Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1488/17
Провадження № 2/280/173/18
РІШЕННЯ

Іменем України

15 травня 2018 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді Щербаченко І. В., за участю секретаря судового засідання Ганнущенко Г. М., позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Слобідської сільської ради Коростишівського району Житомирської області про визнання права власності,

встановив:

До суду звернулася позивач з вказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_2. В обґрунтування позову вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її мати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 За вказаною адресою проживала сама, померла мати за життя не оформила право власності на належний їй будинок. Позивач вказує, що вона є спадкоємцем за законом після смерті матері, однак при зверненні до державного нотаріуса їй було відмовлено, оскільки вона не прийняла спадщину у встановлені строки та у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок. Позивач посилається на положення ст. ст. 1216, 1223, 1296 ЦК України як на підставу своїх позовних вимог.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та без участі представника, позовні вимоги визнає повністю.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, не приймає визнання позову відповідачем та приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с.8/. Позивач ОСОБА_1 є її дочкою, що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу /а.с.9,10/. ОСОБА_2 до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.12/. За померлою ОСОБА_2 рахується житловий будинок АДРЕСА_3 /а.с.23/. В належному їй житловому будинку за вищевказаною адресою ніхто не проживав на день смерті ОСОБА_2 та протягом шести місяців та зареєстрований не був.

Відповідно до постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії, виданої Коростишівською державною нотаріальною конторою №02-31/727 від 20.07.2017, ОСОБА_1 відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_4 що належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2, у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 не прийняла спадщину після померлої в порядку та строки, встановлені чинним законодавством України та відсутністю правовстановлюючого документа щодо належності цього житлового будинку спадкодавцеві ОСОБА_2 /а.с.4/

Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України 2003 року (далі - ЦК України), законами України «Про нотаріат», «Про міжнародне приватне право», іншими законами та підзаконними нормативними актами, як нормами матеріального та процесуального права.

При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм Цивільного кодексу 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину.

Відповідно до статті 525 ЦК УРСР у редакції 1963 року, чинного на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Згідно зі статтями 548, 549 ЦК УРСР у редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до статті 560 ЦК УРСР спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається також державною нотаріальною конторою при переході спадкового майна до держави (статті 534, 553, 555 цього Кодексу).

Статтею 561 ЦК УРСР у редакції 1963 року було передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, законом, чинним на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2, було визначено, що спадщина є належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, якщо він її прийняв.

Відповідно до цього пункту свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Позивачем не надано до суду підтвердження прийняття нею спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_2, а тому у задоволенні позовних вимог про визнання права власності на житловий будинок слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 259, 265, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Слобідської сільської ради Коростишівського району Житомирської області про визнання права власності.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. В. Щербаченко