Справа № 351/1068/17
Номер провадження №2/351/56/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Собка В.М. ,

секретар Нагірняк В.М.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок навмисного пошкодження майна, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок навмисного пошкодження майна, який мотивував тим, що 14.01.2017 року, близько 02 години 40 хвилин, на вул. Перемоги в с. Горішнє Залуччя, шляхом самовільного перекриття проїжджої частини дороги Снятин-Косів, групою людей із закритими обличчями, було безпідставно зупинено та пошкоджено автомобіль «Фольксваген Джетта» д.н.з. НОМЕР_1, яким керував позивач. Пізніше було встановлено, що це жителі с. Залуччя Снятинського району ОСОБА_2, ОСОБА_3, та ОСОБА_4, перекрили проїзд по вул, Перемоги, с. Горішнє Залуччя Снятинського району та вимагали від водіїв та пасажирів автотранспортних засобів, які рухалися через вказаний населений пункт, грошей за право проїзду, при цьому, останні перебували у стані алкогольного спяніння, вели себе агресивно, голосно кричали, виражалися нецензурною лайкою та висказували погрози розправою.

Позивач зазначає, що у той час коли безпідставно було зупинено його автомобіль, в автомобілі знаходилась жителька с. Драгасимів Снятинського району ОСОБА_5, яка опустивши бокове скло в передніх дверях автомобіля поцікавилась у молодих людей про причину перекриття дороги, на що їй відповіли: «заплатіть нам і їдьте далі». Грошей ні у водія автомобіля, ні в пасажирки не було, а тому, агресивно налаштовані молоді люди почали наносити удари деревяними палками по кузову даного автомобіля, завдавши таким чином пошкоджень у вигляді вмятин на передньому правому крилі, кришці багажника, даху автомобіля та тріщин переднього вітрового скла. Намагання заспокоїти їх результатів не дали, у спробах якнайшвидше проїхати подальше від компанії пяних молодих людей їм чинили перешкоду, навмисне не звільняючи проїзну частину дороги для руху автотранспорту. Таким чином, автомобіль був заблокований, водій та пасажирка протиправно були обмежені в свободі вільно рухатися у вибраному нами напрямку. Все це тривало на протязі близько 30 хвилин, у цей час водій та пасажирка заблокованого автомобіля, терпіли приниження та знущання пяних молодих людей, які вели себе агресивно та продовжували вимагати від них сплати коштів. Позивач по телефону викликав працівників Снятинського відділення поліції, після чого молоді люди, які зупинили і утримувала транспортний засіб, втекли з місця події, однак через деякий час після приїзду працівників поліції на місце вказаної події, вищевказана група людей повернулася та почала агресивно ставитись вже і до працівників поліції, вони продовжували кричати та виражатися нецензурно а також знову не давали можливості проїхати автотранспорту і тільки завдяки втручанню працівників поліції, які звільнили проїзну частину дороги від вищевказаної групи осіб, позивачу вдалося покинути вказане місце непередбаченої зупинки та незаконної затримки автомобіля.

Таким чином своїми протиправними діями ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які незаконно зупинили ОСОБА_1 та утримували разом із пасажиром в салоні автомобіля в нічний час та в холодну пору року, вимагаючи при цьому коштів за проїзд, спричинили моральну травму останнім, а також навмисно було пошкоджено автомобіль «Фольксваген Джетта» д. н. з. 29787 ІВ, чим завдано ОСОБА_1 значної матеріальної шкоди.

Постановами Снятинського районного суду у справах про адміністративне правопорушення - ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, ст. 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення та було притягнуто до адміністративної відповідальності. Зазначені постанови суду набрали законної сили.

Отже діями ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ОСОБА_1 було завдано майнову шкоду у сумі 11568,00 (одинадцять тисяч п'ятсот шістдесят вісім) гривень, яка складається із 10968,00 (десять тисяч дев'ятсот шістдесят вісім) гривень матеріального збитку пошкодженого автомобіля та 600,00 (шістсот) гривень вартість експертного авто товарознавчого дослідження. Ніякого відшкодування зі сторони Відповідачів, не дивлячись на постійні звернення до них та прохання урегулювати це питання мирно в досудовому порядку, позивач не отримав. Крім того, позивач зазначає, що протиправними діями Відповідачів йому завдано й моральних страждань, у вигляді страху за своє здоровя та здоровя супутниці, що призвело до нервової напруги, отже спричинено моральну (немайнову) шкоду, яку він оцінює у розмірі 20000,00 (двадцять тисяч) гривень.

На підставі наведеного позивач просить суд стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2, ОСОБА_3, які мешкають в с. Горішнє Залуччя та ОСОБА_4, який мешкає в с. Долішнє Залуччя Снятинського району Івано-Франківської області в солідарному порядку 11568,00 (одинадцять тисяч п'ятсот шістдесят вісім) гривень матеріального збитку, 20000,00 (двадцять тисяч) гривень відшкодування моральної шкоди та 1280,00 (одна тисяча двісті вісімдесят) гривень судового збору.

Позивач у судовому засіданні подав заяву, якою позовні вимоги підтримав повністю, позов просив задоволити, справу просив розглядати без його участі.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 подав до суду заяву, якою проти задоволення позову повністю заперечив, зазначив, що автомобіль, яким рухався позивач належить не йому, а він користується ним на підставі генеральної довіреності, яка не дає права на звернення до суду чи отримувати завдані збитки, крім того позивач жодними доказами не підтвердив те, що йому було завдано моральної шкоди, а тому просив у задоволенні позову відмовити, справу розглядати без участі відповідача ОСОБА_3 та його представника.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у судове засідання не зявились, хоча належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи судом, про причини неявки суд не повідомили, однак їх неявка не перешкоджає суду розглянути справу без їх участі.

Суд дослідивши матеріали справи, зокрема: Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Фольксваген Джетта» д. н. з. 29787 ІВ та Довіреність серії НВС №072502 від 09.12.2015р., засвідчену приватним нотаріусом ОСОБА_7, на право використання, розпорядження та відчуження транспортного засобу «Фольксваген Джетта» д.н.з. НОМЕР_1 із правом предявлення інтересів довірителя терміном 10 (десять) років; Протоколи про адміністративні правопорушення від 16.01.2017р. відносно ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про адміністративні правопорушення, передбачені ст.173 та ст.178 КУпАП та Постанови Снятинського районного суду від 23.02.2017р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 за ст.173 КУпАП, якими їх визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та накладено на них адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 51,00 грн.; Заяву ОСОБА_1 від 14.01.2017р. і Пояснення ОСОБА_1 від 14.01.2017р. та 16.01.2017р. і Заяву і Пояснення ОСОБА_5 від 16.01.2017р.; Протокол огляду транспортного засобу «Фольксваген Джетта» д. н. з. 29787 ІВ від 14.01.2017р., яким виявлено пошкодження автомобіля; Висновок та Звіт №675-07 м/з від 18.02.2017 р. експертного авто-товарознавчого дослідження про визначення матеріального збитку пошкодженого автомобіля станом на 13.02.2017 р., згідно якого вартість матеріального збитку транспортного засобу «Фольксваген Джетта» д. н. з. 29787 ІВ становить 10968,00 грн., Квитанцію 17689095-1 від 01.03.2017р. про оплату проведення експертизи у розмірі 600,00 грн., якими повністю доведено підставність та обгрунтованість позовних вимог ОСОБА_1, встановив, що ОСОБА_1 неправомірними діями ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 було завдано матеріальних збитків на суму 11568,00 грн., та моральних страждань, які виразилися у розмірі 20000,00 грн.

Статтею 1166 ЦК України передбачені загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду. Відповідно до ч.1 даної статті майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч.ч. 2, 4 цієї статті особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених ЦК України та іншим законом.

Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.12.1995 р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоровя, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно із п.5 ч.2 зазначеної Постанови відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Частиною 6 статті 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.12.1992 р. №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу положень ч.6 ст.82 ЦПК України, Постановами Снятинського районного суду від 23.02.2017р. у справі про адміністративне правопорушення встановлено обставини, які в рамках даної цивільної справи доказуванню не підлягають, а саме, що: ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП, а саме 14.01.2017р. біля 02.40 год. в с.Горішнє-Залуччя Снятинського району вчинили словесну суперечку із ОСОБА_5, за яке їх притягнуто до адміністративної відповідальності, а відтак, - і встановлено безпосередній звязок між протиправними діями останніх та заподіяною позивачу майновою шкодою у виді вартості ремонту автомобіля та проведеної експертизи на суму 11568,00 грн. та які на даний час власнику не повернуто.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на спростовування фактів та обставин, які мають значення для розгляду справи, відзиву та доказів суду не подали, а заперечення представника відповідача ОСОБА_3 нічим не доведені, та спростовані поясненнями позивача, оскільки згідно довіреності серії НВС №072502 від 09.12.2015р., засвідченої приватним нотаріусом ОСОБА_7, на право використання, розпорядження та відчуження транспортного засобу «Фольксваген Джетта» д.н.з. НОМЕР_1 із правом предявлення інтересів довірителя терміном 10 (десять) років, він керує, використовує та розпоряджається автомобілем «Фольксваген Джетта» д. н. з. 29787 ІВ та самостійно на власні кошти здійснює обслуговування та ремонт даного автомобіля, а також згідно даної довіреності має право представляти власника автомобіля в усіх інстанціях, та крім того протиправними діями вчиненими відповідачами, вони завдали сильних моральних переживань позивачу та його супутниці у вигляді страху за своє здоровя та здоровя супутниці, що призвело до нервової напруги, а тому, враховуючи вищенаведені положення цивільного законодавства та розяснення, суд дійшов висновку, що обставини, зазначені позивачем в позовній заяві, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, позовні вимоги є обґрунтованими та підставними, а тому позов підлягає до часткового задоволення, так як суму морального відшкодування у розмірі 20000,00 грн. суд вважає надто високою і такою, що не відповідає силі моральних страждань, завданих позивачу.

Таким чином із відповідачів слід стягнути на користь позивача у солідарному порядку 11568,00 грн. матеріального збитку та 3000,00 грн. відшкодування моральної шкоди.

Оскільки при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 1280,00 грн., що підтверджується квитанціями №44.93.1/2630737 від 29.05.2017р. про сплату судового збору у розмірі 640,00 грн. та №43.93.1/2630588 від 29.05.2018р. про сплату судового збору у розмірі 640,00 грн., а згідно з вимогами п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судові витрати, повязані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача, тому із відповідачів слід стягнути солідарно у користь позивача 1280,00 грн. судового збору.

На підставі на веденого та ст. ст. 23, 1166 ЦК України, керуючись ст.ст. 81, 82, 141, 259, 264, 265, 279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3, які мешкають в с. Горішнє Залуччя та ОСОБА_4, який мешкає в с. Долішнє Залуччя Снятинського району Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 суму матеріального збитку у розмірі 11568,00 (одинадцять тисяч п'ятсот шістдесят вісім) гривень.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3, які мешкають в с. Горішнє Залуччя та ОСОБА_4, який мешкає в с. Долішнє Залуччя Снятинського району Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 3000,00 (три тисячі) гривень.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3, які мешкають в с. Горішнє Залуччя та ОСОБА_4, який мешкає в с. Долішнє Залуччя Снятинського району Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1280,00 (одна тисяча двісті вісімдесят) гривень.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Собко В.М.