Справа №489/1785/18
Провадження №2/489/1474/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Рум'янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань - Животовою А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення розміру часток в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом про визначення розміру часток в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,0455 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 в наступних розмірах: за позивачем 48/100 часток, за відповідачем - 52/100 часток., мотивує це тим, що рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради №32/39 від 26.12.2017 року земельна ділянка площею 0,0455 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, знаходиться на праві спільної сумісної власності їй та відповідачу. Без визначення часток в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, вона позбавлена можливості розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач надав заяву про слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти позову не заперечує.

З'ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

ОСОБА_3 є власником 48/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1, на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєві від 02.03.2017 року.

ОСОБА_4 є власником 52/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1, на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєві від 02.03.2017 року.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 31.01.2018 року, земельна ділянка площею 0,0455 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, знаходиться на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4, на підставі рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради №32/39 від 26.12.2017.

З метою посвідчення договору дарування частки житлового будинку та земельної ділянки, представник позивача ОСОБА_5 звернулася до приватного нотаріуса з відповідною заявою.

26 березня 2018 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинською К.Т. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: відмовлено в посвідченні договору дарування частки у праві спільної власності на земельну ділянку, мотивує це тим, що частки земельної ділянки, які перебувають у спільній сумісній власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не визначені та необхідність визначення їх у судовому порядку.

Відповідно до положень статті 368 Цивільного кодексу України - спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно із частиною 4 статті 86 Земельного кодексу України, - співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки.

Відповідно до положень статті 89 Земельного кодексу України, - земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Більш того, у разі наявності спору між співвласниками щодо порядку користування земельною ділянкою, який раніше ними не визначався, визначення такого порядку чи поділ земельної ділянки здійснюється в залежності від розміру ідеальних часток на час виникнення спільної часткової власності.

Крім того, згідно із пунктом «г» частини 1 статті 87 Земельного кодексу України, - право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду.

Згідно із положеннями статті 372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом.

Згідно із частиною 4 статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Пленум Верховного Суду України у пункті 21 Постанови № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз'яснив, що якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Так, відповідно до статті 355 Цивільного кодексу України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Нормами частин 1 та 2 статті 370 Цивільного кодексу України встановлено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

За таких умов, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення вимог ОСОБА_3 про виділення (визначення) часток у складі спільної сумісної власності на земельну ділянку.

На підставі частини 1 статті 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позову судового збору.

На підставі ст. ст. 368, 372 Земельного кодексу, керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 142, 259, 263-265, 370 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення розміру часток в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку - задовольнити.

Визначити розмір часток в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,0455 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 в наступних розмірах: за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - 48/100 частки, за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 - 52/100 частки.

Повернути ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 з державного бюджету 352 (триста п'ятдесят дві) гривен 50 (п'ятдесят) копійок судового збору сплаченого за квитанцією від 02.04.2018 №15703266.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум'янцева

Повний текст судового рішення складено «08» травня 2018 року.