Справа № 741/1489/17 Провадження № 22-ц/795/705/2018 Головуючий у I інстанції ОСОБА_1 Доповідач - Шарапова О. Л.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді: Шарапової О.Л.

суддів: Бечка Є.М., Євстафіїва О.К.,

секретар: Герасименко Ю.О.

позивач за первісним позовом: ОСОБА_2

відповідач за первісним позовом: ОСОБА_3

позивач за зустрічним позовом: ОСОБА_3

відповідач за зустрічним позовом: ОСОБА_2

відповідач за первісним позовом та зустрічним позовом: Носівська міська рада

Особа, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_2

Оскаржується ухвала Носівського районного суду Чернігівської області від 20 квітня 2018 року, суддя Дикий В.М., проголошена 20 квітня 2018 року о 13 год. 33 хв., повний текст складений 20 квітня 2018 року.

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просив визнати за ним право власності на 3/4 частини житлового будинку з надвірними спорудами за адресою : с. Володькова Дівиця, 7, Носівського району, Чернігівської області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вказане домоволодіння належало до господарств типу « колгоспний двір» і станом на 15 квітня 1991 року членами колгоспного двору були він, його батько, його матір, тобто кожному з членів колгоспного двору належало по 1/3 частині житлового будинку з надвірними спорудами. Його мати померла в 2014 році і спадщину після померлої прийняв він та його батько, оскільки зі спадкодавцем вони були зареєстровані за однією адресою. В 2015 році помер його батько і спадщину після померлого прийняв він та його сестра відповідачка по справі, звернувшись до нотаріуса з відповідними заявами. В нотаріальному порядку він позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане нерухоме майно.

В листопаді 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з зустрічним позовом, в якому просила встановити факт непроживання ОСОБА_2 за місцем реєстрації на день смерті їх матері, яка померла 15 серпня 2014 року; визнати за нею та ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами за адресою : с. Володькова Дівиця, 7, Носівського району, Чернігівської області, за кожним.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вказане домоволодіння належало до господарств типу « колгоспний двір», все майно набувалось лише спільною працею батьків, тобто кожний з батьків набув права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, а ОСОБА_2 не набув права власності на частку у майні колгоспного двору. Після смерті матері ні вона, ні брат не прийняли спадщину, оскільки разом зі спадкодавцем не проживали, з заявами про прийняття спадщини не зверталися; єдиним спадкоємцем після смерті їх матері був їх батько. ОСОБА_2 з 2003 року постійно мешкає зі своєю сім»єю за іншою адресою. В 2015 році помер їх батько, вона та брат звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини, тобто кожен із них має право на половину від спадкового майна. В нотаріальному порядку вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане нерухоме майно.

Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 20 квітня 2018 року у справі затверджено мирову угоду, згідно з якою за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за кожним визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами за адресою : с. Володькова Дівиця, 7, Носівського району, Чернігівської області; провадження у справі закрито.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що оскаржувана ухвала є незаконною. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що він претендує на 1/3 частину спірного домоволодіння як член колгоспного двору, тобто мирова угода не містить для нього будь-яких поступок та порушує його право на частку у майні. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що мирова угода була укладена за відсутності одного з відповідачів, а саме Носівської міської ради.

Відзиви на апеляційну скаргу не надані.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового розгляду , дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Постановляючи ухвалу про затвердження мирової угоди, суд першої інстанції дійшов висновку, що мирова угода відповідає приписам законодавства, сторони обізнані про наслідки укладання мирової угоди.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав і обов»язків сторін.

Однією із сторін по справі є Носівська міська рада, яка була відсутня при укладанні мирової угоди.

Умови мирової угоди не містять будь-яких поступок для ОСОБА_2 щодо розміру частки у праві власності на нерухоме майно, фактично умови мирової угоди свідчать про задоволення в повному обсязі позовних вимог ОСОБА_3 щодо права на частку у майні.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_3 просила також встановити факт непроживання ОСОБА_2 за місцем реєстрації на день смерті їх матері, яка померла 15 серпня 2014 року. Умови мирової угоди не містять посилання про вирішення цієї позовної вимоги.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням приписів процесуального законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 367, 374, п. 4 ч.1 ст. 379, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Носівського районного суду Чернігівської області від 20 квітня 2018 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 30 травня 2018 року.

Головуючий:Судді: