Справа № 265/2823/18
Провадження № 2/265/981/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Щербіна А. В.,

за участю секретаря Себко Г.Л., розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років, в якому зазначила, що 24 червня 2017 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, 26 вересня 2017 року. Після народження дитини вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а отже не має самостійного заробітку. Всі матеріальні витрати щодо утримання малолітньої дитини вона несе самостійно. Батько дитини ОСОБА_2 всіляко ухиляється від виконання свого батьківського обовязку щодо утримання дитини. В свою чергу, відповідач має офіційне місце роботи та постійний заробіток, а отже має можливість допомагати їй матеріально. На підставі викладеного просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно, та до повноліття дитини, а також стягнути з відповідача на її користь на її утримання аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку до досягнення дитиною трирічного віку.

Позивач до судового засідання не зявилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач до судового засідання не зявився, подав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Просив розглянути справу без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 червня 2017 року сторони уклали шлюб у Лівобережному районному у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №199, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-НО № 471417.

Згідно свідоцтва про народження серія І НО № 765863 виданого 20 жовтня 2017 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_3 народився 20 жовтня 2017 року, батьками якого зазначені: ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Дитина мешкає разом з позивачкою в АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання матері з дитиною, виданою Лівобережним відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг 23 березня 2018 року.

За змістом ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого1991, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За ст. 27 Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно із ст. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги, а також те, що він матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини та дружини, яка здійснює догляд за малолітньою дитиною та не працює не надає, доходів позивачки на теперішній час не достатньо для утримання неповнолітньої дитини та для свого самостійного утримання, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання дитини аліментів у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно та до досягнення дитиною повноліття, а також про стягнення з відповідача на користь позивача на її утримання аліментів у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів відповідача, щомісячно та до досягнення дитиною трирічного віку.

У відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 гривень

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 274-279 ЦПК України, ст. 180-184, 191 Сімейного Кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 28.03.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, трьох років, починаючи утримання з 28.03.2018 року.

Стягнути з з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави витрати зі сплати судового збору у розмірі 704,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Маріуполя протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст даного рішення складено 14 травня 2018 року.

Суддя А.В. Щербіна