служби у справах дітей Очаківської районної державної адміністрації Миколаївської області - Волостецької І.В.,

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Очакові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа служба у справах дітей Очаківської районної державної адміністрації Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна,

В С Т А Н О В И В:

25 березня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа служба у справах дітей Очаківської районної державної адміністрації Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з серпня 2014 року вона самостійно піклується про свою онучку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в зв'язку з тим, що її батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_2 з моменту народження ухиляються від виконання батьківських обов'язків, не піклуються про доньку, не беруть участь у її вихованні та матеріальному забезпеченні, не спілкуються з нею, не виявляють до неї батьківської турботи та уваги, ведуть аморальний спосіб життя, а починаючи з серпня 2014 року взагалі перестали піклуватися про доньку. Посилаючись на викладене, просила позбавити батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_5 та призначити її опікуном.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засідання позов визнала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До канцелярії суду подав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутністю та позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Представник служби у справах дітей Очаківської районної державної адміністрації Миколаївської області - Волостецької І.В., позовні вимоги підтримала та надала до суду Висновок засідання комісії з питань захисту прав дитини за номером №670/02-12/23 від 11.04.2018 року, згідно якого комісія з питань захисту прав дитини вважає за доцільне позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 по відношенню до малолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4

Вислухавши пояснення позивачки, відповідачки, представника служби у справах дітей Очаківської районної державної адміністрації Миколаївської області, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2. та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 27 лютого 2016 року(видано повторно).

Згідно висновку засідання комісії з питань захисту прав дитини від 11 квітня 2018 року № №670/02-12/23 комісія вважає за доцільне позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 по відношенню до малолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов за адресою АДРЕСА_1, від 30 січня 2018 року та 15 березня 2018 року, ОСОБА_5 на час обстеження проживає з співмешканкою ОСОБА_9(першою дружиною), офіційно не працевлаштований, раніше був засуджений, має тимчасові заробітки, самостійно виховувати доньку ОСОБА_7 відмовився.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов за адресою АДРЕСА_2, від 15 березня 2018 року, ОСОБА_4 на час обстеження проживає з чоловіком ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6 та донькою ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_7, має двох доньок, вихованням яких не займається, догляд за якими здійснюють бабусі, веде аморальний спосіб життя, проблеми с законом, останнім часом хворіє.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов за адресою АДРЕСА_3 від 15 березня 2018 року, ОСОБА_1 проживає у власному будинку де є газо-, електро- та водопостачання, не працює, так як знаходиться на пенсії, з 2014 року проживає разом з онукою ОСОБА_7, батьки якої вихованням дитини не займаються, обоє батьків відмовилися від останньої.

Відповідно довідки від 13.03.2018 року за № 336, складеної ДНЗ "Ластівка", за період перебування доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 в ДНЗ "Ластівка" в період 2015-2018 рік, батьки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9 участі в вихованні дитини не брали, жодного разу ДНЗ не відвідували. Вихованням та сплатою за харчування займалася бабуся ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

В Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року № 2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно статті 12 цього Закону виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов'язку - виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено, виходячи з поведінки відповідачки та наданих суду доказів.

У ч. 1 ст. 164 СК України наведено перелік підстав позбавлення батьківських прав, який складається з шести пунктів. Він охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Для задоволення позову достатньо впевнитись в одному з них.

З позовної заяви вбачається, що позивач як на підставу для позбавлення відповідача батьківських прав посилається на п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України (ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини).

Ухилення від виконання батьківських обов'язків передбачає систематичне невиконання обов'язку турбуватись про дітей, в чому воно б не виражалось (не годувати, не забезпечувати необхідним одягом, медичною допомогою, не задовольняти життєво важливих потреб дитини).

Так у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

Судом встановлено, що відповідачі, ОСОБА_2 та ОСОБА_5, з 2014 року не піклуються про доньку, не забезпечували її харчуванням, належними умовами для проживання, ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини.

Тому суд вважає позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав щодо їх доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, що відповідає інтересам дитини.

Відповідно до ч.4 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що ОСОБА_1 є близьким родичем особи, над якою встановлюється опіка, є дієздатною особою, за станом здоров'я, матеріальним становищем, особистими якостями може виконувати функції опікуна, суд вбачає підстави для призначення саме ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_11, опікуном над малолітньою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтвердженні судові витрати.

Позивачем сплачено 704,80 грн судового збору, що підтверджується квитанцією, яка міститься в матеріалах справи.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 10, 57, 60, 89, 174, 209, 212-215, 217, 223 ЦПК України, ст.ст. 150, 164, 165, 166 Сімейного Кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, - задоволити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав щодо її малолітньої доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4

Позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав щодо його малолітньої доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4

Призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_11 опікуном над малолітньою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 704 грн.80 коп.

Повний текс рішення виготовлено 25 травня 2018 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий