Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 374/146/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2018 року суддя Ржищівського міського суду Київської області Козіна С.М., перевіривши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, подану у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ржищівського міського суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою суду від 16 серпня 2016 року у справі було відкрито провадження.

У травні 2018 року до Ржищівського міського суду Київської області надійшла заява ОСОБА_2 про забезпечення позову, у якій він просив накласти арешт на нерухоме майно відповідача ОСОБА_3, а саме: на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,078 га, за адресою: Київська область, м. Ржищів, вул. Пролетарська, 106, до часу виконання ним зобов'язань по відшкодуванню матеріальної та моральної шкоди у повному об'ємі згідно суми, зазначеної у позовній заяві.

Частиною 1 статті 151 ЦПК України передбачено зміст і форма заяви про забезпечення позову.

Перевіривши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, судом встановлено, що вона не відповідає п.п. 2, 3,4,5,6 ч.1 ст. 151 ЦПК України, а саме: заява не містить реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника або номер і серія паспорта заявника; не містить предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; не містить обґрунтування необхідності забезпечення позову; не містить ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Крім того, у порушення вимог ч. 5 ст. 151 ЦПК України до заяви про забезпечення позову не долучено документу, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі, або документ, що підтверджує звільнення заявника від сплати судового збору.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 poкy № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак, позивачем всупереч ст. 60 ЦПК України, на підтвердження своїх вимог щодо забезпечення позову не подано доказів, які б свідчили про реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене вище, приходжу до висновку, що заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову слід повернути заявнику.

Керуючись ст. 151, 153, 260 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, подану у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Відповідно до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 15.12.2017) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, тобто до Апеляційного суду Київської області через Ржищівський міський суд Київської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя