Справа № 161/1934/18
Провадження № 2/161/1412/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2018 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Черняка,

за участю секретаря судового засідання Новаковської В.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2 «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про захист порушеного права споживача, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про захист порушеного права споживача, мотивуючи тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № 118/32 від 22.04.2008 року вона отримала кредит на споживчі цілі в розмірі 200 000 грн. строком на 15 років, з терміном повернення 14.04.2023 року.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між нею та ПАТ «КБ «Хрещатик» 22.04.2008 року було укладено договір іпотеки б/н згідно умов якого ОСОБА_4 надала в іпотеку нерухоме майно: квартиру по пр..Соборності, 22/88 в м.Луцьку.

В липні 2009 року у звязку з виникненням обставин, що унеможливили сплату позивачем кредитних коштів та утворенням кредитної заборгованості 12.11.2010 року ПАТ «КБ «Хрещатик» направив боржнику вимогу за № 1154 про повернення кредитних коштів в сумі 242 629, 51 грн. (у тому числі 234 529, 51 грн. борг по сплаті основної суми кредиту, залишку і відсотків та 8 100 грн. пені за прострочення повернення кредиту), яка залишилась без задоволення.

23.12.2010 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_5 за заявою банку від 14.12.2010 року № 1237 вчинено виконавчий напис № 2844 про звернення стягнення на трикімнатну квартиру, загальною площею 66, 0 кв.м., що знаходиться за адресою: пр..Соборності, 22/88 , м.Луцьк і належить на праві власності ОСОБА_4 та запропоновано за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета застави задовольнити вимоги ПАТ «КБ «Хрещатик» в розмірі 242 629, 51 грн. та 2 576, 30 грн. витрат, повязаних з вчиненням виконавчого напису.

Постановою № 25832104 від 12.04.2011 року державним виконавцем першого відділу ДВС Луцького МУЮ ОСОБА_6 було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 2844 від 23.12.2010 року.

Згідно постанови від 26.10.2012 року про повернення виконавчого документу стягувачеві ВП № 25832104 виконавче провадження закінчено у звязку з тим, що прилюдні торги майна боржника не відбулись, стягувач ПАТ «КБ «Хрещатик» не надав листа щодо залишення за собою нереалізованого майна боржника на підставі п.7 ст.62 ЗУ «Про виконавче провадження».

За повторною заявою ПАТ «КБ Хрещатик» 28.11.2012 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 35425858 з примусового виконання виконавчого напису № 2844 від 23.12.2010 року.

26.10.2012 року на підставі ст..47 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ повернуто стягувачеві, у звязку з тим, що банк відмовився залишити за собою майно боржника, яке не реалізовано під час виконання рішення.

Разом з тим, зазначає, що за взаємною згодою сторін кредитного договору № 118/32 від 22.04.2008 року грошова вимога ПАТ «КБ «Хрещатик» в розмірі 242 629, 51 грн. за період з 2011 року по 31.05.2017 року оплачена ОСОБА_4 та прийнята ПАТ «КБ «Хрещатик» коштами на загальну суму 201 336, 21 грн.

31.01.2018 року позивач дізналась, що 27.11.2017 року між ПАТ «КБ «Хрещатик» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір № 2017/8-Ю про відступлення прав вимоги на підставі якого було відступлено право вимоги за кредитним договором № 118/32 від 22.04.2008 року та договором іпотеки від 22.04.2008 року відповідно до якого загальний залишок заборгованості за кредитним договором становить 246 363, 84 грн., в т.ч. залишок по тілу кредиту 154 000, 00 грн., залишок по процентах 92 363, 84 грн., що свідчить про те, що банк не облікував та не скоригував сплати (повернення) суми кредиту та відсотків за період з 2011 року по 31.05.2017 року.

Залишок заборгованості на суму 41 293, 00 грн. та 2 576, 30 грн. було сплачено ОСОБА_4 згідно банківських квитанцій № 5 та № 6 від 28.02.2018 року шляхом погашення грошовими коштами на вказаний органом державної виконавчої служби депозитний рахунок № 6372.

Вважає, що зазначені дії банку суперечать виконавчому напису від 23.12.2010 року та порушують принцип рівності прав та обовязків кредиторі і позичальника.

З врахуванням зазначеного, просить визнати порушеним право споживача ОСОБА_4 за умовами кредитного договору № 118/32 від 22.04.2008 року на дострокове повернення споживчого кредиту, враховуючи вчинений виконавчий напис від 23.12.2010 року щодо задоволення вимог ПАТ «КБ «Хрещатик» у розмірі 242 629, 51 грн. та отримання відповідного коригування кредитних зобовязань споживача у бік їх зменшення по сплаті прострочених до повернення сум кредиту, прострочених процентів за користування кредитом та суми кредиту. Зобовязати ПАТ «КБ «Хрещатик» та нового кредитора ОСОБА_2 «ФК «Довіра та Гарантія» здійснити відповідне коригування кредитних зобовязань ОСОБА_4 за умовами кредитного договору № 118/32 від 22.04.2008 року у бік їх зменшення, зокрема, права на сплату прострочених до повернення сум кредиту, прострочених у період з 11.02.2011 року по 31.05.2017 року з врахуванням скоригування зобовязань на загальну суму 201 336, 21 грн.

Крім того, на підставі ч.ч.1, 3 ст.49 ЗУ «Про іпотеку» іпотека нерухомого майна трикімнатної квартири, заг. площею 66, 0 кв.м., житловою площею 38, 4 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Луцьк, пр..Соборності, 22, кв.88, яка належить на праві власності ОСОБА_4 та передана у якості забезпечення зобовязань ОСОБА_4 за кредитним договором № 118/32 від 22.04.2008 року на підставі договору іпотеки б/н від 22.04.2008 року, укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ «КБ «Хрещатик», посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрованого в реєстрі за № 2331, підлягає припиненню за рішенням суду у звязку з тим, що іпотекодержатель за результатами других прилюдних торгів не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, а також ПАТ «КБ «Хрещатик» одержав від ОСОБА_4 грошові кошти на загальну суму 201 336, 21 грн. на погашення заборгованості за умовами кредитного договору № 118/32 від 22.04.2008 року та сплату залишку заборгованості на суму 41 293, 00 грн. та 2 576, 30 грн. шляхом погашення грошовими коштами на вказаний органом державної виконавчої служби депозитний рахунок № 6372.

Відповідач - ПАТ «КБ «Хрещатик» у відзиві позовні вимоги вважає безпідставними, зазначає, що загальна сума заборгованості ОСОБА_4 станом на 27.11.2017 року становила 257 660, 68 грн. (розмір заборгованості перевищував суму, зазначену в договорі від 27.11.2017 року № 2017/8-Ю про відступлення права вимоги). Оскільки зобовязання за кредитним договором належним чином не виконувались, у банку не було правових підстав коригувати заборгованість та змінювати порядок нарахування процентів. На сьогоднішній день основне зобовязання за кредитним договором не припинене, предмет іпотеки не реалізований, право власності на предмет іпотеки іпотекодержатель не набув, договір іпотеки дійсний. Інших правових підстав для припинення іпотеки теж наразі немає.

Відповідач - ОСОБА_2 «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у відзиві вважає про відсутність правових підстав для задоволення позову. В обґрунтування заперечень вказує, що згідно квитанцій, наданих позивачем, вбачається, що ОСОБА_4 здійснювала сплату заборгованості саме на виконання умов кредитного договору, а не на примусове виконання виконавчого напису від 23.12.2010 року. Відповідно, під час надходження коштів боржника в рахунок погашення заборгованості банк під час обліку та корегування даних коштів керувався саме умовами кредитного договору та додаткової угоди.

Відповідно до умов додаткових угод, укладених до кредитного договору, сторони дійшли згоди, що банк реструктуризовує лише борг по тілу кредиту та прострочених відсотків, однак боржник не звільняється та зобовязується в подальшому сплачувати не прострочені відсотки згідно та в порядку, передбаченому умовами кредитного договору.

Посилання позивача на той факт, що договір іпотеки від 22.04.2008 року може бути припиненим за рішенням суду з підстави, що іпотекодержатель не скористався правом придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна, після проведення других прилюдних торгів є хибною, оскільки відповідно до абз.3 ч.3 ст.49 ЗУ «Про іпотеку» (в редакції від 16.10.2011 року, яка діяла на момент проведення других прилюдних торгів) передбачено, що іпотека може бути припиненою за рішенням суду, виключно, якщо іпотекодержатель відмовився придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна, після третіх торгів, які були визнані такими, що не відбулися.

Строк дії договору іпотеки - з моменту його підписання і до виконання іпотекодавцем зобовязань за кредитним договором, а тому припинення зобовязань за договором іпотеки наступає у разі виконання іпотекодавцем зобовязань за кредитним договором.

Разом з тим, просить застосувати строки позовної давності, посилаючись на те, що позивач з травня 2008 року (після укладення кредитного договору та договору іпотеки) фактично міг знати про своє порушене право, тобто з цього моменту починається перебіг позовної давності та закінчується в 2011 році, проте не заявляв про це.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору № 118/32 від 22 квітня 2008 року ОСОБА_4 отримала кредит в розмірі 200 000 грн., строком на 15 років, з терміном повернення 14.04.2023 року (а.с.8-10).

Згідно п. 1.3 кредитного договору кредит надається Позичальнику на споживчі цілі, отже, відносини між кредитодавцем та споживачем з надання послуг споживчого кредитування регулюються, в т.ч., законодавством щодо захисту прав споживачів (Законом України «Про захист прав споживачів» та Правилами надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, зареєстровано в Мін'юсті України від 25.05.2007 № 541/13808.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між ОСОБА_4 та ПАТ КБ «КБ «Хрещатик» 22.04.2008 року було укладено договір іпотеки б/н, згідно з умовами якого, відповідач надала в іпотеку нерухоме майно: квартиру пр. Соборності, 22/88, м. Луцьк (а.с.12-13).

В липні 2009 року у звязку з виникненням обставин, що унеможливили сплату позивачем кредитних коштів та утворенням кредитної заборгованості 12.11.2010 року ПАТ «КБ «Хрещатик» направив боржнику вимогу за № 1154 про повернення кредитних коштів в сумі 242 629, 51 грн. (у тому числі 234 529, 51 грн. борг по сплаті основної суми кредиту, залишку і відсотків та 8 100 грн. пені за прострочення повернення кредиту), яка залишилась без задоволення.

23.12.2010 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_5 за заявою банку від 14.12.2010 року № 1237 з метою дострокового повернення кредиту вчинено виконавчий напис № 2844 про звернення стягнення на трикімнатну квартиру, загальною площею 66, 0 кв.м., що знаходиться за адресою: пр..Соборності, 22/88, м.Луцьк і належить на праві власності ОСОБА_4 та запропоновано за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета застави задовольнити вимоги ПАТ «КБ «Хрещатик» в розмірі 242 629, 51 грн. та 2 576, 30 грн. витрат, повязаних з вчиненням виконавчого напису.

Постановою від 12.04.2011р. ВП № 25832104 державним виконавцем першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_6 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 2844, виданого 23.12.2010р. приватним нотаріусом Луцького нотаріального округу Волинської області ОСОБА_5, щодо звернення стягнення на трикімнатну квартиру, у якості забезпечення невиконання зобов'язань ОСОБА_4 за кредитним договором № 118/32 від 22.04.2008 року.

З метою реструктуризації зобовязань додатковою угодою № 1 від 29.09.2014 року до умов кредитного договору від 22.04.2008 року № 118/32 сторонами були внесені зміни щодо погашення кредиту рівними частинами згідно графіку по квітень 2023 року та нарахованих відсотків за попередній період не пізніше 31.08.2020 року.

Як встановлено судом та не оспорюється сторонами, грошова вимога ПАТ «КБ «Хрещатик» в розмірі 242 629,51 грн. за період з 2011 року по 31.05.2017 року було оплачена ОСОБА_4 згідно квитанцій на загальну суму 201 336,21 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

За приписами статті 531 ЦК України боржник має право виконати свій обов'язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Як визначено ч. 8 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», яка кореспондується зі ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» споживач має право достроково повернути споживчий кредит, у тому числі шляхом збільшення суми періодичних виплат. Якщо споживач скористався правом повернення споживчого кредиту шляхом збільшення суми періодичних виплат, встановлених в абзаці першому цієї частини, кредитодавець зобов'язаний здійснити відповідне коригування кредитних зобов'язань споживача у бік їх зменшення. Споживач у разі дострокового повернення споживчого кредиту сплачує відсотки за користування кредитом та вартість всіх послуг, пов'язаних з обслуговуванням та погашенням кредиту, за період фактичного користування кредитом. Кредитодавцю забороняється відмовляти споживачу в прийнятті платежу у разі дострокового повернення споживчого кредиту. Кредитодавцю забороняється встановлювати споживачу будь-яку додаткову плату, пов'язану з достроковим поверненням споживчого кредиту. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає сплату споживачем будь-якої додаткової плати у разі дострокового повернення споживчого кредиту, є нікчемною.

Згідно ст.19 Закону України "Про споживче кредитування" у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобовязання за договором про споживчий кредит у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості:

1) у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом;

2) у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом;

3) у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору про споживчий кредит.

Згідно з постановою заступника начальника першого відділу ДВС Луцького МУЮ ОСОБА_8 від 26.10.2012 року ВП № 25832104 виконавчий документ повернуто стягувачу у звязку з тим, що повторні прилюдні торги майна боржника не відбулись, стягувач ПАТ "КБ "Хрещатик" не надав листа щодо залишення за собою нереалізованого майна боржника, а тому відповідно до п.7 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо стягувач у п'ятнадцятиденний строк з дня отримання повідомлення державного виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. У разі відсутності в боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання.

На підставі повторно поданої заяви ПАТ "КБ "Хрещатик", першим відділом державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції винесено постанову від 28.11.2012 року ВП № 35425858 з примусового виконання виконавчого напису № 2844, виданого 23.12.2010 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області ОСОБА_5

27.11.2017 року між ПАТ «КБ «Хрещатик» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір № 2017/8-Ю про відступлення прав вимоги згідно умов якого було відступлено право вимоги за кредитним договором № 118/32 від 22.04.2008 року та договором іпотеки від 22.04.2008 року та визначено залишок заборгованості за кредитним договором в сумі 246 363, 84 грн., в т.ч. залишок по тілу кредиту 154 000, 00 грн., залишок по процентах 92 363, 84 грн.

Враховуючи те, що 14.12.2010 року ПАТ "КБ "Хрещатик" скористався своїм правом на дострокове повернення кредиту і за заявою банку приватним нотаріусом 23.12.2010 року вчинено виконавчий напис щодо задоволення вимог ПАТ "КБ "Хрещатик" у розмірі 242629,51 грн., водночас, одержавши від боржника грошові кошти на загальну суму 201 336, 21 грн. на погашення заборгованості за умовами кредитного договору № 118/32 від 22.04,2008 року - належним чином не облікував та не скоригував сплати (повернення) суми (часток суми) кредиту, та відсотків за період з 2011 року по 31.05.2017 року, чим порушив принцип рівності прав та обовязків кредитора і позичальника, зазначених доказів відповідачами не надано і на вимогу суду, позовні вимоги про визнання порушеним прав споживача ОСОБА_4 за умовами кредитного договору № 118/32 від 22.04.2008 року на дострокове повернення споживчого кредиту з врахуванням виконавчого напису від 23.12.2010 року щодо задоволення вимог ПАТ "КБ "Хрещатик" у розмірі 242 629,51 грн. та отримання відповідного коригування кредитних зобов'язань споживача у бік їх зменшення по сплаті прострочених до повернення сум кредиту, прострочених процентів за користування кредитом та суми кредиту та зобов'язання ПАТ "КБ "Хрещатик" та нового кредитора ОСОБА_2 "ФК "Довіра та Гарантія" здійснити відповідне коригування зазначених кредитних зобов'язань є підставними та підлягають до задоволення.

Разом з тим, позивач просила припинити іпотеку нерухомого майна трикімнатної квартири, заг.площею 66, 0 кв.м., житловою площею 38, 4 кв.м., що знаходиться за адресою: пр..Соборності, 22/88, м.Луцьк і належить на праві власності ОСОБА_4 та передана в якості забезпечення зобовязань ОСОБА_4 за кредитним договором № 118/32 від 22.04.2008 року на підставі договору іпотеки б/н від 22.04.2008 року, укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ «КБ «Хрещатик» посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 2331, відповідно до вимог частини третьої статті 49 Закону України "Про іпотеку", оскільки повторні прилюдні торги з реалізації предмета іпотеки не відбулися, а стягувач відмовився від свого права придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна.

За змістом частин першої-третьої статті 49 Закону України «Про іпотеку» у редакції від 15 грудня 2005 року (в редакції, чинній на момент укладення кредитного та іпотечного договорів) протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна

Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами перших прилюдних торгів призначається проведення на тих же умовах других прилюдних торгів, які мають відбутися протягом одного місяця з дня проведення перших прилюдних торгів.

Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами других прилюдних торгів, іпотека може бути припиненою за рішенням суду.

Однак, 16 жовтня 2011 року набрав чинності Закон України № 3795-VI від 22 вересня 2011 року, яким внесено зміни до частин другої, третьої статті 49 Закону України та викладено їх зміст в наступній редакції:

«Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами других прилюдних торгів призначається проведення у тому самому порядку третіх прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на третіх прилюдних торгах може бути зменшена не більш як на 50 відсотків початкової вартості майна.

Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами третіх прилюдних торгів, іпотека може бути припиненою за рішенням суду».

Саме ця редакція статті 49 Закону була чинною на момент проведення прилюдних торгів.

У пункті 2 Прикінцевих положень Закону України № 3795-VI від 22 вересня 2011 року передбачено, що дія цього Закону не поширюється на кредитні договори, укладені до набрання ним чинності.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, право іпотекодержателя одержати задоволення за рахунок заставленого майна виникає не з моменту укладення ним договорів кредиту чи іпотеки, а у разі невиконання боржником (іпотекодавцем) своїх зобовязань у майбутньому.

Підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки визначено у статтях 12, 33 Закону України «Про іпотеку» та у статті 589 ЦК України.

Звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) здійснюється на підставі рішення суду, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 590 ЦК України, частина четверта статті 33 Закону України «Про іпотеку»).

Разом з тим, частиною першою статті 41 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», та з дотриманням вимог цього Закону.

Примусова реалізація заставленого майна як стадія виконавчого провадження є сукупністю дій і правовідносин (урегульованих законами України: «Про виконавче провадження»; «Про іпотеку»; ЦК України та іншими нормативно-правовими актами), що в процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусове виконання судових рішень, та особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до Закону.

Отже, правовідносини з примусової реалізації заставленого майна повинні регулюватися нормативними актами, чинними на час вчинення таких дій, зокрема на час проведення прилюдних торгів.

Статтею 5 ЦК України встановлено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Пункт 2 зазначених Прикінцевих положень, яким встановлено, що дія Закону № 3795-VI не поширюється на кредитні договори, укладені до набрання ним чинності, не містить положень, які би вносили зміни до встановлених статтею 5 ЦК України правил про дію актів цивільного законодавства у часі.

Факт виникнення цивільних відносин на підставі кредитного договору й повязаного з ним договору іпотеки не обмежує, а навпаки, передбачає їх розвиток у часі на основі того, щоб у силу юридичних фактів, визначених договорами і законодавством, виникали нові права та обовязки учасників.

Юридична можливість іпотекодавця, як субєктивне цивільне право, звернутися до суду з вимогою про визнання іпотеки припиненою на підставі частини третьої статті 49 Закону України «Про іпотеку» у процесі розвитку встановлених договором іпотеки відносин послідовно залежить у виникненні від реалізації іпотекодержателем права придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог у рахунок ціни майна.

Це право іпотекодержателя безпосередньо обумовлено настанням події оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, і десятиденним строком його здійснення, до закінчення якого в іпотекодавця не виникає підстав вимагати припинення іпотеки, а у суду - можливості припинити іпотеку.

На момент оголошення других прилюдних торгів такими, що не відбулися, була чинною норма, яка передбачала, що іпотека могла бути припиненою тільки за наслідками третіх прилюдних торгів, які у спірному випадку не проводилися, а отже, відсутні підстави для припинення іпотеки за наслідками оголошення такими, що не відбулися, других прилюдних торгів з примусової реалізації предмета іпотеки.

Разом з тим, посилання позивача на повне погашення заборгованості за кредитним договором № 118/32 від 22.04.2008 року в сумі 242 629, 51 грн. не взято до уваги суду, оскільки зазначений розмір боргу ОСОБА_4 зафіксовано на дату вчинення виконавчого напису, а так як термін повернення кредитних коштів за умовами кредитного договору встановлено до 14.04.2023 року, банк не позбавлений права здійснювати передбачені договором нарахування.

Водночас, відповідачем ОСОБА_2 «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» подано заяву про застосування строків позовної давності.

Щодо вимог позивача про визнання порушеним права споживача ОСОБА_4 за умовами кредитного договору № 118/32 від 22.04.2008 року на дострокове повернення споживчого кредиту, враховуючи вчинений виконавчий напис від 23.12.2010 року щодо задоволення вимог ПАТ «КБ «Хрещатик» у розмірі 242 629, 51 грн. та отримання відповідного коригування кредитних зобовязань споживача у бік їх зменшення по сплаті прострочених до повернення сум кредиту, прострочених процентів за користування кредитом та суми кредиту та зобовязання ПАТ «КБ «Хрещатик» та нового кредитора ОСОБА_2 «ФК «Довіра та Гарантія» здійснити відповідне коригування кредитних зобовязань ОСОБА_4 за умовами кредитного договору № 118/32 від 22.04.2008 року у бік їх зменшення, зокрема, права на сплату прострочених до повернення сум кредиту, прострочених у період з 11.02.2011 року по 31.05.2017 року з врахуванням скоригування зобовязань на загальну суму 201 336, 21 грн. суд приходить до висновку, що строк позовної давності не застосовується, оскільки порушення прав позивача є триваючим, строк дії кредитного договору не закінчився, а тому ставити питання про застосування строку позовної давності є передчасним.

Щодо вимоги про припинення договору іпотеки враховано наступне.

Відмова у позові за пропуском строку позовної давності можлива тоді, коли порушене право підлягає захисту, але пропущено строк позовної давності і підстави для його поновлення відсутні.

Між тим, враховуючи безпідставність позовних вимог, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для застосування строку позовної давності.

Відповідно до ч.ч.1, 9 ст.141 ЦПК України на відповідача ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» покладаються судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 409, 60 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12, 77, 78, 137, 141, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р I Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати порушеним право споживача ОСОБА_4 за умовами кредитного договору № 118/32 від 22.04.2008 року на дострокове повернення споживчого кредиту з врахуванням виконавчого напису від 23.12.2010 року щодо задоволення вимог ПАТ "КБ "Хрещатик" у розмірі 242 629,51 грн. та отримання відповідного коригування кредитних зобов'язань споживача по сплаті прострочених до повернення сум кредиту, прострочених процентів за користування кредитом та суми кредиту.

Зобов'язати ПАТ "КБ "Хрещатик" та нового кредитора ОСОБА_2 "ФК "Довіра та Гарантія" здійснити відповідне коригування кредитних зобов'язань ОСОБА_4 за умовами кредитного договору № 118/32 від 22.04.2008 року, зокрема, права на сплату прострочених до повернення сум кредиту, прострочених процентів за користування кредитом та суми кредиту за час фактичного користування коштами у період з 11.02.2011 року по 31.05.2017 року з врахуванням скоригування зобовязань на загальну суму 201 336, 21 грн.

Стягнути з ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» на користь ОСОБА_4 1 409 (одну тисячу чотириста девять) гривень 60 копійок судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 14.05.2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду Черняк В.В.