Справа № 408/1934/18-ц.
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

21 травня 2018 року смт. Біловодськ

Суддя Біловодського районного суду Луганської області Соболєв Є.О., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1, заінтересована особа управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт її роботи з 04 листопада 1986 року по 01 травня 1989 року на посаді бухгалтера ЦБ, з 01 травня 1989 року по 28 січня 1993 року бухгалтером другої категорії в Ворошиловградському обласному оптово-роздрібному обєднанні фірми «Одяг», в період з 28 січня 1993 року на посаді бухгалтера другої категорії в Луганському орендному обласному оптово-роздрібному підприємстві «Одяг». Встановлення факту роботи необхідно їй для зарахування цих періодів роботи для призначення пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 315 ЦПК України визначено перелік фактів, що мають юридичне значення, які можуть бути встановлені в судовому порядку та зазначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при вирішення питання про підвідомчість таких справ суди мають враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено не судовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 вказаної постанови визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У судовому порядку відповідно до п. 26 зазначеної постанови встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім'я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

Враховуючи, що заявник просить фактично підтвердити її наявний трудовий стаж у звязку із відмовою посадових осіб органу Пенсійного фонду України зарахувати період її роботи для розрахунку пенсії, посилаючись на допущені порушення порядку ведення трудових книжок при внесенні записів про роботу у приналежній їй трудовій книжці, а згідно з Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, установлення фактів наявності трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України, то вказана заява не може бути розглянута судом у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи діючий порядок та отримавши відмову органу, який призначає пенсії, в разі незгоди з його рішенням на підставі ст. 105 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та частини 2 ст. 124 Конституції України заявник має право звернутися за захистом свого права в суд, але не із заявою про встановлення факту роботи, а із позовною заявою до УПФУ про визнання неправомірними дій органу ПФУ, щодо відмови у зарахуванні періоду її роботи до стажу для обчислення пенсії, за правилами адміністративного судочинства.

До такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16.01.2018р. у справі № 711/983/16-ц.

Відповідно до ч.1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 315 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Розяснити з ОСОБА_1, що відмова у відкритті провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з такою самою заявою.

Роз'яснити ОСОБА_1, що вона має право подати позов на загальних підставах в порядку адміністративного судочинства до Луганського окружного адміністративного суду Луганської області.

Копію ухвали разом із матеріалами заяви направити на адресу заявника.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Луганської області протягом пятнадцяти днів з дня її підписання суддею та набирає законної сили в порядку ст. 261 ЦПК України.

Суддя Є.О. Соболєв