Справа № 513/999/17
Провадження № 2/513/134/18
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2018 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., за участю секретаря судового засідання Райчевої Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Саратської селищної ради Одеської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

06 жовтня 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до Саратської селищної ради Одеської області, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарським спорудами, розташований в смт. Сарата, вул. Мельнична, № 11, Саратського району Одеської області.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що 14 лютого 2017 року помер її чоловік ОСОБА_2. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок № 11, розташований по вул. Мельничній в смт. Сарата Одеської області.

Вона подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Однак, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з розбіжностями щодо жилої площі у правовстановлюючих документах на будинок.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_3 позов підтримала та просила суд його задовольнити.

Будучи належним чином повідомленою про слухання справи, 22 травня 2018 року до суду не зявилася, надала заяву, в якій підтримала позов, просила розглянути справу за її відсутності (а.с.116).

Представник Саратської селищної ради Одеської області належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій не заперечував проти задоволення позову (а.с. 94).

Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до пунктів 1, 4 Прикінцевих та перехідних положень діючого ЦК України цей кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 1 січня 2004 року.

Згідно технічного паспорту, спірний будинок з господарськими будівлями був збудований у 1986 році (а.с. 21-38), тобто до введення в дію діючого ЦК України, тому право власності на вказаний житловий будинок було набуте спадкодавцем в порядку, який існував на час його будівництва.

Згідно зі статтею 1 Указу Президії Верховної ОСОБА_4 СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», що втратив чинність, на підставі Указу Президії Верховної ОСОБА_4 СРСР від 22.02.1988 року № 8502-Х), кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності житловий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до пяти як у місті, так і поза містом.

Пункт 2 ОСОБА_4 Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ОСОБА_4 СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних житлових будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Отже підставою виникнення у спадкодавця ОСОБА_2 права власності на спірний житловий будинок був сам факт збудування його з додержанням вимог зазначених правових актів, які не повязували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Відповідно до копії договору купівлі-продажу, засвідченого 12 лютого 1981 року державним нотаріусом Саратської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_6 житловий будинок №11, розташований по вул. Мельничній в смт. Сарата Одеської області, жилою площею 17,22 кв.м. №11, з господарськими будівлями та спорудами (а.с.7-8).

Рішенням виконавчого комітету народних депутатів Саратської селищної ради № 72 від 24.08.1984 року надано дозвіл ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на будівництво будинку біля придбаної будівлі №11 по вул. Мельничній в смт. Сарата Одеської області. ОСОБА_2 надано у безстрокове користування земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, площею 0,10 га за адресою: смт. Сарата, вул. Мельнична, №11, Одеської області, про що свідчить копія договору від 05 вересня 1986 року, за реєстровим номером №1412 (а.с.9-12).

Як вбачається з копії рішення виконавчого комітету народних депутатів Саратської селищної ради № 78 від 27.04.1990 року, затверджено акт про закінчення будівництва та введення в експлуатацію приватного житлового будинку гр. ОСОБА_2 по вул. Мельнична, № 11, в смт. Сарата Одеської області, що складається з однієї квартири корисною площею 81,3 кв.м. та жилою площею 43,4 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами сарай, літня кухня, сарай, вбиральня (а.с.14-15).

Відповідно довідки КП «Саратське бюро технічної інвентаризації» № 185 від 20 вересня 2017 року, власником нерухомого майна за №11 по вул. Мельнична в смт. Сарата Одеської області є ОСОБА_2, на підставі договору купівлі-продажу від 12.02.1982 року зареєстрованого за № 35. Житлова площа складає 43,4 кв.м. (а.с.113).

Ст.ст.1216, 1217 ЦК України визначають, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частина 2 ст.1223 ЦК України передбачає, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Ст. 1261 ЦК України встановлює, що у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. ст.1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як видно з копії свідоцтва про шлюб серії ІІ-ХЕ № 414800, виданого бюро ЗАГС м.Южноуральськ Челябінської області, 30 листопада 1970 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, про що зроблена актова запис № 372 (а.с.6).

ОСОБА_2 помер 14 лютого 2017 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 477976, виданим Саратським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с. 5).

До дня своєї смерті, яка настала 14 лютого 2017 року, він був зареєстрований та мешкав в ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено довідкою №1334 від 02 жовтня 2017 року Саратської селищної ради Одеської області. ОСОБА_1 зареєстрована та мешкає в смт. Сарата по вул. Мельнична, № 11, Одеської області, про що свідчить довідка №1332 від 02 жовтня 2017 року Саратської селищної ради Одеської області (а.с. 51, 52).

Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями під № 11, розташований по вул. Мельнична в смт. Сарата Одеської області.

Згідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) спадкодавець ОСОБА_2 заповіту не залишив (а.с. 110).

Тому відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України, право на спадкування отримує спадкоємець за законом першої черги, тобто позивачка, яка є його дружиною.

16 лютого 2017 року державний нотаріус Саратської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_7 за заявою позивачки ОСОБА_1 відкрив спадкову справу щодо майна ОСОБА_2, померлого 14 лютого 2017 року.

Вказані обставини підтверджуються копією спадкової справи та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с.95-114).

Нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований в смт. Сарата, вул. Мельнична, № 11, Одеської області через розбіжності у правовстановлюючих документах (а.с. 50).

Отже, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 1216-1218, ч.2 ст. 1223, 1268-1270 ЦК України, ст. ст. 2, 5, 10-13, ст. 89, ч. 1, 2 ст. 259, ст.ст. 263-265, ст.ст. 280-282, 289, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_1, виданий 26 листопада 2001 року Саратським РВ УМВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під 11 (одинадцятим) номером, розташований по вул. Мельничній в смт. Сарата Одеської області, що належав ОСОБА_2, який помер 14 лютого 2017 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Саратський районний суд Одеської області до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А. І. Бучацька