Справа № 519/203/17
У Х В А Л А

10.05.2018 року м. Южне

Южний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Барановської З.І.,

при секретарі Гнатюк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення по цивільній справі №2-158/2011 за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за участю заінтересованої особи - ПАТ «Укрсиббанк»,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Южного міського суду Одеської області з заявою про відстрочення виконання вказаного рішення Южного міського суду Одеської області від 22.06.2011 року у виконавчому проваджені ВП №29466010 з примусового виконання виконавчого листа №2-158/2011, виданого 21.07.2011 року Южним міським судом Одеської області про стягнення з заявника на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 795 296,46 грн. судових витрат у розмірі 1820 грн. на термін дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», мотивуючи свої вимоги тим, що він отримав валютній кредит в сумі 84000 доларів США, забезпеченням виконання кредиту була застава нерухомості, а саме квартира, за адресою : АДРЕСА_1. Дана квартира знаходиться в спільній власності ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та є єдиним житлом боржника.

В судове засідання заявник та представник ПАТ «Укрсиббанк» не зявились, повідомлялись належним чином про розгляд справи, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходили.

Представник відділу ДВС Южненского міського управління юстиції Одеської області в судове засідання не зявився, надійшла до суду заяви про розгляд справи без участі представника відділу.

Дослідивши матеріали справи, матеріали цивільної справи № 2-158/2011, суд прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі ДВС Южненского МУЮ Одеської області знаходиться виконавчий лист №2-158/2011, виданий Южненським міським судом Одеської області на підставі рішення Южненського міського суду Одеської області від 22.06.2011 року, яке вступило в законну силу 04.07.2011 року, про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсиббанк» солідарно грошової суми в розмірі 795 296,46 грн. та в рівних частках судові витрати в розмірі 1820 грн. Постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №29466010 винесена 28.10.2011 року. Постанова про поновлення виконавчого провадження ВП №29466010 винесена 12.12.2016 року.

Суд зазначає, що 15.12.2017 року набрав чинності ОСОБА_5 України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Відповідно до п. 17.2 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, оформлення і видача судових рішень, якими вносяться зміни до виконавчих документів (у тому числі про виправлення помилки у виконавчому документі; визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; стягнення на користь боржника безпідставно одержаного стягувачем за виконавчим документом; поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання; відстрочку чи розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання; зупинення виконання судового рішення; заміну сторони виконавчого провадження), здійснюється в паперовій формі судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, заява розглядається відповідно до положень ЦПК України в редакції яка набула чинності 15 грудня 2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 435 ЦПК України, підставою для відстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч. 5 ст. 435 ЦПК України, відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом його дії не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку.

Отже, даним Законом введено мораторій на примусове відчуження житлових приміщень, які є предметом іпотеки та забезпечують виконання зобов'язань позичальниками за валютними кредитами.

Заявник помилково посилається на вимоги зазначеного закону, як на підставу відстрочення виконання рішення суду, оскільки рішенням суду стягнуто заборгованість за кредитним договором у певній сумі та не було предметом розгляду справи звернення стягнення на іпотечне майно. Крім того заявником не доведено, що вказана квартира використовується як місце постійного проживання і у нього не має іншого нерухомого майна.

Зміна способу і порядку виконання рішення допускається у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення.

За правилом ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. ст. 10, 81 ЦПК України саме заявник зобов'язаний довести зазначений предмет доказування, тобто виняткові підстави для відстрочення виконання судового рішення.

Зазначене свідчить про те, що заявником не надано доказів на підтвердження обставин, які мають характер особливих або виняткових та які можуть бути підставою для відстрочення виконання рішення суду відповідно до приписів ст. 435 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 258-261, 435 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення по цивільній справі №2-158/2011 за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за участю заінтересованої особи - ПАТ «Укрсиббанк» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом пятнадцяти днів з дня складення її повного тексту, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя Южного міського суду

Одеської області ОСОБА_5