УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 року

м.Суми

Справа №589/432/18

Номер провадження 22-ц/788/577/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Ткачук С.С. (суддя-доповідач),

суддів: Левченко Т.А., Собини О.І.,

з участю секретаря судового засідання Назарової О.М. ,

учасники справи:

субєкт подання Шосткинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Сумській області,

боржник ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 06 лютого 2018 року в складі судді Євдокімової О.П., постановленої у м. Шостка,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду з поданням 05.02.2018 року, в якому посилаючись на ст. 376 ЦПК України, старший державний виконавець Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Сумській області (далі відділ ДВС) ОСОБА_2 просив надати дозвіл на примусове входження в жиле приміщення, що належить боржнику ОСОБА_1 та знаходиться за адресою: вул. Крупецька, 19, с. Крупець, Шосткинський район, в присутності державних виконавців, двох понятих, працівників органів внутрішніх справ, для виявлення, арешту та опису майна боржника, яке за законом підлягає конфіскації.

Свої вимоги мотивує тим, що на виконані у відділі ДВС перебуває виконавчий лист про конфіскацію всього особистого майна у ОСОБА_1, який за вироками Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 30.11.2016 року та від 03.01.2017 року засуджений до двох років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. В ході виконання вказаного виконавчого листа було виявлено належний на праві власності боржнику будинок, в якому ніхто не мешкає, що утруднює здійснення виконавчих дій.

За результатами розгляду цього подання ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 06.02.2018 року надано дозвіл на примусове входження в жиле приміщення будинок № 19 по вул. Крупецька в с. Крупець Шосткинського району Сумської області, який належить боржникові ОСОБА_1, державних виконавців, двох понятих, поліцейських, для забезпечення виконання рішення суду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове судове рішення про залишення подання відділу ДВС без розгляду.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що в кримінальному провадженні застосовуються лише заходи з тимчасового вилучення майна та арешту майна, а при розгляді подання відділу ДВС судом не враховані положення ст.ст. 167, 168, 170-173 КПК України. Зазначає, що він не ухиляється від виконання рішення, про що зазначено в поданні відділу ДВС, оскільки відбуває покарання. Крім того, у будинку прописана та проживає ще одна особа, який має в приміщенні свої особисті речі, тому при здійсненні виконавчих дій з виконання рішення суду можуть бути порушені її права.

У відзиві на апеляційну скаргу відділ ДВС просить у задоволені апеляційної скарги відмовити. Вказує, що перевірити наявність майна боржника ОСОБА_1 без примусового проникнення до будинку не має можливості за обставин, що склалися.

ОСОБА_1 перебуває в місцях позбавлення волі. Про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Відділ ДВС у листі до суду просив розгляну справу без участі їх представника.

Відповідно до п. 3 розділу ХIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VII «Про судоустрій і статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних суддів у відповідних апеляційних округах.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що вирок суду в добровільному порядку не виконано, а державний виконавець без проникнення до житла боржника позбавлений можливості виконати вирок суду, тому на підставі ст. 439 ЦПК України, задовольнив клопотання відділу ДВС.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Як вбачається із цивільної справи, що вироками Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 30.11.2016 року (справа № 589/2912/16-к) та від 03.01.2017 року (справа №589/1637/16-к) ОСОБА_1 призначено до відбуття два роки позбавлення волі з конфіскацією всього його особистого майна (а.с. 7-10).

04.01.2017 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області у справі № 589/2912/16-к видано виконавчий лист про конфіскацію всього особистого майна ОСОБА_1, що проживає за адресою: вул. 6-ї Гв. Дивізії, 2/10, м. Шостка (а.с. 4).

12.01.2017 року старшим державним виконавцем відділу ДВС ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження за даний виконавчим листом (а.с. 5).

20.11.2017 року в ході виконавчих дій було встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, однак в будинку ніколи не проживав, як і не проживають інші особи. За адресою: вул. 6-ї Гв. Дивізії, 2/10, м. Шостка, мешкає молода сімя, яка повідомила, що ОСОБА_1 за даною адресою не проживає, про нього їм нічого не відомо (а.с. 11, 12).

21.11.2017 року старшим державним виконавцем відділу ДВС ОСОБА_2 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, яка постановою начальника відділу ДВС ОСОБА_3 від 24.01.2018 року була скасована (а.с. 13, 14).

01.02.2018 року старшим державним виконавцем відділу ДВС ОСОБА_2 було повторно здійснено вихід за адресою: вул. Крупецька, 19, с. Крупець, Шосткинський район, та встановлено, що будинок є нежилим, в ньому ніхто не мешкає, сусід повідомив, що ОСОБА_1 йому не відомий, кому належить будинок йому також невідомо. За адресою: вул. 6-ї Гв. Дивізії, 2/10, м. Шостка, було встановлено, зі слів сусідки, що ОСОБА_1 винаймав дану квартиру, вів аморальний спосіб життя, майна не мав (а.с. 19, 20).

Житловий будинок, розташований за адресою: вул. Крупецька, 19, с. Крупець, Шосткинський район, належить ОСОБА_1 на праві приватної власності (а.с. 15-18).

Також встановлено, що 18.04.2018 року старшим державним виконавцем відділу ДВС ОСОБА_2 здійснено опис та арешт майна боржника ОСОБА_1 за вказаною адресою.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У справі, що переглядається, встановлено, що на виконанні у відділі ДВС перебуває виконавчий лист №589/2912/16-ц від 04.01.2017 року виданий на підставі вироку Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 30.11.2016 року, в частині виконання вироку рішення щодо призначеного ОСОБА_1 додаткового виду покарання конфіскації всього особистого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

Процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішуються відповідно до розділу VІІІ КПК України «Виконання судових рішень».

Вказаний розділ VІІІ КПК України не містить чіткої процедури вирішення питання примусового проникнення до житла посадових осіб органів ДВС для вчинення виконавчих дій.

Проте, відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

В статті 30 Конституції України визначено, що не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення; звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб (ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Отже, у державного виконавця виникли питання, повязані з виконанням вироку суду в частині застосування до ОСОБА_1 такого додаткового виду покарання, як конфіскація майна, які відповідно до наведених норм кримінально-процесуального закону вирішується у порядку кримінального судочинства, а тому суд першої інстанції безпідставно розглянув такі питання в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст.ст. 260, 367, 374, 377, 389 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 06 лютого 2018 року скасувати та закрити провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддями і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 травня 2018 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: Т.А. Левченко

ОСОБА_4