Постанова

Іменем України

14 травня 2018 року

м. Київ

справа № 509/2085/16-ц

провадження № 61-5562св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), ВисоцькоїВ. С., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Промпрофі-Буд» ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 8 вересня 2016 року у складі судді Кочко В. К. та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 1 грудня 2016 року у складі колегії суддів: Парапана В. Ф., Панасенкова В. О., Драгомерецького М. М.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У червні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Промпрофі-Буд» (далі - ТОВ «Промпрофі-Буд») про розірвання договору підряду, стягнення коштів та відшкодування шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 12 листопада 2013 року між нею та ТОВ «Промпрофі-Буд» був укладений договір підряду № 01/13 С, за умовами якого відповідач прийняв на себе обов'язки власними силами виконати бетонні, гідроізоляційні і оздоблювальні роботи в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1, згідно з проектно-кошторисною документацією.

На виконання умов договору підряду та на вимогу відповідача, позивач здійснила платіжні розрахунки на загальну суму 98 000,00 грн, однак відповідач у порушення умов договору не почав виконання зазначених будівельних робіт.

Позивач з урахуванням положень статей 625, 1048, 1049, 1054, 1061, 1214 ЦК України просила стягнути з відповідача на її користь 263 373,48 грн та судові витрати на суму 2 909,35 грн.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 8 вересня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач не надала суду належних доказів у підтвердження позовних вимог, а саме: факту невиконання відповідачем договору підряду.

Ухвалою апеляційного суду апеляційного суду Одеської області від 1 грудня 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що позивач не спростувала доводів відповідача про те, що ним були виконані усі будівельні роботи за договором, про що був складений акт виконаних робіт, який позивач не підписала, а просто оплатила виконані роботи.

У касаційній скарзі, поданій у грудні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення, ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що в матеріалах справи відсутні докази надання замовнику акта приймання-передачі виконаних робіт та фактичного виконання будівельних робіт, отримання від замовника чи придбання будівельних матеріалів.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

29 січня 2018 року цивільна справа надійшла до Верховного Суду.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частин першої, другої статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Статтею 849 ЦК України встановлено, що замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Відповідно до статті 851 ЦК України підрядник має право не розпочинати роботу, а розпочату роботу зупинити, якщо замовник не надав матеріалу, устаткування або річ, що підлягає переробці, і цим створив неможливість виконання договору підрядником.

Якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків (стаття 852 ЦК України).

Суд встановив, що 12 листопада 2013 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Промпрофі-Буд» укладений договір підряду № 01/13 С, за умовами якого відповідач прийняв на себе обов'язки власними силами виконати бетонні, гідроізоляційні і оздоблювальні роботи в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1, згідно з проектно-кошторисною документацією.

Пунктом 3.1.4 зазначеного договору передбачено, що у випадку не розпочинання роботи підрядником своєчасно, замовник має право відмовитися від договору підряду й вимагати відшкодування збитків.

Пункти 3.2.1-3.2.5 договору містять перелік обов'язків замовника, виконання яких передує початку надання послуг, а невиконання унеможливлює надання послуг взагалі.

Позивач сплатила 98 000,00 грн, з яких 50 000,00 є авансом, а інші 48 000,00 грн є платою за виконання робіт.

У пунктах 4.1, 4.2 договору підряду сторони встановили вартість будівельних робіт за договором, яка становить 83 934,22 грн, але ця ціна може змінюватися за взаємною згодою сторін, якщо в процесі виконання робіт з'являться додаткові роботи, що не були враховані кошторисною документацією та умовами цього договору.

За положеннями статей 10, 60 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій) кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Врахувавши доводи відповідача про те, що ним були виконані усі будівельні роботи за договором, про що був складений акт виконаних робіт, який позивач не підписала, а просто оплатила виконані роботи, а також те, що позивач не надала суду належних та допустимих доказів, які б з достовірністю доводили її вимоги про те, що відповідач не розпочинав роботи, не спростувала доводів відповідача, суди дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для розірвання договору підряду та відшкодування збитків.

Доводи касаційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні докази фактичного виконання будівельних робіт, отримання від замовника чи придбання будівельних матеріалів спростовуються матеріалами справи, зокрема розписками про отримання відповідачем грошових коштів від позивача за виконані роботи.

Доводи скарги щодо відсутності доказів надання замовнику акта приймання-передачі виконаних робіт не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність підстав для розірвання договору підряду та відшкодування збитків.

Крім того, відмова замовника від підписання акта виконаних робіт за договором підряду за відсутності своєчасно наданих зауважень до виконаних робіт не звільняє замовника від обов'язку їх оплати.

Відповідно до частини четвертої статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Таким чином, відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.

При вирішенні справи суди правильно визначили характер правовідносин між сторонами, вірно застосували закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідили матеріали справи та надали належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 8 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 1 грудня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв В. С. Висоцька С. П. Штелик