АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2018 року м. Херсон

справа № 648/1651/17

провадження № 22-ц/791/308/18

Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Кузнєцова О.А.,
суддів:Бездрабко В.О.,
Приходько Л.А.,
секретарЗварич С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Білозерського районного суду Херсонської області у складі судді Рибас А.В. від 11 грудня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_6, діючого в інтересах ОСОБА_5, до ОСОБА_7 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_8, який діяв в інтересах ОСОБА_5, звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування вимог зазначав, що ОСОБА_5 є рідною дочкою ОСОБА_9, який ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер. Після його смерті залишилося спадкове майно і спадкоємцями першої черги є позивачка та її брат ОСОБА_10 З метою прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 у квітні 2016 року звернулася до Олександрівської сільської ради та оформила заяву про прийняття спадщини від 01 квітня 2016 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року, не оформивши свою частку у спадщині після смерті батька, помер її брат ОСОБА_10 Спадкоємцем після смерті брата є його син, відповідач по справі, - ОСОБА_7

З метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом позивачка звернулася до приватного нотаріуса з відповідною заявою, проте 29 травня 2017 року нотаріус повідомив ОСОБА_5 про неможливість подачі заяви про прийняття спадщини у зв'язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Посилаючись на юридичну необізнаність позивачки, ОСОБА_6 просив суд визначити ОСОБА_5 додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, терміном у три місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 11 грудня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим, та таким, що постановлен з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_7, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та законність рішення, просить скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, учасників справи та процесу, які з'явилися до суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у визначених цивільно-процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що об'єктивних обставин, які складали труднощі і були непереборними для подачі заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк позивачем не наведено і відповідними доказами не підтверджено.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається і встановлено судом, що ОСОБА_5 є рідною дочкою ОСОБА_9, після смерті якого ІНФОРМАЦІЯ_1 року відкрилась спадщина на належне йому майно (а.с.4,5).

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_9, окрім ОСОБА_5, був його син, брат позивачки, - ОСОБА_10

01 квітня 2016 року ОСОБА_5 звернулася до Олександрівської сільської ради Білозерського району Херсонської області з заявою про прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_9 В даній заяві секретар Олександрівської сільської ради засвідчила справжність підпису ОСОБА_5 (а.с.6 зв.).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер брат позивачки ОСОБА_10, про що свідчить відповідне свідоцтво про смерть (а.с.6).

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_10, є його син, відповідач по справі, - ОСОБА_7 (а.с.69,70,71-72).

Згідно договору про зміну черговості одержання права на спадкування від 03 травня 2018 року відповідач ОСОБА_7, спадкоємець першої черги померлого ОСОБА_10, та позивач ОСОБА_5, спадкоємиця другої черги після померлого ОСОБА_10, домовилися про зміну черговості одержання права на спадкування і після укладання даного договору ОСОБА_5 набуває право на спадкування майна після смерті ОСОБА_10 разом зі спадкоємцем першої черги. Зазначений договір є чинним та ніким не оскаржувався (а.с.74).

У травні 2017 року ОСОБА_5 звернулася до приватного нотаріуса Білозерського районного нотаріального округу Херсонської області Луб'янського А.В. з приводу питання про прийняття спадщини за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року її батька ОСОБА_9, який на час смерті був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1

Листом приватного нотаріуса Луб'янського А.В. №02-17/188 від 29 травня 2017 року ОСОБА_5 було повідомлено про неможливість подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_9 у зв'язку з пропуском нею строку для подання заяви про прийняття спадщини. Фактично прийняв спадщину після померлого батька його син ОСОБА_10, який на день його смерті був зареєстрований з ним за однією адресою (а.с.7).

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України).

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу або уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно роз'яснень, які містяться в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту тощо.

Так, в обґрунтування причин пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини позивач посилалася на те, що своєю заявою від 01 квітня 2016 року, оформленою в органі місцевого самоврядування, вона вважала, що прийняла спадщину, яка залишилася після смерті батька, і таким чином виразила свою волю на прийняття спадщини у спосіб, який вона вважала достатнім для прийняття спадщини у встановленому законом порядку. Працівники Олександрівської сільської ради не попередили її, що оформлення такої заява є недостатніми діями для прийняття спадщини у встановленому законом порядку і що в подальшому їй необхідно звернутися із даною заявою до нотаріальної контори для вирішення питання прийняття спадщини.

Однак зазначені позивачем обставини, якими вона обґрунтовує поважність причин пропуску строку, не є об'єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкоджали їй у встановлений законом строк звернутися із заявою про прийняття спадщини, у розумінні ст.1272 ЦК України. Як вбачається із заяви від 01 квітня 2016 року ОСОБА_5 звернулася до Олександрівської сільської ради Білозерського району і секретарем сільської ради лише було посвідчено справжність підпису ОСОБА_5 у її заяві про намір прийняти спадщину після смерті ОСОБА_9, і дана заява залишилася у ОСОБА_5 Тобто, у зв'язку з відсутністю у секретаря сільської ради повноважень на вчинення дій, передбачених п.п.6,7 ч.1 ст.37 Закону України «Про нотаріат», останньою було лише підготовлено відповідну заяву для подальшої її подачі ОСОБА_5 до компетентних органів - нотаріальної контори (а.с.6 зв.), що позивачка повинна була усвідомлювати в повному обсязі, але вказану заяву до нотаріальної контори позивач не подала. Тобто безспірних доказів поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини позивач суду не надала.

Крім того, дії позивачки, які вона здійснювала у період з часу звернення до Олександрівської сільської ради з відповідною заявою та до отримання нею повідомлення від нотаріуса про неможливість подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька у зв'язку з пропуском встановленого законом строку, свідчать про усвідомлення нею факту неприйняття спадщини після смерті батька.

Так, договором про зміну черговості одержання права на спадкування від 03 травня 2017 року, ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_7 домовилися про зміну черговості одержання права на спадкування і після укладання даного договору ОСОБА_5, разом зі спадкоємцем першої черги, набуває право на спадкування майна після смерті ОСОБА_10, а саме домоволодіння, розташоване в АДРЕСА_1 Тобто факт укладення між сторонами зазначеного договору свідчить про те, що перед зверненням до приватного нотаріуса з питанням прийняття спадщини за законом після смерті батька (29 травня 2017 року), ОСОБА_5 достовірно було відомо, що спадкове майно, яке залишилося після смерті батька, фактично прийняв її брат, ОСОБА_10, який на день смерті батька був зареєстрований та проживав з ним за однією адресою.

Крім того, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції представником відповідача було надано копію постанови Апеляційного суду Херсонської області від 24 квітня 2018 року, з якої вбачається, що спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_10 (брата позивачки) є також його дружина ОСОБА_11 Проте ОСОБА_11 пропустила визначений законом строк для звернення до компетентних органів з заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка ОСОБА_10 і зазначеною постановою суду їй відмовлено у визначенні додаткового строку для прийняття такої спадщини. В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач ОСОБА_5 не заперечувала того факту, що між нею та ОСОБА_11 виникли суперечки стосовно поділу майна після смерті ОСОБА_9 та ОСОБА_10

Доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає безпідставними як такі, що не ґрунтуються на вимогах закону, що регулює спірні правовідносини, не підтверджені належними доказами та не спростовують висновків суду щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм чинного законодавства і підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 11 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції

Дата складання повного тексту судового рішення - 25 травня 2018 року.

Головуючий О.А. Кузнєцова

Судді: В.О. Бездрабко

Л.А. Приходько