Постанова

Іменем України

13 березня 2018 року

м. Київ

справа № 439/243/16

провадження № 61-10985св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н.О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - кредитна спілка «Орізон»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу кредитної спілки «Орізон» на заочне рішення Бродівського районного суду Львівської області від 16 травня 2016 року у складі судді Петейчука Б. М. та на ухвалу апеляційного суду Львіської області від 11 жовтня 2016 року у складі суддів: Павлишина О. Ф., Мікуш Ю. Р., Ніткевича А. В.,

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних

справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до кредитної спілки «Орізон» (далі - КС «Орізон») про стягнення коштів.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_4 зазначав, що 18 липня 2014 року між ним та КС «Орізон» укладено договір про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок зі строком його дії до 18 січня 2015 року із встановленою процентною ставкою за даним договором 18 % річних. На виконання зазначеного договору ним внесено на депозитний рахунок кредитної спілки 36000 грн.

Посилаючись на те, що по закінченню дії договору КС «Орізон» не виконала своїх зобов'язань, оскільки не провела повного з ним розрахунку, ОСОБА_4 просив суд розірвати укладений 18 липня 2014 року між ним та КС «Орізон» договір про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, стягнути з відповідача на його користь 32771,41 грн, із них 30 000 грн депозитного внеску за договором та 2771, 41 грн заборгованості по процентах за користування депозитними коштами.

Заочним рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 16 травня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача 30 000 грн депозитного внеску, 2771,41 грн заборгованості по процентах за користування депозитними коштами, 551,20 грн судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач не виконав свої зобов'язання за договором і не повернув позивачу суму вкладу і нараховані проценти за користування депозитними коштами, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 11 жовтня 2016 року заочне рішення Бродівського районного суду Львівської області від 16 травня 2016 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що судом першої інстанції при розгляді справи не допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права.

У листопаді 2016 року КС «Орізон» звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить скасувати заочне рішення Бродівського районного суду Львівської області від 16 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 11 жовтня 2016 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення є незаконними, оскільки вони ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 січня 2017 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано з Бродівського районного суду Львівської області зазначену справу.

10 квітня 2017 року справа надійшла до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

21 лютого 2018 року вказана справа передана до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Згідно із положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суди встановили, що 18 липня 2014 року між ОСОБА_4 та КС «Орізон» укладено договір про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, на виконання умов якого позивач вніс на депозитний рахунок відповідача строковий членський внесок в розмірі 30000 грн. Строк дії зазначеного договору встановлено з 18 липня 2014 року по 18 січня 2015 року із встановленою процентною ставкою 18 % річних.

Пунктом 2.8 вказаного договору передбачено, що КС «Орізон» зобов'язується повернути члену кредитної спілки суму внеску, а також нараховані, але не сплачені проценти на внесок у день, визначений пунктом 1.1 цього договору в якості закінчення строку внеску.

Строк дії договору закінчився 18 січня 2015 року, відповідач умови договору не виконав, депозитний внесок не повернув та не виплатив проценти за користування депозитними коштами.

Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 18 лютого 2016 року складає 32771,41 грн, з яких 30000 грн залишок по депозиту та 2771,41 грн нараховані проценти.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першої статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (частина перша статті 629 ЦК України).

Згідно із статтею 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Суди, встановивши, що відповідач не виконав свої зобов'язання за договором та не повернув позивачу суму вкладу й нараховані проценти, дійшли обґрунтованого висновку про наявність передбачених статтями 526, 530 ЦК України підстав для задоволення позовних вимог про стягнення депозитного внеску та заборгованості по процентах за користування депозитними коштами.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді даної справи неправильно застосовані норми матеріального права чи порушені норми процесуального права, оскільки не містять у собі посилань на обставини чи докази, якими спростовуються встановлені судом обставини.

Аргументи касаційної скарги щодо не врахування судом клопотання КС «Орізон» про відкладення розгляду судом справи та її розгляд без участі відповідача не заслуговують на увагу, оскільки відповідач про розгляд справи судом був належним чином повідомлений, а подане ним клопотання про відкладення розгляду справи не містить поважних причин неявки до суду, про що судами надано належну оцінку.

Доводи касаційної скарги щодо не врахування судами відсутності у КС «Орізон» коштів для повернення їх вкладникам з причин невиконання боржниками спілки своїх зобов'язань за кредитними договорами не заслуговують на увагу, оскільки вказана обставина не може бути підставою для невиконання зобов'язань КС «Орізон» за укладеними, депозитними договорами.

Інші доводи також спростовуються висновками судів першої та апеляційної інстанцій, які зроблено на підставі наявних у матеріалах справи належних і допустимих доказів.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Оскільки оскаржувані судові рішення залишено без змін, а скарга без задоволення, то судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу кредитної спілки «Орізон» залишити без задоволення.

Заочне рішення Бродівського районного суду Львівської області від 16 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 11 жовтня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. І. Крат