Справа № 442/3455/17 Головуючий у 1 інстанції: Крамар О.В.
Провадження № 22-ц/783/6714/17 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного

суду Львівської області у складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. і Савуляк Р.В.

при секретарі Фейір К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, представника ОСОБА_4 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19 жовтня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення неустойки від заборгованості по сплаті аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2017 року позивач звернулась до суду з вищезгаданим позовом, в підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 02.11.2001 року між нею та відповідачем укладено шлюб від якого в них народилося троє дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19 жовтня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 8000 грн. пені за несплачені аліменти.

В решті позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку через свого представника ОСОБА_3 оскаржила ОСОБА_4. Вважає рішення суду незаконним та необгрунтованим. Звертає увагу, що відповідач не оскаржував розрахунок заборгованості по аліментах від 26.09.2017 року в передбаченому законом порядку, наданий позивачем розрахунок відповідач не спростовував та не надав свій розрахунок пені по за заборгованості. В апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному розмірі.

Сторони в судове засідання не з"явилися, хоча про час та дату розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3, представника ОСОБА_4 підлягає до задоволення.

Відповідно до норм ЦПК Українни в редакції чинній на момент ухвалення оскаржуваного рішення, ст. ст.11,59, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов"язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України в чинній редакції, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає що рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Судом встановлено, що з відповідача рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06.04.2015 року стягуються аліменти на користь позивача на утримання трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 550 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, виданої заступником начальника Старосамбірського РВ ДВС ГТУ юстиції у Львівській області від 26.09.2017 року заборгованість по аліментах відповідача перед позивачем станом на 01.09.2017 року становить 48488,70 грн.

Суд вважає, що заборгованість по сплаті аліментів виникла з вини ОСОБА_5, який тривалий час несвоєчасно сплачував аліменти, за період з квітня 2015 року по травень 2017 року відповідачем сплачено аліменти в розмірі 6100 грн.

Згідно уточненого розрахунку пені за період з 19.03.2015 року по 31.08.2017 року станом на 26.09.2017 року становить 12914,61 грн.

Відповідач не надав доказів відсутності його вини у виникненні заборгованості по сплаті аліментів .

Ухвалюючи оскаржуване рішення про часткове задоволення позову, суд виходив з тих обставин, що пеня у зв"язку з несвоєчасною сплатою аліментів підлягає до стягнення, однак в зменшеному розмірі, оскільки позивачем не доведено, що відповідач має можливість сплатити пеню в розмірі 12914,61 грн., в той час як відповідач згідно його пояснень не має постійного заробітку.

З такими висновками колегія суддів повністю погодитися не може з наступних обставин.

Згідно ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 Сімейного кодексу відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов'язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов'язків щодо утримання.

За правовою природою аліментні зобов'язання це періодичні платежі, які боржник зобов'язаний сплачувати щомісячно і несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Наявний в матеріалах справи уточнений розрахунок пені за період несвоєчасної сплати аліментів (а.с. 43) колегія суддів вважає суд вірним.

Слід зазначити, що матеріали справи не містять жодних доказів в підтвердження скрутного матеріального та сімейного стану відповідача по справі.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Пояснення відповідача в підтвердження скрутного матеріального становища з підстав відсутності постійного заробітку не є належним доказом в підтвердження сказаного.

З врахування вищенаведеного, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для зменшення розміру пені яка підлягає до стягнення з відповідача за несплачені аліменти, оскільки відповідачем не доведено його перебування у скрутному матеріального становищі для зменшення розміру пені.

З врахування розрахунку здійсненого позивачем, вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача пені за несплачені аліменти в розмірі 12914,61 грн. є законними та обгрунтованим, в зв"язку з чим, рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19 жовтня 2017 року підлягає скасуванню, з постановлення нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_4 в повному розмірі.

Згідно ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.

Оскільки суд приходить до висновку про підставність заявлених позовних вимог і про необхідність задоволення позову повністю, судові витрати (судовий збір) в розмірі 704 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави так як позивач в справах даної категорії звільнений від сплати судового збору.

Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, представника ОСОБА_4 - задовольнити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19 жовтня 2017 року скасувати.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення неустойки від заборгованості по сплаті аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 12914,61 грн. пені за несплачені аліменти.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь Держави судові витрати в розмірі 704 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 29 травня 2018 року.

Головуючий: О.Я.Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

Р.В. Савуляк