Номер провадження: 22-ц/785/2058/18
Головуючий у першій інстанції Шенцева О. П.
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Гірняк Л.А., Сегеди С.М.

при секретарі: Цихиселі Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 14 липня 2017 року, -

встановила:

16 червня 2017 року ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів 1214550 грн., а також заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21 червня 2017 року забезпечений позов ОСОБА_2 та накладений арешт на автомобіль TOYOTA CAMRY реєстраційний номер НОМЕР_6, автомобіль Infiniti EX37 реєстраційний номер НОМЕР_7, автомобіль Infiniti QX70 реєстраційний номер НОМЕР_8.

10 липня 2017 року представник відповідача ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про часткове скасування заходів забезпечення позову, в якій просив зняти арешт з автомобіля Infiniti EX37 реєстраційний номер НОМЕР_7 та автомобіля Infiniti QX70 реєстраційний номер НОМЕР_8, посилаючись на те, що вони належать на праві приватної власності особисто їй, а не позичальнику ОСОБА_3

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14 липня 2017 року заяву представника ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову - задоволено.

Частково скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.06.2017 року, а саме скасовано арешт автомобіля Infiniti EX37 реєстраційний номер НОМЕР_7 та автомобіля Infiniti QX70 реєстраційний номер НОМЕР_8.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 подала до суду апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду скасувати, постановити ухвалу, якою у задоволенні заяви про часткове скасування заходів забезпечення позову відмовити в повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Скасовуючи частково заходи забезпечення позову, районний суд виходив з того, що позивачем не надано доказів надання ОСОБА_4 письмової згоди на отримання ОСОБА_3 грошових коштів від ОСОБА_2, та не надано доказів використання вказаних грошових коштів в інтересах сім'ї, в зв'язку з чим вказаний договір не покладає на ОСОБА_4 солідарного обов'язку з боржником, і вона не може відповідати за зобов'язаннями боржника.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можна, з огляду на наступні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21 червня 2017 року забезпечений позов ОСОБА_2 та накладений арешт на автомобіль TOYOTA CAMRY реєстраційний номер НОМЕР_6, автомобіль Infiniti EX37 реєстраційний номер НОМЕР_7, автомобіль Infiniti QX70 реєстраційний номер НОМЕР_8.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14 липня 2017 року заяву представника ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову - задоволено.

Частково скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.06.2017 року, а саме скасовано арешт автомобіля Infiniti EX37 реєстраційний номер НОМЕР_7 та автомобіля Infiniti QX70 реєстраційний номер НОМЕР_8.

Постановляючи ухвалупро часткове скасування заходів забезпечення позову в мотивувальній частині як на підставу обґрунтування необхідності скасування зазначених заходів судом фактично вирішено питаня по суті позовних вимог, а саме, наявності чи відсутності солідарного обов'язку співвідповідача ОСОБА_4 з повернення коштів за договором безвідсоткової позики від 03.02.2017 року.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

У відповідності до п.п.1-4 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов'язку вчинити певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання.

Таким чином, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи унеможливить подальше виконання рішення суду.

У відповідності до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

В апеляційній скаргзі та поясненнях до неї апелянт зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити, або зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки ціна позову складає 1214550 грн., а вартість арештованого майна, не набагато перевищує цю суму і складає 1291186 грн.,.

Осільки позов заявлено до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, то суд обґрунтовано забезпечив позов шляхом накладення ухвалою від 21 червня 2017 року арешту на майно обох боржників.

Частково скасовуючи заходи забпезпечення позову, суд першої інстанції послався на те, що відповідачка ОСОБА_4 не надавала своєї згоди на отримання її чоловіком ОСОБА_7 грошей від ОСОБА_2 у борг.

До такого висновку суд дійшов без розгляду справи по суті та встановлення фактичних обставин справи чим фактично вирішив питання про долю заявленого до ОСОБА_4 позову, без повного, всебічного з'ясування обставин, на які сторона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, без дослідження у судовому засіданні відповідних доказів.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги частково надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З підстав викладеного, колегія суддів вважає доводи апеляційної скаргитакими, що заслуговують на увагу, у зв'язку з чим є всі підстави для скасування ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 14 липня 2017 року про часткове скасування забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381- 384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 - задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 14 липня 2017 року скасувати, і прийняти постанову, якою у задоволені заяви ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 травня 2018р.

Судді апеляційного суду Одеської області:

Н.А. Кононенко

Л.А. Гірняк

С.М. Сегеда