РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

18.05.2018 року Франківський районний суд м.Львова в складі :головуючого

судді Гулієвої М.І.

При секретарі Жовнір Р.С.

З участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу №465/5671/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання таким,що втратив право на користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідача втратившим право на користування житловим приміщенням квартири №АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що позивач зареєстрований і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, яка складається з однієї житлової кімнати площею 13,1 кв.м., кухні 14,7 кв.м. з комунальними вигодами. Загальна площа квартири становить 28,5 кв.м. Квартира належить позивачу на праві приватної власності ( реєстраційне посвідчення КММ № 077981, видане 16 липня 2002 року Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки. Крім позивача у квартирі зареєстрований син ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2, з січня 2012 року не проживає без поважних причин, участі в утриманні житла не приймає, за комунальні послуги не платить, житлом не цікавиться. Просить визнати його таким, що втратив право на користування житлом.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, пояснення дав аналогічні, викладеним у позовні заяві, проти заочного розгляду справи не заперечив. Просить позов задоволити.

Відповідач у судове засідання не зявився, не повідомив про причини неявки, хоча належно повідомлений про час та місце слухання справи, що вбачається з матеріалів справи, суд вважає за можливе, у відповідності до ст. 280 ЦПК України суд вважає, що справу слід слухати у його відсутності на підставі наявних у справі доказів, з постановленням заочного рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що у квартирі по вул. вул.Г.Чупринки,154/1 у м.Львові зареєстровані позивач : ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_3, відповідач ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_4, що вбачається з довідки від 25.09.2017 року № 3042 ЛКП "Затишне" .

Згідно актів виданих ЛКП "Затишне" від 27.09.2017 року № 642, 04.12.2017 року № 882, 14.02.2018 року № 203, 02.04.2018 року №313 вбачається, що ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2, з січня 2012 року за ваказаною адресою: м,Львів, вул. Г.Чупринки,154/1 не проживає.

Згідно постанови Верховного Суду України від 16.01.2012 року ,вирішення питання про зняття особи з реєстрації обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. (ст.ст. 71, 72, 116, 156, ЖК УРСР; ст. 405 ЦК України). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім"ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України, до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме- подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника ( подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь- яких усунень свого порушеного права від будь- яких осіб будь- яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Відтак за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти до висновку що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення будинку, квартиру тощо, від будь- яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сімї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів та членів його сімї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сімї власника без поважних причин понад один рік.

Вказане зазначено у правовій позиції,висловленій ВСУ у постанові №6-709цс16 від 16.11.16р. Згідно ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки,у судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири по вул.Г.Чупринки,154/1 у м.Львові,відповідач не проживає у спірній квартирі, без поважних причин понад 1 ріксуд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 640 грн.сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 12,13,80,89,223,258,259, 263-265,268,280,281 ЦПК України,суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити .

ОСОБА_3 визнати таким,що втратив право на користування житловим приміщенням квартири №АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 640 грн.сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Сторони у справі-

ОСОБА_5ч, 11.07.1967р.н., ІПН НОМЕР_1,прож.м.Львів,вул. ген.Чупринки,154/1

ОСОБА_6 ,18.09.1998р.н.

Повне судове рішення буде складено 25.05.2018р.

Суддя М.І.Гулієва