Справа № 631/408/17
Провадження № 2/631/267/18
У Х В А Л А

п р о з а о ч н ий р о з г л я д с п р а в и

06 квітня 2018 року селище міського типу ОСОБА_1

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Мащенко С. В.

за участю:

секретаря судового засідання Євсюкової О. В.

розглянувши усно у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 приміщення суду цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 «Про стягнення заборгованості»,-

в с т а н о в и в :

В провадженні суду знаходиться цивільна справа з єдиним унікальним № 631/408/17 (провадження № 2/631/267/18) за позовом ПАТКБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 «Про стягнення заборгованості», що розглядається за правилами загального позовного провадження.

В судове засідання, призначене на 06.04.2018року об 11 годині 00 хвилин в залі судових засідань № 1 приміщення суду, учасники справи не зявились, про дату, час і місце цього засідання повідомлялись належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомили, заяви про відкладення розгляду справи не надали.

При цьому представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» - ОСОБА_3, що діє на підставі довіреності № 3262-К-Н-О, виданої 17.01.2017 року Головою Правління банка ОСОБА_4 із строком дії до 31.12.2019 року, скористався правом, визначеним частиною 3 статті 211 цивільного процесуального кодифікованого закону України,й звернувся до суду із відповідним письмовим клопотанням про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи (а. с. 26, 31).

В той же час відповідач ОСОБА_2 відзив на позов не подала, із клопотанням про розгляд справи за її відсутності не зверталась, й взагалі, зазначена неявка у судове засідання є повторною, оскільки вона, будучи повідомленою належним чином відповідно до приписів цивільного процесуального законодавства України про дату, час і місце судового розгляду справи, призначеного на 14.11.2017 року о 12 годині 45 хвилин, на 21.12.2017 року о 09 годині 00 хвилин, 30.01.2018 року об 11 годині 45 хвилин, на 19.03.2018 року о 10 годині 00 хвилин та на 06.04.2018 року об 11 годині 00 хвилин, до зали судових засідань не зявлялась, про причини такої неявки не повідомляла та заяви про відкладення розгляду справу суду не надавала (40, 42-44, 46-47, 49-50, 52-56).

Отже, всебічно, повно та обєктивно зясувавши обставини справи та всі фактичні данні, які мають значення для вирішення питання про заочний розгляд справи або його відкладення, перевіривши їх доказами,безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, що відповідають вимогам закону про їх належність, допустимість, достовірність та достатність, а саме: дослідивши матеріали справи, що містять наявні в ній письмові докази, - суд вважає, що справу слід вирішувати в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у ній даних чи доказів з наступних підстав.

Так, пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій ОСОБА_1 та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області.

За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Оскільки на цей час Валківський окружний суд свою діяльність не розпочав, справа перебуває на розгляді належного суду.

Крім того, згідно пункту 9 частини 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України № 1618-ІV від 18.03.2004 року (в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03.10.2017 року із змінами та доповненнями) справи у судах першої інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання нею чинності.

Таким чином, ця цивільна справа підлягає розгляду за правилами, визначеними Цивільним процесуальним кодексом України в редакції, що набрала чинності з 15.12.2017 року (із змінами та доповненнями).

За правилом частини 2 статті 258 Цивільного процесуального кодексу України процедурні питання, повязані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

При цьому, наслідки неявки в судове засідання учасника справи визначені статтею 223 цього кодексу, частина 4 якої мовить про те, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Одночасно із цим положення статті 281 Цивільного процесуального кодифікованого закону України розяснюють, що про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу, а розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 цього кодексу.

Отже, як визначено у частині 1 та 2 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:відповідач (у разі участі у справі кількох відповідачів стосується їх всіх) належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Крім того, суд зобовязаний відкласти судовий розгляд у разі зміни позивачем предмета, підстави позову або розміру позовних вимог задля повідомлення про це відповідача (частина 3 зазначеної вище процесуальної норми права).

У цій справі, принаймні, усі зазначені умови дотримані, а тому перешкод для проведення заочного її розгляду не існує.

Крім того, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, учинена в Римі 04.11.1950 року Високими Договірними Сторонами та ратифікована Україною відповідним Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в першому її розділі, зокрема, право на справедливий суд, закріплене у стаття 6, яка наголошує на тому, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

У багатьох рішеннях Європейський суд з прав людини встановлює порушення статті 6 цієї Конвенції саме в аспекті не дотримання вимог порушення розумних строків судового розгляду, зокрема, й в своєму рішенні «Смірнова проти України», прийнятому 08.11.2005 року, де суд зазначив, що порушення розумного строку розгляду справи відбулось в тому числі з причин невжиття національним судом заходів щодо протидії тактиці затягування розгляду справи відповідачем, який неодноразово заявляв відводи, клопотання та не зявлявся у судові засідання.

За таких обставин, враховуючи, що позивач не змінював предмет, підстави позову або розмір позовних вимог й не заперечує проти вирішення справи шляхом ухвалення заочного рішення в ході проведення заочного розгляду справи, беручи до уваги, що відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справу, неодноразово в судові засідання не зявлявся, про причин своєї неявки не повідомляв, заяви відкладення розгляду справи або про її розгляд за його відсутності не надсилав, відзиву на позов не подав, і судом надано йому достатньо можливостей задля взяття участі у судовому засіданні із розгляду цієї цивільної справи особисто або через свого представника, якими той не скористався, суд вважає доцільним та можливим провести заочний розгляд цієї справи та вирішити її на підставі наявних у ній даних чи доказів, ухваливши за результатами розгляду заочне рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учиненої в Римі 04.11.1950 року, пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року, пунктом 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року, статтями 18, 76 80, 89, 128 131, 211, 214, 223, пунктом 1 частини 1 та частиною 2 статті 258, статтями 259 260, частиною 2 статті 261,частинами 5 та 11 статті 272, статтями 280, 281, частиною 2 статті 352, частиною 2 статті 353 та пунктом 9 частини 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України № 1618-ІV від 18.03.2004 року (в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03.10.2017 року із змінами та доповненнями),-

у х в а л и в:

Провести усно 06.04.2018 року у відкритому судовому засіданні, призначеному на 11 годину 00 хвилин в залі судових засідань № 1 приміщення суду, заочний розгляд цивільної справи з єдиним унікальним № 631/408/17 (провадження № 2/631/267/18) за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 «Про стягнення заборгованості» по суті позовних вимог за правилами загального позовного провадження.

Ухвала оскарженню окремо від заочного рішення суду не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання. Заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на заочне рішення суду.

Ухвала, що набрала законної сили, обовязкова для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання ухвали є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Ухвалу постановлено, складено шляхом компютерного набору та підписано суддею в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: С. В. Мащенко