Справа № 163/3153/17
Провадження № 2/163/87/18
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2018 року Любомльський районний суд Волинської області в складі головуючого - судді Чишія С.С.

з участю секретаря Голядинець О.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 сільської ради Любомльського району Волинської області про визнання недійсним свідоцтва про право власності та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві позивач просить постановити рішення про недійсним свідоцтва про право власності та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом із передбачених ст.ст.15, 21, 393, 1261, 1276 ЦК України підстав.

Обґрунтувала вимоги тим, що 28.02.2003 року помер її дід ОСОБА_5, 02.07.2008 року померла її баба ОСОБА_6 За життя вони збудували у 1970 році житловий будинок, де проживали до смерті, однак не виготовили правовстановлюючих документів. Разом з ними проживав батько позивачки ОСОБА_7, який помер 03.09.2008 року, там же був зареєстрований відповідач ОСОБА_3, рідний брат дядька. Після смерті діда і баби її батько спадкових прав не оформив, сам заповіт не оформляв. Як неповнолітня прийняла спадщину по закону після смерті батька. На заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину одержала від нотаріуса відмову, оскільки виявилось, що спірний будинок оформив на себе ОСОБА_3 на підставі рішення ОСОБА_4 сільської ради. Таке рішення скасоване в судовому порядку, однак в тій справі не заявила вимогу про скасування свідоцтва про право власності. Для відновлення своїх спадкових прав звертається з цими вимогами до суду.

В судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги підтримали.

Відповідач позов визнав не визнав з тих підстав, що позивач, можливо, і має якісь права на спірне майно, однак в набагато меншому, ніж заявлено, розмірі.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

Спірне майно становило спільну сумісну власність подружжя ОСОБА_5 і ОСОБА_6 і не мало статусу колгоспного двору, що сторони в судовому засіданні не оспорюють.

Тим самим відповідно до положень ст.22 КпШС України частки ОСОБА_5 і ОСОБА_6 були рівними.

Згідно із свідоцтвами серії І-ЕГ №125016, І-ЕГ №162759 ОСОБА_8 помер 28.02.2003 року, ОСОБА_6 02.07.2008 року.

Відповідно до витягу з Державного реєстру АЦСГ батьками ОСОБА_7 є ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Після смерті ОСОБА_5 спадщину у вигляді Ѕ житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами прийняли його дружина ОСОБА_6 і діти ОСОБА_7, ОСОБА_3 в рівних частках в порядку спадкування за законом, оскільки заповіт ОСОБА_5 стосувався лише грошових заощаджень. Така обставина стверджена довідкою виконкому ОСОБА_4 сільської ради Любомльського району Волинської області №1480.

Відповідно до положень ст.ст.529, 548, 549 ЦК України кожному з них стало належати: ОСОБА_6 2/3 майна(1/2 як частка у спільному сумісному майні подружжя + 1/6 спадкової частки), ОСОБА_7 та ОСОБА_3 по 1/6 частки майна в порядку спадкування.

Після смерті ОСОБА_6 відповідно до ст.1261, ч.3 ст.1261 ЦК України спадщину прийняли її сини ОСОБА_3, ОСОБА_7 в порядку спадкування за законом спадкоємців першої черги, що підтверджено довідкою ОСОБА_4 сільської ради №1480.

З огляду на рівність часток спадкоємців кожному з них стало належати по 1/2 спірного домоволодіння: 1/6 раніше успадкованої частки після смерті батька + 1/3 успадкованої після смерті матері її частки в майні.

Відповідно до свідоцтва серії І-ЕГ №063970 ОСОБА_7 помер 03.09.2008 року.

Позивачка є рідною дочкою ОСОБА_7 і з огляду на дату свого народження 30.09.1995 на момент смерті батька і відкриття спадщини була неповнолітньою, що сторони не оспорюють і підтверджено рішенням Любомльського районного суду від 29.03.2017 року.

У встановлений ст.1273 ЦК України строк позивач від спадщини не відмовилась, відтак в порядку ч.4 ст.1268 ЦК України за своїм статусом неповнолітньої є такою, що прийняла спадщину.

Як встановлено рішенням Любомльського районного суду від 29.03.2017 року спірне домоволодіння не було зареєстроване у встановленому порядку за першими його власниками ОСОБА_5 і ОСОБА_6, оскільки така реєстрація на час побудови у 1970-1975 роках в сільській місцевості не вимагалась.

Тим же судовим рішенням встановлено, що відносно спірного домоволодіння виконавчим комітетом ОСОБА_4 сільської ради Любомльського району Волинської області 27.01.2009 року за №13 прийнято рішення про оформлення права власності за ОСОБА_3. Таке рішення прийнято за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 згідно з Тимчасовим положенням «Про порядок державної реєстрації права власності на нерухоме майно», затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5, та запису в погосподарській книзі.

На підставі рішення виконавчого комітету ОСОБА_4 сільської ради на імя ОСОБА_3 видано свідоцтво про право власності серії САС №627066 від 10.03.2009 року, а 22.04.2009 року проведено його реєстрацію в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за №26665411.

Рішенням суду від 29.03.2017 року вказане рішення виконкому ОСОБА_4 сільської ради від 27.01.2009 року за №13 визнано недійсним з внесенням відповідних змін до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно.

Отже, на час розгляду даної справи не існує правової підстави для оспорюваного позивачем свідоцтва серії САС №627066, через що відповідно до ст.5 ЦК України право позивача підлягає захисту шляхом визнання такого свідоцтва недійсним.

В частині вимог про визнання права власності суд прийшов до такого висновку.

З вище наведених міркувань суд вважає доведеним той факт, що на момент смерті ОСОБА_7 йому належала 1/2 спірного нерухомого майна, яке після нього успадкувала позивач.

Відповідно до ч.6 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, по їх суті вимоги позивача в цій частині обґрунтовані і доведені. В той же час з технічного паспорта на домоволодіння вбачається, що в ньому відсутній заявлений позивачем сарай Г-1 та відрізняються назви і позначення інших будівель. Тому суд ці вимог задовольняє відповідно до даних технічного паспорта.

Отже, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно зі ст.ст.141, 142 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

При цьому відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України та позиції відповідача про завищений розмір судових витрат, яку суд вважає обґрунтованою з огляду на невелику складність справи, оскільки вона ґрунтується на попередньо розглянутій цивільній справі, та ціну позову, заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст.259, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Свідоцтво про право власності серії САС №627066 від 10.03.2009 року на нерухоме майно за адресою: вулиця Садова 31, село Згорани Любомльського району Волинської області, видане на імя ОСОБА_3 та зареєстроване в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 22.04.2009 року за №26665411, визнати недійсним із внесенням відповідних змін до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно.

Визнати ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті 03.09.2008 року її батька ОСОБА_7 власником 1/2 частки нерухомого майна, що розташоване по вулиці Садовій 31 в селі Згорани Любомльського району Волинської області і складається з житлового будинку, сараю-літньої кухні, сараю, вбиральні, колодязя.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 1280(одну тисячу двісті вісімдесят) гривень судового збору та 4500(чотири тисячі пятсот) гривень судових витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом 30 днів з дня складання повного рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд.

Імя позивача ОСОБА_1; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП - НОМЕР_1.

Імя відповідача ОСОБА_3; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації: вулиця Садова 31, село Згорани Любомльського району Волинської області; РНОКПП - НОМЕР_2.

Найменування відповідача ОСОБА_4 сільська рада Любомльського району Волинської області; місце знаходження: вулиця Садова 30, село Згорани Любомльського району Волинської області, .

Дата складання повного судового рішення 18 травня 2018 року.

Головуючий : суддя С.С.Чишій