Справа №766/5331/18
Пров. №2/766/5576/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2018

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючий суддя - Гаврилов Д.В.,

секретар - Рєпа А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Херсонської міської ради про встановлення факту постійного проживання однією сім'єю з наймачем та визнання права користування майном,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та просить встановити факт його постійного проживання однією сім'єю з наймачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у квартирі № АДРЕСА_1 та визнати за ним право користування вказаною квартирою. Свої вимоги мотивує тим, що 28.08.1985 року виконавчим комітетом Суворовскої районної ради народних депутатів міста Херсона на імя ОСОБА_3 видано ордер № 1413 на право вселення до двокімнатної квартири № АДРЕСА_2. Разом з наймачем право на вселення отримали і члени його сім'ї: дружина ОСОБА_2 та син ОСОБА_1. З того часу вони всією сім'єю були зареєстровані та проживали в даній квартирі. 28.12.2005 року позивач зі своєю дружиною та донькою, переїхав до іншої оселі та знявся з реєстраційного обліку у спірній квартирі. На прикінці 2010 року по проханню своїх батьків, які через їх похилий вік та за станом здоровя потребували постійної сторонньої допомоги, позивач переїхав знову до спірної оселі, та з того часу постійно проживав разом з ними. Після смерті наймача ОСОБА_3 між Департаментом житлово-комунального господарства Херсонської міської ради та ОСОБА_2 було укладено договір найму житлового приміщення № 567.01.03.2018 року ОСОБА_2 померла та за життя не встигла здійснити заходів необхідних для реєстрації місця проживання сина в квартирі. Коли ОСОБА_1 звернувся до виконавчого комітету Херсонської міської ради з вимогою про укладання договору найму житлового приміщення на своє імя, йому було відмовлено за відсутності реєстрації за вказаною адресою.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, при вирішені спору поклалась на розсуд суду.

Суд, зясувавши думку позивача, дослідивши матеріали цивільної справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

28.08.1985 року Виконавчим комітетом Суворовскої районної ради народних депутатів міста Херсона на імя ОСОБА_3 видано ордер № 1413 на право вселення до двокімнатної квартири № АДРЕСА_2. Разом з наймачем право на вселення отримали і члени його сім'ї: дружина ОСОБА_2 та син ОСОБА_1.

10.01.2017 року ОСОБА_3 помер (свідоцтво про смерть, актовий запис 36).

15.02.2018 року між Департаментом житлово-комунального господарства Херсонської міської ради та ОСОБА_2 було укладено договір найму житлового приміщення № 567.

01.03.2018 року померла ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть, актовий запис 223).

ОСОБА_1 після смерті батьків було відмовлено в укладанні договору найму спірного житлового приміщення за відсутності реєстрації за адресою та неможливістю отримати згоду на реєстрацію основного квартиронаймача.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 пояснили, що позивач з 2010 року проживав разом з батьками за адресою: АДРЕСА_3. Допомагав їм, вів спільне господарство, сплачував комунальні послуги.

Факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з батьками у вищевказаній квартирі підтверджується також актом ТОВ КП «Центр» від 12.03.2018 року.

Заявлені в позовній заяві вимоги мають значення для забезпечення прав позивача на користування квартирою, оскільки він позбавлений права зареєструвати своє місце проживання в ній, а відповідно й укласти договір найму житлового приміщення.

Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість.

Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в процедурі набуття прав на житло, збереженні набутих прав членами сім'ї наймача жилого приміщення (ст. 64 Житлового кодексу Української РСР).

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 64 ЖК УРСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 01 листопада 1996 року №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" наявність чи відсутність реєстрації сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилася туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 15 ЦК України, - кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 310 ЦК України - фізична особа має право на місце проживання.

Згідно ст. 29 ЦК України - місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Враховуючи зазначене, ті обставини, що позивач є сином померлих наймачів, з 2010 року проживав у спірній квартирі разом з ними до самої їх смерті, вів спільне господарство, сплачував комунальні послуги, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 однією сім'єю з наймачами у квартирі № АДРЕСА_1 та визнання за ним право на користування цією квартирою.

Керуючись ст. ст. 15, 29, 310 ЦК України, ст. 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) однією сім'єю з наймачами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у квартирі № АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) право користування квартирою № 18 в будинку № 11 по вул. 28 Армії в місті Херсоні.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяОСОБА_7