Провадження № 2/545/1/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2018 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді : Гальченко О.О.,

з участю секретаря : Новак Ю.М.,

з участю адвоката : ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача по первісному позову - Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» 09.10.2014 року звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави із позовом до відповідачів : ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 13.11.2007 року між ВАТ «Сведбанк» ( право вимоги якого за кредитним договором перейшло до ПАТ «Альфа-Банк» ) та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 1606/1107/45-003 від 13.11.2007 року та прохав стягнути солідарно заборгованість в розмірі 244 759,76 грн., з яких заборгованість за кредитом 17 114,15 грн., по відсотках 11 490,76 грн., пеня 417,70 грн.

Також, між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 укладено договір № 1606/1107/45-003 від 13.11.2007 року, згідно якого позичальнику видано кредит в сумі 73 000 дол. США, згідно умов якого ВАТ «Сведбанк» зобовязався надати ОСОБА_2 кредит у розмірі 73 000 дол. США на термін до 13.11.2037 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами.

В забезпечення виконання зобовязань позичальника, що випливають з основного договору, відповідно до ст. 553 ЦК України, 13.11.2007 року ВАТ «Сведбанк» ( правонаступник ПАТ «Сведбанк» ) та фізичною особою -громадянином України ОСОБА_3, укладено договір поруки № 1606/1107/45-003-Р-1. Та одночасно 13.11.2007 року ВАТ «Сведбанк» ( правонаступник ПАТ «Сведбанк» ) та фізичною особою -громадянкою України ОСОБА_4 укладено договір поруки № 1606/1107/45-003-Р-2.

Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав, надавши ОСОБА_2 кредит у сумі 73 000 дол. США. У порушення умов кредитного договору позичальник свої зобов»язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 29.08.2014 року має прострочену заборгованість за кредитом 17 114,15 дол. США, що за курсом НБУ на 29.08.2014 року складає 232 861,30 грн., за відсотками 844,55 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на 29.08.2014 року складає 11 490,76 грн.

Прохав стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість у сумі 277 759,76 грн., а саме : за кредитом 17 114,15 грн., по відсотках 11 490,76 грн., пеню 417,70 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 2 447,60 грн.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 09.10.2014 року відкрито провадження у справі ( а. с. 46 т. 1 ).

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 04.12.2014 року справу № 554/14716/14-ц. направлено для розгляду до Полтавського райсуду Полтавської області для розгляду за підсудністю ( а. с. 84 т. 1 ).

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 30.01.2015 року цивільну справу № 554/14716/14-ц. прийнято до провадження та призначено до судового розгляду ( а. с. 89 т. 1 ).

Відповідач ОСОБА_2 03.03.2015 року звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Альфа-Банк» про захист прав споживачів та встановлення фактів відсутності в кредитному договорі істотних умов, що мають юридичне значення ( а. с. 127 139 т. 1 ), де прохав визнати недійсним кредитний договір № 1606/1107/45-003 від 13.11.2007 року укладений між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_2. А також, договори поруки № 1606/1107/45-003-Р-2 від 13.11.2007 року, укладений між ОСОБА_4 та АКБ «ТАСКомерцбанк» та № 1606/1107/45-003-Р-1 від 13.11.2007 року, укладений між ОСОБА_3 та АКБ «ТАС Комерцбанк». Та визнати недійсним іпотечний договір ( на купівлю житлової нерухомості ), що укладений між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_2, посвідчений 13.11.2007 року приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу - ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за № 4159, виключивши з реєстру обтяжень та заборон відчудження запис про обтяження та заборону відчудження нерухомого майна за іпотечним договором від 13.11.2007 року, а саме житловий будинок з господарськими спорудами № 4, загальною площею 104 кв.м. в с. Горбанівка Полтавського району Полтавської області, вул. Молодіжна та земельну ділянку площею 0,1603 га., кадастровий номер :03:001:0043 за цією же адресою. Посилаючись на те, що кредитний договір було укладено з порушенням ст. 203, 215 ЦК України, ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме відсутності в кредитному договорі істотних умов, що мають юридичне значення. Та зазначає, що умови кредитного договору є несправедливими, оскільки відповідно до договору несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення жорстких обов»язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця ( п.п. 5.3, 5.7, 5.8, 5.10, 5.11 кредитного договору ), установлення обов»язкових для споживача умов, з якими він не має реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору та надання продавцю права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах не зазначених у договору ( п. 6.1. кредитного договору ).

В судове засідання представник позивача по первісному позову та відповідача по зустрічному позову жодного разу не з»явився, явка якого була визнана обов»язковою за клопотанням відповідачів, будучи повідомленим про день та час розгляду справи належним чином кожного з невідомих причин, про що є докази в матеріалах справи, надавши клопотання про розгляд даної справи за його відсутності, де заявлені позовні вимоги у первісному позові підтримує в повному обсязі та прохає їх задовольнити, зустрічну позовну заяву не визнає та прохає відмовити в її задоволенні.

Відповідач ОСОБА_3 в судові засідання не з»явився, надавши клопотання про розгляд даної справи в його відсутності.

Відповідача по первісному позову та позивач по зустрічному позову ОСОБА_2 та його представник - адвокат ОСОБА_1, а також відповідачка ОСОБА_4 позовні вимоги по первісному позову заперечили, підтримавши надані раніше представниками ОСОБА_2 письмові заперечення та надали доповнення до раніше наданих заперечень. Зустрічну позовну заяву прохали задовольнити у повному обсязі.

Представник ОСОБА_2 посилалась на те, що кредитний договір є недійсним з підстав викладених в зустрічній позовній заяві, зазначала що не надано доказів на підтвердження надання грошей по кредиту, зокрема, копій документів первинного бухгалтерського обліку, заперечувала розмір заборгованості та вважала, що він обрахований не вірно, так як заборгованості у ОСОБА_2 перед банком не має, а навпаки існує переплата по кредитному договору. Внаслідок чого судом було задоволено клопотання відповідача ОСОБА_2 про призначення відповідної експертизи.

Допитаний в засіданні судовий експерт підтримав наданий висновок експертизи, надавши письмові пояснення по поставленим йому питанням представником відповідача ( а. с. 65 т. 4 ).

Судом встановлено, що між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_2 13.11.2007 року було укладено кредитний договір № 1606/1107/45-003.

За умовами п.п. 1.1. та 1.2. кредитного договору визначено, що банк взяв на себе зобов»язання надати ОСОБА_2, як позичальнику кредитні кошти у розмірі 73 000 доларів США на строк по 13.11.2037 року шляхом видачі готівки через касу банку або у безготівковій формі на підставі заяви позичальника з метою подальшої конвертації суми отриманого кредиту у національну валюту України та здійснення розрахунків за договором купіві-продажі, зазначений в п.1.4. цього договору, зі сплатою 12,50 % річних за весь строк фактичного користування кредитом.

В забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором, 13.11.2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та фізичною особою-громадянином України -ОСОБА_3, було укладено договір поруки № 1606/1107/45-003-Р-1, та 13.11.2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та фізичною особою-громадянкою України - ОСОБА_4 укладено договір поруки № 1606/1107/45-003-Р-2. А також, між ОСОБА_2 та АКБ «ТАС-Комерцбанк» укладено іпотечний договір від 13.11.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу - ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за № 4159, відповідно до якого ОСОБА_2, передав в іпотеку житловий будинок з господарськими спорудами № 4, загальною площею 104,0 кв.м. в с. Горбанівка Полтавського району Полотавської області, вул. Молодіжна та земельну ділянку площею 0,1603 га., кадастровий номер :03:001:0043, за цією ж адресою.

16.11.2009 року між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 укладено договір про внесення змін та доповнень № 1, 18.09.2009 року між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 укладено договір про внесення змін та доповнень № 2, 28.10.2011 року між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 укладено договір про внесення змін та доповнень № 4, 23.11.2011 року між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 укладено договір про внесення змін та доповнень № 5.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона ( позикодавець ) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов»язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору ( ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України ).

За змістом ст. ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Судом встановлено, що згідно з розрахунком заборгованості, який міститься в матеріалах справи заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором становить 17 989,40 дол. США, що по курсу НБУ на 29.08.2014 року становить 244 759,76 грн.

З даним розміром заборгованості відповідачі не погодилися. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 23.12.2015 року по справі призначено судово-економічну експертизу, проведення якої доручено ТОВ «Полтавське бюро судово-економічної експертизи».

Відповідно до висновку № 28 судової економічної експертизи від 03.07.2017 року, проведеної судовим експертом Полтавського бюро судово-економічної експертизи та аудиту - ОСОБА_6, а також відповідно до письмових роз»яснень і доповнення до висновку № 28 судової економічної експертизи від 03.07.2017 року на задоволення клопотання адвоката ( в порядку ч. 4 ст. 239 ЦПК України ), документи, які знаходяться в матеріалах справи, зокрема заява на видачу готівки № 1940929/0403 від 13.11.2007 року, не є документальним підтвердженням того, що кредит був виданий у доларах США. Та зазначено, що в обсязі наданих на дослідження матеріалів встановлено, що кредит за кредитним договором № 1606/1107/45-003 від 13.11.2007 року було видано у гривні.

В ході проведення дослідження експертом проведено розрахунок заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № 1606/1107/45-003 від 13.11.2007 року за період з 13.11.2007 року по 09.01.2015 року та встановлено наступне :

-13.11.2007 року отримано кредит 368 650,00 грн. ( в еквіваленті 73000,00 дол. США ),

-за період з 13.11.2007 року по 09.01.2015 року було сплачено 721 769,95 грн. ( в перерахованому еквіваленті 94 020,41 дол. США );

-станом 28.10.2011 року коли була внесена сума 54000,00 дол. США і пройшло з дати укладення договору 48 місяців розрахунково встановлена сума грошових коштів, яку необхідно було б сплатити в рахунок погашення суми кредиту в повному обсязі ( 368 650,00 грн. ) та всіх розрахунково встановлених відсотків за користування кредитними коштами ( 94 082,55 грн. ), що становить 462 732,55 грн.;

-сума переплати в рахунок погашення кредиту ОСОБА_2 становить 259 037,40 грн.

Розрахунково встановлено, що кредитна заборгованість ОСОБА_2 за Кредитним договором № 1606/1107/45-003 від 13.11.2007 року відсутня.

Розрахунок заборгованості наданої ПАТ «Альфа-Банк» не відповідає умовам кредитного договору так як ПАТ «Альфа-анк» підвищено відсоткову ставку на 0,53 %.

Однією з підстав зміни кредитора у зобов»язання відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, є передання ним своїх прав іншій особі за правочином ( відступлення права вимоги ).

В своїх позовних вимогах представник ПАТ «Альфа-Банк» зазначає, що 25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. В свою чергу, 15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта-Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором. Згідно вищезазначених договорів відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 1606/1107/45-003 від 13.11.2007 року, який було укладено між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2О, на користь ПАТ «Альфа-Банк». Тобто, відповідно до вказаних договорів купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором, ПАТ «Альфа-Банк» набув права вимоги по кредитному договору № 1606/1107/45-003 від 13.11.2007 року.

На підтвердження вищевикладеного, представником позивача до позовної заяви було додано копію виписки з договору купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 року, укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта-Банк», однак з даної виписки неможливо встановити яким саме чином сторони погодили перелік правочинів за якими відбулось відступлення права вимоги, а отже неможливо встановити чи були в цьому переліку правочини, суб»єктом правовідносин за якими є позивач та відповідач. Тому, в розумінні ч. 1 ст. 77 ЦПК України, копія даної виписки, наданої суду, є неналежним доказом, а інших доказів на підтвердження факту заміни кредитора у зобов»язанні 25.12.2012 року до позовної заяви додано не було.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов»язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов»язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов»язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов»язанні повинен передати новому кредиторові документи, які посвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов»язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов»язанні.

На підтвердження факту подальшої зміни кредитора у зобов»язанні, представником ПАТ «Альфа-Банк» до позовної заяви була додана копія договору купівлі-продажу прав вимоги від 15.06.2012 року, укладеної між ПАТ «Дельта- Банк» та ПАТ «Альфа-Банк».

Так, п.2.3. договору купівлі продажу прав вимоги від 25.06.2012 року містить домовленість про те, що факт передачі прав вимоги за кредитними договорами, підтверджується шляхом підписання між сторонами відповідного акту прийому-передачі прав вимоги, проте представником позивача не було надано суду доказів того, що такий акт був підписаний стосовно кредитного договору. Копія витягу з додатку № 1 до договору купівлі продажу прав вимоги від 15.06.2012 року в розумінні ч.2 ст. 78 ЦПК України є неналежним доказом.

Крім того, згідно п.4.8. вказаного договору, порядок повідомлення боржників про відступлення ПАТ «Дельта-Банк» - ПАТ «Альфа-Банк» права вимоги полягав в тому, що ПАТ «Альфа-Банк» зобов»язаний письмово повідомити боржників про передачу ПАТ «Дельта-Банк» відповідних прав вимоги, шляхом направлення їм повідомлення про відступлення поштою, з підтвердженням підприємства поштового зв»язку про відправлення такого повідомлення адресатам, впродовж 15 робочих днів з дати укладення цього договору.

Разом з тим, доказів направлення відповідного повідомлення відповідачу ОСОБА_2 про відступлення ПАТ «Дельта-Банк» - ПАТ «Альфа-Банк» права вимоги за кредитним договором № 1606/1107/45-003 від 13.11.2007 року, суду надано не було.

Крім того, у висновку експерта зазначено, що перехід права вимоги від ПАТ «Сведбанка» до ПАТ «Дельта-Банк» та від ПАТ «Дельта-Банк» до ПАТ «Альфа-Банк» за кредитним договором № 1606/1107/45-003 від 13.11.2007 року не підтверджується документально первинними бухгалтерськими документами.

Судово-економічна експертиза з врахуванням письмових роз»яснень і доповнення, в частині питань, що відносяться до компетенції експерта, суд вважає такою, що проведена спеціалістом відповідної кваліфікації відповідно до норм чинного законодавства, та приймається як належні та допустимі докази по справі.

Суд, заслухавши з»явившихся сторін, експерта, дослідивши докази, якими обґрунтовуються позови, вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог за обома позовами.

Так, первісний позов ПАТ «Альфа-Банк» не підлягає задоволенню з наведених вище підстав, так як вважає не доведеним позивачем факту існування кредитної заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ «Альфа-Банк», а також не доведеним позивачем факту існування прав вимоги за кредитним договором № 1606/1107/45-003 від 13.11.2007 року, укладеним між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_2, тому в позові банку слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ПАТ «Альфа Банку» про визнання недійсним кредитного договору, договорів поруки та договору іпотеки слід відмовити з наступних підстав.

Ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови ( пункти ), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами.

З договору вбачається, що він містить усі істотні умови, зокрема вказано суму кредиту, термін та умови повернення кредитних коштів, умови нарахування відсотків та інших платежів, договір підписаний сторонами, копія договору надана суду, скріплена печаткою позивача та вважається судом належним та допустимим доказом по справі.

За таких обставин підстави визнавати даний договір не дійсним в силу ст. 215 ЦК України у суду відсутні.

Керуючись ст. 12, 13, 43, 49, 81, 89, 141, 175 ч. 3, 258, 264 ЦПК України, ст. 11, 509, 525, 526, 549, 553, 554, 523, 624, 625, 626, 1054 ЦК України, ст. 11, 18, 22, 23 Закону України «Про захист прав споживачів», суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ПАТ «Альфа-банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та в зустрічному позові ОСОБА_2 до ПАТ «Альфа-банк» про захист прав споживача та визнання недійсним кредитного договору відмовити як безпідставних.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Рішення надруковано суддею в нарадчій кімнаті та є оригіналом.

Суддя: ОСОБА_7