Провадження № 2/127/6279/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

15.05.2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Бойка В. М.,

при секретарі Ревтюх О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням суд, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулася позивач з вимогами визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням належної ОСОБА_1 на праві приватної власності Ѕ частини АДРЕСА_1 по вул. Залізничній в м. Вінниці у зв'язку з його відсутністю в даному приміщенні понад рік без поважних причин.

Позивач повідомляє, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі після припинення шлюбу відповідач залишився зареєстрованим в належному позивачу житлі проте проживає в іншому місці, у даному будинку не проживає, особистих речей його немає.

Позивач вказує, що участі в утриманні даного жилого приміщення та оплаті комунальних платежів відповідач не бере.

Вищезазначене і стало підставою для звернення позивача до суду.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує, судовий збір просить суд залишити за позивачем.

В судове засідання відповідач не з'явився з невідомих суду причин, хоча повідомлялись належним чином, в тому числі і через оголошення на сайті суду, повідомлення про причини неявки до суду не надійшло.

Керуючись ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Як вбачається з рішення Третейського суду від 13.09.2005р. позивач є власником власності Ѕ частини АДРЕСА_1 по вул. Залізничній в м. Вінниці. ( а.с.6)

Судом встановлено, що шлюб між сторонами спору розірвано 27.04.2005р., шо підтверджується відповідним свідоцтвом про розірвання шлюбу. ( а.с.7)

Як вбачається з довідки від 16.12.2016р. №1902 відповідач зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 по вул. Залізничній в м. Вінниці, але не проживає за даною адресою з серпня 2005р. ( а.с .13)

З метою повного та обєктивного розгляду справи судом допитувались свідки сусіди сторін спору ОСОБА_3, та ОСОБА_4, які підтвердили той факт, що відповідач зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 по вул. Залізничній в м. Вінниці, але не проживає за даною адресою з серпня 2005р.

Ст. 15 ЦК України, встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 29 ЦК України, встановлено, що місцем проживання фізичної особи є приміщенні у відповідному населеному пункті, де фізична особа проживає постійно, переважно чи тимчасово. За місцем проживання проводиться реєстрація громадян, що є підставок для припущення про проживання особи в зазначеному будинку, квартирі.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно з положеннями ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ч.1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд . ОСОБА_4 має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії , які не суперечать закону.

Ч.2 ст. 405 ЦК України встановлено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла.

Ст. 321 ЦК України встановлено, що - право власності є непорушним , ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з положеннями ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

ст. 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований, повністю підтверджений матеріалами справи та підлягає задоволенню в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач просив суд судові витрати залишити за позивачем.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 15, 319, 321, 415, ЦК України, ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 10, 12, 13, 259, 260, 263, 265, 280-283, 288, 289, ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням належної ОСОБА_1 на праві приватної власності Ѕ частини АДРЕСА_1 по вул. Залізничній в м. Вінниці у зв'язку з його відсутністю в даному приміщенні понад рік без поважних причин.

Судові витрати залишити за позивачем.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 16.05.2018р.

Суддя: