№ 274/2502/17
У Х В А Л А

30.05.2018 року м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Замега О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Бердичівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, ОСОБА_3 про визнання договору-куплі продажу транспортного засобу недійсним, визнання права власності на автомобіль та зняття арешту з майна.

ОСОБА_1 подав суду заяву про забезпечення позову, в якій просить заборонити Бердичівському міськрайонному ВДВС вчинити будь-які дії щодо автомобіля марки РЕНО модель FC, номер кузова НОМЕР_1, 1999 року випуску, державний номер НОМЕР_2, та зупинити продаж даного майна.

Заява розглядається без повідомлення учасників справи, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Суддя, перевіривши матеріали справи, вважає заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову такою, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має право звернутися до суду.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України, встановлені види забезпечення позову, зокрема накладення арешту на спірне майно, заборона вчиняти певні дії та зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно роз'яснень, які містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред'явлення позову для нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності має здійснюватись судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Тобто, суд має брати до уваги інтереси як відповідача, так і позивача, права якого можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач придбав у відповідача транспортний засіб марки РЕНО модель FC, номер кузова НОМЕР_1, 1999 року випуску, державний номер НОМЕР_2. 03.06.2017 року. 03.06.2017 року на вказаний транспортний засіб накладено арешт в межах виконавчого провадження № 52485615, що перебуває у Бердичівському ВДВС. Тому просить зняти арешт зі спірного транспортного засобу та визнати за ним право власності на нього.

Враховуючи те, що є ризик продажу спірного транспортного засобу, що зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, суд вважає за можливе задовольнити заяву позивача і вжити заходи забезпечення позову, заборонивши Бердичівському міськрайонному ВДВС вчинити будь-які дії щодо автомобіля марки РЕНО модель FC, номер кузова НОМЕР_1, 1999 року випуску, державний номер НОМЕР_2, та зупинити продаж даного майна.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 149-157 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Бердичівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, ОСОБА_3 про визнання договору-куплі продажу транспортного засобу недійсним, визнання права власності на автомобіль та зняття арешту з майна задовольнити.

Заборонити Бердичівському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо транспортного засобу марки РЕНО модель FC, номер кузова НОМЕР_1, 1999 року випуску, державний номер НОМЕР_2, а також зупинити продаж вказаного транспортного засобу.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали для виконання направити Бердичівському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області - для виконання, заявнику - для відома.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://bd.zt.court.gov.ua/sud0603/.

Ухвала може бути оскаржене в апеляційний суд Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд шляхом подачі в п"ятнадцятиденний строк апеляційної скарги з дня його проголошення. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О.В. Замега