АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 685/1536/17
Провадження № 22-ц/792/561/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

Пєнти І.В. (суддя-доповідач), ОСОБА_1, ОСОБА_2,

секретар судового засідання Медведчук Н.Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №685/1536/17 за апеляційною скаргою Сектора культури Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області на рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області (суддя Бурлак Г.І.) від 30 січня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Сектора культури Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області про стягнення недоплаченої заробітної плати.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У жовтні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Сектора культури Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області про стягнення недоплаченої заробітної плати та доплати за вислугу років.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що з 01 квітня 1998 року по теперішній час позивач працює на посаді директора Теофіпольського міського будинку культури, який з 01 січня 2016 року знаходиться у віданні відповідача. Вказував, що його умови оплати праці врегульовані наказом Міністерства культури та туризму України № 745 від 18 жовтня 2005 року «Про впорядкування умов оплати праці працівників культури на основі Єдиної тарифної сітки», відповідно до якого розмір оплати праці залежить від групи по оплаті праці, до якої відповідач відносить очолюваний позивачем заклад культури та тарифного розряду, до якого відповідач відносить посаду позивача. Зазначені показники затверджуються відповідачем на початку кожного року за наслідками розгляду звіту позивача про результати роботи за попередній рік.

До 2015 року включно Теофіпольський міський будинок культури був віднесений до 2 групи по оплаті праці, а посада директора будинку культури була віднесена до 15 тарифного розряду. Зазначав, що отримував заробітну плату за 15 тарифним розрядом. Посилався на те, що 06 січня 2016 року відповідач, не попередивши його, перевів посаду позивача з 15 тарифного розряду на 14 тарифний розряд. 03 січня 2017 року відповідач встановив на 2017 рік Теофіпольському міському будинку культури 3 групу по оплаті праці, а посаду позивача, не попередивши його, перевів з 14 тарифного розряду на 13 тарифний розряд. Відповідно до листа №376 від 07 червня 2017 року відповідач повідомив, що зазначені зміни відбулися оскільки у 2015 році Теофіпольський міський будинок культури працював нестабільно, а позивач не достатньо організовував культурно-дозвіллєву роботу в селищі та у 2016 році робота закладу не покращилась, колективи будинку культури не приймали участь у районних заходах.

Вважає вказані дії відповідача протиправними, оскільки згідно із звітом про діяльність клубного закладу за 2016 рік кількість клубних формувань Теофіпольського міського будинку культури становить 11, кількість обєктів дозвілля 13. Відповідно до Показників для віднесення до груп за оплатою для керівних працівників клубних закладів (Додаток 1 до наказу управління культури, туризму та курортів Хмельницької облдержадміністрації № 73 від 23 березня 2006 року) до 2 групи за оплатою праці відносяться клубні заклади з наступними показниками: 1) кількість постійно діючих протягом року клубних угруповань - 10-13; 2) кількість обєктів дозвілля - 3-4. Отже, за вказаними показниками Теофіпольський міський будинок культури відноситься до 2 групи за оплатою праці. Крім того, Схемою тарифних розрядів посад керівних працівників клубних закладів, центрів культури і дозвілля, центрів дозвілля, парків культури і відпочинку, зоопарків, науково-методичних центрів, організаційно-методичних центрів, будинків народної творчості (таблиця 5 додатку 2 до наказу Міністерства культури та туризму України № 745 від 18 жовтня 2005 року) передбачено, що посада директора клубного закладу, віднесеного до 2 групи по оплаті праці, відноситься до 14-15 тарифних розрядів. А тому, позивач вважав, що переведення відповідачем посади позивача з 15 тарифного розряду на 14 тарифний розряд у 2016 році та на 13 тарифний розряд у 2017 році суперечить вимогам зазначеного нормативного документу. Відповідно, позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просив стягнути з відповідача на свою користь 6716 грн. недоплаченої заробітної плати за період з 01 січня 2016 року по 30 вересня 2017 року та 14614 грн. 50 коп. доплати за вислугу років за період з 01 січня 2016 року по 31 березня 2017 року.

В ході розгляду справи позивач зменшив позовні вимоги, оскільки відповідач виплатив доплату за вислугу років у повному обсязі.

Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 30 січня 2018 року позов ОСОБА_3 до Сектора культури Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області про стягнення недоплаченої заробітної плати задоволено. Стягнуто з Сектору культури Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області на користь ОСОБА_3 6716 грн. недоплаченої заробітної плати за період з 01 січня 2016 року по 30 вересня 2017 року. Стягнуто з Сектору культури Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області в дохід держави 640 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі Сектор культури Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області не погоджується з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. Апелянт вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим через неповноту та неправильність встановлення обставин справи, що мають значення для справи, неправильне дослідження та оцінку доказів та неправильне визначення правовідносин, а також порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до прийняття незаконного рішення. Посилається на помилковість висновку суду про те, що мало місце переведення посади по розрядам та зміна умов праці. Судом не враховано, що фактично мало місце встановлення тарифного розряду для посади працівника, яке відбувається щорічно відповідно до наказу Міністерства культури та туризму України №745 від 18.10.2015 року та наказу Управління культури, туризму та курортів облдержадміністрації №73 від 23.03.2006 року. Тарифні розряди у 2016 та 2017 роках встановлювались відповідачем за результатами діяльності клубного закладу за попередній рік, і рішення компетентного органу про затвердження тарифних розрядів позивачем не оскаржувались.

Учасники справи в судове засідання не зявились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне зясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що у звязку з порушенням відповідачем вимог законодавства про оплату праці, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню недоплачена заробітна плата в розмірі 6716 грн., визначена згідно з наказом Міністерства культури і туризму України від 18.10.2005 року №745 та розрахунку наданого позивачем.

Однак суд дійшов таких висновків при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, порушенні норм матеріального та процесуального права.

Встановлено, що позивач ОСОБА_3 працює на посаді директора Теофіпольського міського будинку культури (а.с. 7-8).

Згідно з наказом відділу культури Теофіпольської райдержадміністрації №4 від 06.01.2016 року «Про затвердження груп з оплатою праці керівних працівників в клубних закладах відповідно показників», було вирішено за результатами роботи закладу за 2015 рік, з 2016 року міському будинку культури встановити 2 групу по оплаті праці та посаду керівника перевести з 15 на 14 розряд.

Крім того, відповідно до наказу сектору культури Теофіпольської райдержадміністрації №4 від 03.01.2017 року «Про затвердження груп з оплатою праці керівних працівників в клубних закладах відповідно показників», було вирішено за результатами роботи закладу за 2016 рік, з 2017 року міському будинку культури встановити 3 групу з оплати праці та посаду керівника перевести з 14 на 13 розряд (а.с. 120).

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи та сторонами не оспорюються.

Як вбачається з п. 3 Наказу Міністерства культури України №745 від 18.10.2005 року «Про впорядкування умов оплати праці працівників культури на основі Єдиної тарифної сітки», керівникам місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, при яких створені централізовані бухгалтерії, керівникам бюджетних установ, закладів та організацій культури в межах фонду заробітної плати, затвердженого в кошторисах, надано право установлювати працівникам цих установ закладів та організацій конкретні розміри посадових окладів та доплат і надбавок до них.

Також п. 3 Додатку 9 Наказу Міністерства культури України №745 від 18.10.2005 року «Про впорядкування умов оплати праці працівників культури на основі Єдиної тарифної сітки», віднесення клубних закладів, центрів культури та дозвілля, парків культури і відпочинку, центрів дозвілля,зоопарків до груп за оплатою праці керівних працівників (підтвердження, підвищення або пониження групи) провадиться щорічно за результатами роботи за минулий рік відповідно до статистичної та фінансової звітності, зокрема органами виконавчої влади підприємств, установ та закладів, у підпорядкуванні або на балансі яких вони перебувають.

Відповідно до наказу Управління культури, туризму та курортів Хмельницької обладміністрації №73 від 23.03.2006 року «Про затвердження показників для віднесення до груп за оплатою праці керівних працівників клубних закладів, центрів культури і дозвілля, парків культури та відпочинку», вирішено начальникам відділів культури райдержадміністрацій та міськвиконкомів віднесення клубних закладів, центрів культури та дозвілля, парків культури, центрів дозвілля до груп з оплатою праці керівних працівників проводити щорічно за результатами роботи за минулий рік відповідно до статистичної та фінансової звітності (а.с. 10).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що видання вказаних вище наказів №4 від 06.01.2016 року, №4 від 03.01.2017 року входить до компетенції керівника відділу (сектору) культури районної державної адміністрації, який вправі регулювати питання оплати праці підлеглих працівників. Також накази ґрунтуються на показниках роботи установи, яку очолює позивач, за 2015 рік, 2016 рік, зокрема на даних звітів про діяльність клубного закладу за 2015-2016 роки, та аналізу цих звітів, рішеннях тарифікаційної комісії (а.с. 57-58, 60-61, 62-64, 98-99, 116-119).

Позовних вимог про визнання вказаних наказів нечинними, незаконними або про їх скасування позивач не заявляв.

За змістом ст.ст. 13, 264 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Таким чином, суд приходить до висновку, що керівник відповідача, діючи в межах визначеної законом компетенції, за наявності для цього повноважень, встановив тарифний розряд та групу оплати праці позивача на 2016-2017 роки. А тому, підстави для задоволення позовних вимог про стягнення недоплаченої заробітної плати відсутні.

З урахуванням встановлених судом обставин справи, суд також приходить до висновку, що доказів зміни істотних умов праці у звязку із змінами в організації виробництва та праці позивач суду не надав, і таких змін відносно позивача не відбулось, оскільки одне лише зменшення розміру заробітної плати не може породжувати змін істотних умов праці в організації виробництва та праці, як це вбачається зі змісту ст. 32 КЗпП України та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів».

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Сектора культури Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області задовольнити.

Рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 30 січня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Сектора культури Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області про стягнення недоплаченої заробітної плати відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 травня 2018 року.

Судді: /підпис/ ОСОБА_4єнта

/підпис/ ОСОБА_1

/підпис/ ОСОБА_2

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду І.В. Пєнта

______________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_5 Провадження № 22-ц/792/561/18

Доповідач Пєнта ОСОБА_6 № 55