Справа № 308/5731/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Рабош А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, подання старшого державного виконавця Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника з вилученням паспортного документа, -

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду з поданням звернувся старший державний виконавець Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, з вилученням паспортного документа.

В обґрунтування вимог у поданні зазначається, що на виконанні в Ужгородському РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області перебуває виконавче провадження ВП № 55895039, а саме: виконавчий напис № 986, виданий 27.02.2018 року приватним нотаріусом ОСОБА_3, про: «стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 заборгованість у розмірі - 133210,00 грн.».

Державний виконавець, вказує на те, що з моменту відкриття виконавчого провадження 27.02.2018 року до моменту звернення з поданням до суду рішення боржником не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення, а тому просить: тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон з вилученням паспорта для виїзду за кордон ОСОБА_4, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, Закарпатська область, Ужгородський район, с. Стрипа, буд. 106 до виконання зобовязань, покладених на нього виконавчим написом № 986, виданий 27.02.2018 року приватним нотаріусом ОСОБА_3, про: «стягнути з ОСОБА_4, на користь ОСОБА_5 заборгованість у розмірі 133210,00 грн.».

Відповідно до ч.4 ст.441ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

У судове засідання державний виконавець не з'явився. Згідно поданого клопотання просив його розгляд проводити без участі державного виконавця .

Суд, дослідивши матеріали подання, дійшов до наступного висновку.

З матеріалів подання, встановлено, що на виконанні у в Ужгородському РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області перебуває виконавче провадження ВП № 55895039, а саме: виконавчий напис № 986, виданий 27.02.2018 року приватним нотаріусом ОСОБА_3, про: «стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 заборгованість у розмірі - 133210,00 грн.».

27.02.2018 року на виконання до Ужгородського РВ ДВС надійшла заява стягувана про відкриття виконавчого провадження. 27.02.2018 року по ВП № 55895039, керуючись ст.ст. 3,4,24,25,26,27 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої надіслано сторонам виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення. Боржник ОСОБА_4, отримав постанову про відкриття виконавчого провадження про що свідчить копія повідомлення про вручення, що додана до матеріалів справи.

19.03.2018 року за № 55895039/14905 державним виконавцем надіслано на адресу боржника виклик, яким ОСОБА_4 зобовязано зявитися до державного виконавця для надання пояснень з приводу невиконання виконавчого документу. 30.03.2018 року державним виконавцем відповідно до вимог ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника, копію якої супровідним листом від 30.03.2018 року за № 7380 надіслано сторонам виконавчого провадження.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав нерухоме майно №119130023 від 30.03.2018 р. зареєстровано обтяження у вигляді арешту всього нерухомого майна ОСОБА_4, актуальні відомості про наявність права власності па нерухоме майно відсутні.

Згідно витягу №55687979 з Державного реєстру обтяжень рухомого майна наявне обтяження у вигляді арешту рухомого майна від 15.05.2018 р. Згідно відповіді №НОМЕР_2 від 17.04.2018 року від ПФУ, щодо отримання боржником пенсії інформацію не знайдено. Згідно відповіді №НОМЕР_3 від 17.04.2018 року від ПФУ, щодо відомостей про осіб-боржників, які працюють за трудовим та цивільно - правовими договорами, про останнє місце роботи боржника інформації не знайдено.

Згідно відповіді №НОМЕР_4 від 18.04.2018 року від ДФС України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями, встановлено, що відносно боржника інформація про номери рахунків відкритих у банках та інших фінансових установах України боржниками юридичними особами та/ або фізичними особами-підприємцями до ДПС України від відповідних фінансових установ не надходила.

Згідно відповіді №НОМЕР_5 від 18.04.2018 року від ДФС, щодо інформації про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб, інформація щодо ОСОБА_4 відсутня.

Відповідно до копії заяви боржника, від 18.04.2018 року ОСОБА_4 зобов'язався виплатити часткову суму заборгованості в розмірі 45000грн. до 10.05.2018 року та протягом 3-х місяців погасити заборгованість у повному обсязі.

В поданні держаний виконавець вказує, що рішення боржником так і не було виконано.

При зверненні до суду із зазначеним поданням державний виконавець посилається, як на підставу для обрання такого обмеження відносно ОСОБА_4, ухилення боржника від виконання судового рішення.

Так, згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Як передбачено п.2 ст. 6 цього Закону, підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон є наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Пунктом 19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів. Тобто, зазначене звернення здійснюється в межах повноважень державного виконавця як посадової особи органу державної влади.

Згідно до положень ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобовязання до виконання зобовязань або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Таким чином, при зверненні до суду з вказаним поданням органи державної виконавчої служби повинні послатися на обставини та підтвердити їх відповідними доказами про те, що боржник має паспорт для виїзду за кордон, ухиляється від виконання зобов'язань та його дії свідчать про намір виїхати за кордон.

Зі змісту наведених вище норм закону вбачається, що можливість тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України повязана з ухиленням останнього від виконання судового рішення.

Відповідно до положення ч.2-3 ст.12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України саме на державного виконавця покладається тягар доказування.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Таким чином, на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У зв'язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримування від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не допуск в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру неподання виконавцю протягом п'яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; не повідомлення виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; не своєчасна явка на вимогу виконавця; ненадання пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Державним виконавцем не подано доказів в підтвердження того, що боржник, ухилявся від виконання зобовязань за виконавчим провадженням. Державний виконавець посилається лише на факт наявності у боржника невиконаного зобовязання, покладеного на нього судовим рішенням, що само по собі не доводить факту ухилення від виконання покладених на нього зобовязань. Посилання на наявність заяви від 18.04.2018 року про бажання добровільно погасити всю заборгованість протягом трьох місяців, враховуючи що не такий строк не закінчився, не може свідчити про умисне ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків

Окрім того, до матеріалів подання державним виконавцем не додано відомостей про наявність документу у боржника, який дає ОСОБА_4 право виїзду за межі України, який при цьому просить вилучити.

Враховуючи наявні матеріали подання, те що заявником не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що боржник має намір виїхати за межі України, державним виконавцем не були наведені факти, які безпосередньо б свідчили про наявність ухилення від виконання судового рішення, не надано суду доказів саме ухилення боржника від виконання зобов'язань перед стягувачем, які є підставою для обмеження його у праві виїзду за кордон, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні даного подання слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст.ст. 1, 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 441 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_4, з вилученням паспортного документа, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області в 15 ти денний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_6