АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2018 року

Справа 754/14918/15-ц

провадження № 22-ц/796/2496/2018

Апеляційний суд м .Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

Головуючого судді - Музичко С.Г.,

Суддів - Кирилюк Г.М., Панченка М.М.,

при секретарі - Юрчуку С.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 грудня 2017 року (суддя Галась І.А.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, уточнивши позовні вимоги просила визнати за нею право власності на автотранспортний засіб Єврокар Skoda New Super B Comfort кузов НОМЕР_4, сірого кольору, державний номер НОМЕР_1.

У липні 2017 року позивач змінила підставу позову, уточнивши свої вимоги просила стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію в розмірі 220 000,00 грн. за автотранспортний засіб Єврокар Skoda New Super B Comfort, 2010 року випуску, об'єм двигуна 1781, сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 та стягнути з відповідача на її користь судовий збір.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28 грудня 2017 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації залишено без задоволення.

В поданій апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона за власні кошти, які були отримані в борг від батька та бабусі, придбала автомобіль. Відповідачем у червні 2014 року було відчужено автомобіль, з приводу чого позивач звернулася із заявою до Дніпровського та Оболонського районного управління м.Києва Головного управління МВС України у м.Києві. Зазначає, що сторони фактично припинили шлюбні відносини та проживають окремо з 2013 року.

Також посилається на те, що судом першої інстанції в порушення норм чинного законодавства не досліджено пояснення свідків, надані в судовому засіданні.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Посилається на те, що спірний автомобіль був придбаний за кошти батька позивача для особистих потреб відповідача, що також підтвердила свідок ОСОБА_3 Спірний автомобіль був проданий відповідачем під час перебування з позивачем у шлюбі, кошти від продажу останнього були витрачені на потреби сім'ї. На його думку, спірний автомобіль є його особистою приватною власністю.

Також посилається на те, що позивач звернулася до суду з пропуском строку позовної давності, оскільки її права були порушені під час реєстрації права власності за відповідачем на автомобіль у 2011 році.

В судовому засіданні позивач апеляційну скаргу підтримала частково, просила стягнути з відповідача грошову компенсацію в розмірі 122 000,00 грн. за Ѕ частину вартості спірного автомобіля.

У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, та застосувати до позовних вимог строк позовної давності.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України від 02 червня 2016 року №1402- VІІІ "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць) , та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що спірний автомобіль проданий відповідачем після розірвання шлюбу.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом встановлено, що з 02.09.2006 року сторони перебували у зареєстровану шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва від 02.09.2016 року, актовий запис №719.

12.01.2011 року між ТОВ «Паритет-Моторс» та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу №12/1/2011-40, у відповідності до якого ОСОБА_2 придбав автотранспортний засіб Єврокар Skoda New Super B Comfort у ТОВ «Паритет-Моторс», в особі директора Підприємства КісельоваДмитра Вікторовича, що діє на підставі Статуту (продавець).

Відповідно до АКТу приймання-передачі №ЦМ-0000002 від 14.01.2011 року ТОВ «Паритет-Моторс» в особі директора Шепель В.М., передало, а ОСОБА_2 отримав на підставі договору купівлі-продажу автомобіль Єврокар Skoda New Super B Comfort 1,8 МКП 8Е8Е, крім того одержувач отримав наступне: справку-рахунок, митну декларацію (оригінал), сертифікат якості, транзитні номери, керівництво з експлуатації та сервісну книгу на укр. мові, з переліком СТО для проходження гарантійного обслуговування, видаткову накладну, податкову накладну, ключі - 2 шт., брелоки - 2 шт. Стан автомобіля: автомобіль новий знаходився у технічно справному стані, комплектність відповідала специфікації заводу-виготовлювача та комплектації за договором.

11.06.2014 року було проведено перереєстрацію транспортного засобу Skoda New Super B Comfort, відповідно до заяви №41334850 від 11.06.2014 року, поданої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, до начальника ВПЕП-7 УДАІ в м. Києві

Відповідно до довідки-рахунку ТОВ «АВТОТРЕЙД-РС» від 11.06.2014 року №472477, серія ВІА, виданої ОСОБА_7 про те, що йому продано та видано автомобіль легковий, марки Skoda Super B Comfort 1.8, двигун НОМЕР_6, кузов НОМЕР_4, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_7, вартістю 244 000 грн.

Рішенням Броварського міськрайонного районного суду Київської області від 20.01.2015 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано. Рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили.

Вказаним рішенням встановлено, що з липня 2014 року сторони фактично припинили шлюбі відносини та проживають окремо.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно із частиною першою статті 61 Сімейного кодексу України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до частини першої статті 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Згідно із частиною 1 першою статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до положень частини першої та другої статті 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз'яснено, що рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено частиною першою статті 63 СК України, частиною першою статті 65 СК України. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

З матеріалів справи слідує, що легковий автомобіль, марки Skoda Super B Comfort 1.8, двигун НОМЕР_6, кузов НОМЕР_4, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_7, набутий відповідачем за час перебування у шлюбі з позивачем та відчужені відповідачем без згоди позивача, чим порушено право власності останньої.

Суд першої інстанції неправомірно дійшов до висновку, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позивач надала згоду на продаж автомобіля, а кошти отриманні від продажу були використані подружжям.

Той факт, що позивач звернулась до суду з вказаним позовом, а відповідач не надав суду докази наявності її згоди на продаж спільного майна подружжя, вказує на необізнаність позивача щодо розпорядження відповідачем спільним майном подружжя.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що спірний автомобіль був придбаний за особисті кошти позивача, отримані нею в борг від її батька, а тому автомобіль є її особистою приватною власністю.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

Позивач не довела, що автомобіль був придбаний за її особисті кошти, а посилання на розписку від 12.01.2011 року у відповідності до якої вона отримала грошові кошти в борг від ОСОБА_9 для придбання автомобіля не може бути підставою для визнання автомобіля її особистою приватною власністю. У подружжя виникло зобов'язання у вигляді повернення коштів за розпискою, виконання якого подружжя здійснює як солідарні боржники. Позивач не посилалася, що грошові кошти, які отримані в борг для придбання автомобіля, були повернуті не за спільні кошти подружжя.

Позивач у судовому засіданні суду апеляційної інстанції пояснила, що легковий автомобіль, марки Skoda Super B Comfort 1.8, двигун НОМЕР_6, кузов НОМЕР_4, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_7, є спільним майном подружжя та підлягає поділу, а відтак просила задовольнити її позовні вимоги частково.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації Ѕ частини вартості спірного автомобіля.

Твердження відповідача, що позивачем неправильно обрано спосіб захисту її порушених прав, є безпідставними.

Позивач звернулася до суду з позовом про поділ майна подружжя та просила визнати за нею право власності на автомобіль. Змінивши свої позовні вимоги позивач просила стягнути з відповідача на свою користь грошову компенсацію вартості автомобіля, вважаючи його своєю особистою приватною власністю. Тобто, позивач звернулася до суду за захистом порушених прав у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя шляхом стягнення з відповідача на її користь вартості спірного майна.

Відповідач не звертався до суду першої інстанції із письмовою заявою про застосування строків позовної давності. А твердження у відзиві, що позивачем пропущено строки позовної давності не відповідають дійсності, оскільки спірний автомобіль відчужено відповідачем 11.06.2014 року, а позивач звернулася до суду у жовтні 2015 року.

Судом першої інстанції не були враховані вищезазначені обставини, неправильно застосовані норми матеріального права, тому колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 грудня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_3) грошову компенсацію в розмірі 122 000,00 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді