Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" травня 2018 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Верніка В.М.,

при секретарі - Росовській О.Ю.,

за участю: - позивача ОСОБА_1,

- відповідча ОСОБА_2,

- представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому засіданні в м.Жмеринка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, із участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 10.01.2018 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду із вимогами позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнути сплачений нею судовий збір у сумі 704,80 грн., посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

В позовній заяві ОСОБА_1 викладена наступна позиція. З відповідачем по справі ОСОБА_2. вона перебувала у зареєстрованому 18.06.2004 року шлюбі, який згідно рішення Жмеринського міськрайонного суду від 14.09.2006 року розірвано. Від шлюбу з відповідачем мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в свідоцтві про народження якої записаний та є батьком відповідач ОСОБА_2 З часу розірвання шлюбу вони з відповідачем спільно не проживають та не підтримують взагалі ніяких стосунків. Відтоді ОСОБА_2 не займається вихованням та утриманням дочки, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дитини. Він з часу їх розлучення проживає окремо та жодного з покладених законом на батьків обовязків не виконує, не приймає педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні доньки, не цікавиться ані станом її здоровя, ані її потребами. З 18.10.2005 року за рішенням суду у справі №2-1364 2004 року відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 2004 року і до її повноліття. Відповідач є злісним неплатником аліментів, постійно переховується, звільняється та знову поновлюється на декількох місцях роботи, оскільки одночасно працював у м.Вінниця та в м.Жмеринка. На її неодноразові письмові звернення до Центрального відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області його розшукували та знаходили, переховували та губили виконавчий лист у ТОВ "Барбаріс", що знаходиться за адресою: м.Вінниця, вул. 600 річчя 17 Е, одночасно відповідач працював у клубі "Ермітаж" в м.Жмеринка охоронцем. ОСОБА_2 взагалі не цікавиться дитиною, не контактує з нею, не допомагає, не сплачує аліменти, та станом на 01.12.2017 року заборгованість аліментам становить 16609,23 гривні. Всі питання щодо виховання, оздоровлення (дитина має вроджену ваду кишківника та потребує постійного біокорекційного лікування) вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на її повному утриманні, додатково займається в гуртках, театрально-танцювальних секціях, відвідує музичну школу по класу скрипки, грає на фортепіано, брала уроки вокалу та малювання, ці заняття потрібні їй неповнолітній доньці, вона відвідує кожний предмет із задоволенням, для розвитку дитини вона прикладає всі свої зусилля та можливості. Також питання щодо навчання доньки у ОСОБА_5 ст. №4 теж вирішуються лише нею та бабусею дитини ОСОБА_6, відвідуючи батьківські збори та приймаючи активну участь у шкільному житті своєї внучки. За сім років навчання у школі відповідач жодного разу не зявився до школи, аби поцікавитись успіхами своєї дитини, не відвідував батьківські збори, не забирав дитину зі школи. ОСОБА_2 останні роки не вітає свою дитину з днем її народження та з іншими загальновизнаними святами, не надає матеріальної допомоги, хоча є фізично здоровою людиною, тобто свідомо ухиляється від виконання власних батьківських обовязків, при неодноразовому перебуванні в лікарнях м.Вінниці під наглядом спеціалістів відповідач жодного разу не відвідав своєї дитини та не поцікавився потребами її стаціонарного медикаментозного лікування та реабілітації. Зазначенні факти, як кожен окремо, так і в сукупності розцінює як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обовязками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обовязків. Вважає наявними у неї підстави звернутися до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно його доньки ОСОБА_4

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 12.01.2018 року дану заяву було залишено без руху та надано заявнику пятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення визначених недоліків (а.с.22).

22.01.2018 року на адресу суду надійшла письмова заява про усунення недоліків (а.с.27, 28-31).

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 23.01.2018 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче засідання в порядку загального позовного провадження на 01.03.2018 року (а.с.35).

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 01.03.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.05.2018 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала з викладених у ньому обгрунтувань. Просила задоволити позов.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити. Пояснив, що з січня 2018 року він почав погашати заборгованість по сплаті аліментів, однак одразу він не має можливості повністю погасити усю заборгованість. Зазначив, що наразі він шукає нову роботу, та за нагоди намагається зустрітися з дочкою, разом з тим позивач ОСОБА_1 забороняє йому бачитися з їхньою дитиною. До органу опіки та піклування або до суду з приводу визначення часу побачень із дочкою він не звертався. Будучи обізнаним про загальний та музичний навчальний заклад, де навчається донька, він там її не відвідував, об'єктиних перешкод щодо цього не мав.

Представник третьої особи ОСОБА_3 пояснив, що Виконавчим комітетом Жмеринської міської ради не надавався висновок щодо доцільності позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав, так як позивач не заявляла клопотання про надання такого висновку. Вказав, що відповідач до виконкому не звертався з заявами щодо встановлення місця проживання дитини та про встановлення днів та часу зустрічей з дитиною. Щодо вирішення позову висловився на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона є сусідкою позивача ОСОБА_1, та вказала, що понад рік не бачила, щоб приходив відповідач за місцем проживання дитини задля спілкування з дочкою.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що упродовж чотирьох років його проживання по сусідству із ОСОБА_1 він жодного разу не бачив відповідача за місцем проживання його дитини.

Заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи та свідків, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, в судовому засіданні установлено, що сторони 18.06.2004 року зареєстрували шлюб згідно свідоцтва про шлюб серії 1-АМ №101229 (а.с.17), який було розірвано у встановленому законом порядку відповідно до рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 10.08.2006 року (а.с.9) та свідоцтва про розірвання шлюбу серія 1-АМ №018183 (а.с.10).

З копії свідоцтва про народження серії І-АМ №002912 (а.с.7) вбачається, що сторони є батьками неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, стосовно батьківських прав відповідача до якої заявлено даний спір.

Згідно рішення Жмеринського міськрайонного суду від 18.10.2005 року (а.с.11) та дублікату виданого на підставі нього виконавчого листа (а.с.18) присуджено до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 2004 року і до її повноліття.

Згідно довідки Центрального відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 06.12.2017 року (а.с.12-14) встановлено, що станом на 01.12.2017 року заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів становить 16609,23 грн.

Відповідно довідки ОСОБА_5 ступенів №4 комунальної власності територіальної громади м.Жмеринки Вінницької області від 10.11.2017 року №258 (а.с.15) ОСОБА_4 навчається у 1-Б класі ОСОБА_5 ст. №4 м.Жмеринки; її батько ОСОБА_2 не приймає участі у вихованні дитини, не спілкується з вчителями, не забирає дитину додому, не відвідує батьківські збори).

За змістом повідомлення КУ "Жмеринський районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги" від 22.12.2017 року №1633/1/01 (а.с.16) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на диспансерному обліку в амбулаторії загальної практики сімейної медицини КУ "Жмеринський районний медичний центр ПМСД" з приводу вродженої вади кишківника: доліхосігма компенсована, Панкреатопат. Нейрогенний сечовий міхур. Плоско-вальгусна деформація стоп. Хронічний компенсований тонзиліт у стадії ремісії. Аденоїдні вегетації ІІ стадії. За час періоду лікарського нагляду за ОСОБА_4Р до сімейного лікаря за медичною допомогою зверталася її баба, рідше мати ОСОБА_1С, а батько ОСОБА_2 до сімейного лікаря з питань медичного забезпечення не звертався.

Відповідно до рішення 5 сесії 7 скликання Жмеринської міської ради Вінницької області від 25.02.2016 року №99 "Про перейменування вулиць, провулків, проїздів, тупиків та інших обєктів топоніміки в місті Жмеринка" (а.с.19-20) вул. Д.Бідного перейменована на вул. Затишна.

У відповідності до положень ч.3 ст.51 Конституції України дитинство в Україні охороняється державою.

Згідно вимог ч.2 ст.1, ч.3 ст.5 СК України пріоритетом у правовому регулюванні сімейних відносин є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку.

Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, визначено, що дитина, якщо це можливо, повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та матеріального забезпечення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована та діє в Україні з 27.07.1991 року, держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні для її благополуччя, приймаючи до уваги права та обов'язки їх батьків, опікунів та інших осіб, які відповідають за них по закону і з цією метою приймати всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи.

Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно вимог ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

У відповідності до положень ч.1 ст.165 СК україни право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має право, зокрема один з батьків.

За роз'ясненнями, що містяться у п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усунення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Ухилення від виконання юридичного обов'язку виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що перешкод у спілкуванні з дитиною йому ні хто не чинив і не чинить.

Згідно вимог ч.4,5 ст.19 СК України при розгляді судом спорів, зокрема щодо позбавлення батьківських прав обовязковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так за встановлених на підставі наведеної сукупності доказів обставин, що визнані також відповідачем ОСОБА_2 судом визначено, що неповнолітня дитина сторін ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з матір'ю позивачем ОСОБА_1 в м.Жмеринка Вінницької області, вул. Затишна, 31. Батько дитини відповідач ОСОБА_2 без поважних причин самостійно відмежувався від виховання та навчання дочки, не надає їй належного та регулярного грошового утримання, хоча й до передбаченої законом відповідальності за невиконання аліментних зобов'язань він не притягувався.

Суд не приймає до уваги заперечень відповідача щодо відсутності у нього можливості одноразового погашення заборгованості по аліментам, оскільки за повідомлених ним самим обставин щодо повної працездатності та відсутності на утриманні інших осіб, буль-яких поважних причин щодо утворення існуючої заборгованості по аліментам судом не вбачається.

Разом з тим, з огляду на непредставлення самостійно позивачем та за обставин незаявлення нею клопотань у встановленому порядку про витребуваня судом висновку органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача стосовно неповнолітньої доньки, який має істотне значення для об'єктивного та неупередженого з'ясування спірних правовідносин та передбачений законом для представлення суду, який з огляду на встановлений порядок вирішення такого спору у позовному провадженні позбавлений можливості самостійно збирати докази.

За таких обставин суд визначає недоведеним позивачем ОСОБА_1 всупереч власному обов'язку доказування належними та допустимими доказами заявленого невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків відносно неповнолітньої дочки сторін, у зв'язку з чим доходть висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

З огляду на вказане вирішення спору судом не вирішуються питання щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини та вішкодування судового збору позивачу, якій відмовлено у задоволенні позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст.3, 4, 7, 12, 13, 19, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 89, 259, 263, 264, 265,274 ЦПК України, ст.3 Конвенції про права дитини, ст.51 Конституції України, ст.5, 19, 150, 164, 165 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відмовити.

Рішення набуває законної сили після закінчення строків його оскарження, якщо не було подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, Апеляційному суду Вінницької області через Жмеринський міскрайонний суд Вінницької області.

Повне судове рішення складено 17.05 2018 року.

Суддя Вернік В.М.