ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року

м.Суми

Справа №583/2622/16-ц

Номер провадження 22-ц/788/794/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Біляєвої О. М. , Криворотенка В. І.

сторони:

позивач ОСОБА_1;

відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3;

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 березня 2018 року в складі судді Ільченко В.М., ухвалене у м. Охтирка, повний текст якого складений 13 березня 2018 року,

в с т а н о в и в:

18 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, вимоги якого уточнила у жовтні 2017 року, мотивуючи тим, що вона є власником квартири № 172, розташованої на третьому поверсі по вул. Паркова,1 в м. Охтирка Сумської області, що належить їй на підставі свідоцтва про право власності на житло та свідоцтв про право на спадщину за законом.

Квартира № 176, власниками якої є відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, розташована поверхом вище.

17 травня 2016 року позивач виявила, що її квартира залита водою. Залиття квартири відбулося з вище розташованої квартири № 176, де проводився капітальний ремонт.

Внаслідок залиття пошкоджена повністю підлога по всій квартирі, стіни з шпалерами та те, що було закріплено на стінах, меблі, побутова техніка, речі домашнього вжитку.

З цього приводу вона звернулась до власника квартири № 176 ОСОБА_2 з претензією щодо залиття квартири і останній пообіцяв відшкодувати завдані збитки. Проте, продовжуючи ремонт, відповідачі залили її квартиру вдруге, але не водою а цементним розчином.

Згідно з актом огляду ПП «Базис» від 17 травня 2016 року, причиною залиття є демонтаж приладів опалення і не встановлення запірної арматури на мережах опалення, що призвело до затоплення всіх кімнат квартири № 172.

В добровільному порядку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовились відшкодувати завдані збитки, а тому просила стягнути з них на її користь в рахунок відшкодування збитків, завданих залиттям квартири водою з централізованої системи опалення 44294 грн. відновлювального ремонту, необхідного для усунення пошкоджень, завданих залиттям та 1465 грн. внаслідок залиття та пошкодження речей у квартирі, а всього 45759 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 11000 грн.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 березня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1102,40 грн. в прибуток держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

При цьому зазначає, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив той факт, що в залитті квартири позивача є вина власника квартири № 176, оскільки він самовільно втрутився в систему теплопостачання і теплоспоживання, не подавши заявки теплопостачальній організації про видачу технічних умов для реконструкції системи теплопостачання.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_4 посилається на те, що суд першої інстанції правильно встановив відсутність причинного звязку між діями та поведінкою відповідачів до виникнення затоплення та збитками потерпілої. Позивач в апеляційній скарзі не вказала, які саме дії чи бездіяльність відповідачів, на її думку, призвели до затоплення її квартири.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Пунктом 8 частини першої розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, також визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на праві власності належить квартира № 172 по вул. Паркова (Гончаренко), 1 в м. Охтирка на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03 травня 1993 року, свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 грудня 1994 року, свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 жовтня 1998 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 07 липня 2016 року (т. 1, а.с. 6-7).

Квартири № 176, що розташована поверхом вище у будинку № 1 по вул. Паркова в м. Охтирка належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 22 березня 2016 року (т. 2, а.с. 94-95).

17 травня 2016 року відбулося залиття квартири позивача і в цей день працівниками ПП «Базис» складено акт про залиття квартири, з якого вбачається, що причиною залиття є демонтаж приладів опалення і не встановлення запірної арматури на мережах опалення, що призвело до затоплення всіх кімнат квартири (т.1, а.с. 12).

Згідно з актом від 17 травня 2016 року про залиття, що трапилось за відсутності батарей на системі опалення в квартирі АДРЕСА_1 було пошкоджено: «спальня 4» стеля поклеєна шпалерами - залито примикання стін до стелі по периметру кімнати 11 м/п х 0,5 м2 і посередині стелі 4,4 м/п х 0,8 м2; стіни шпалери залито 7,5 м2, часткове відставання від стелі 0,8 м/п х 0,5 м2; підлога лінолеум здуття та відставання 4,4 м/п х 0,5 м2; «спальня 3» стеля шпалери часткове відставання від стелі по стикам шпалер 8,7 м/п; підлога лінолеум здуття та відставання 2 м2; зала: стеля вапнування залито 16,5 м2 , пошкоджено штукатурка стику плит на стелі 2,3 х 0,15; стіни шпалери часткове відставання від стіни 16,6 м2; підлога лінолеум здуття та відставання 8,6 м2; коридор: стіни шпалери пошкоджено штукатурка, порвані шпалери 0,26 м2; кухня: стеля плитка з штучного матеріалу часткове відставання 0,23 м; стіна шпалери часткове відставання від стіни та відставання по стикам шпалер 3,3 м/п. В залі кімнаті залито в кутку телевізор Samsung (т. 1, а.с. 58).

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 18 від 16 лютого 2017 року, розмір матеріальної шкоди, завданої власнику квартири АДРЕСА_2 внаслідок залиття 17 травня 2016 року, з урахуванням прибутку, коштів на покриття загальновиробничих та адміністративних витрат і ПДВ становить 20400,59 грн. (т. 1, а.с. 66-102).

З акту ФОП ОСОБА_5 № 1 від 25 грудня 2016 року технічного стану обладнання вбачається, що у звязку з затопленням квартири залитий телевізор Samsung CS 29247HSQ, в результаті чого згорів кінескоп. Вартість заміни кінескопу становить 650 грн. (т. 1, а.с. 171).

Згідно з висновком судової комплексної додаткової будівельно-технічної та товарознавчої експертизи № 640-644 від 19 серпня 2017 року, загальний розмір матеріальної шкоди, завданої залиттям приміщення квартири № 172 в будинку по вул. Паркова, 1 в м. Охтирка Сумської області, складає 30080 грн., розмір матеріальної шкоди, завданої ОСОБА_1 в результаті пошкодження рухомого майна в приміщеннях зазначеної квартири, складає 1465 грн., вартість відновлювального ремонту, необхідного для усунення пошкоджень, завданих залиттям квартири, складає 44294 грн. (т. 1, а.с. 177-217).

Адміністрацією ПП «Базис» мешканці будинку по вул. Паркова, 1 в м. Охтирка Сумської області повідомлялися, що з 10 жовтня 2016 року у будинку будуть заповнюватися тепломережі та рекомендувалося перевірити у квартирах щільність тепломереж, підключення батарей, стан запірної арматури на тепломережах (т. 2, а.с. 40).

Згідно з відповіддю ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ» № 1205 від 03 листопада 2016 року, встановлення запірної арматури на мережах та приладах опалення будинку по вул. Паркова, 1 в м. Охтирка Сумської області повинно відповідати проектній документації, інше категорично заборонено. Після закінчення опалювального сезону запірна арматура внутрішньобудинкової системи опалення повинна бути закрита. Роботи з утримання та технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем опалення здійснює організація, яка обслуговує зазначений будинок (т. 2, а.с. 39).

Рішення суду першої інстанції про залишення позовних вимог без задоволення мотивоване тим, що відсутня вина відповідача у залитті квартири позивача, що відбулося в мережі центрального опалення у неопалювальний період за відсутності попередження про проведення профілактичних робіт.

Такий висновок суду узгоджується з матеріалами справи та відповідає вимогам закону.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Отже однією з необхідних умов цивільно-правової відповідальності є наявність безпосереднього причинного звязку між протиправною поведінкою правопорушника і збитками потерпілої сторони. Для притягнення особи до цивільно-правової відповідальності потрібен повний склад правопорушення, що складається з чотирьох елементів (протиправність, шкода, причинний звязок, вина). За відсутності хоча б одного з цих елементів (крім випадків відповідальності без вини), цивільна відповідальність не настає.

Згідно з ч. 2 ст. 383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів дійшов обгрунтованого висновку про те, що залиття належної позивачу квартири сталося не з вини власника квартири АДРЕСА_3.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_2 самовільно втрутився в систему теплопостачання і тепло споживання, не подавши заявки теплопостачальній організації про видачу технічних умов для реконструкції системи теплопостачання, спростовуються матеріалами справи.

Вбачається, що заміна батарей опалення здійснювалось відповідачем після закінчення опалювального сезону, що не заперечували і самі сторонами.

Крім того, ОСОБА_2 перед початком ремонтних робіт по заміні батарей опалення звертався з дозволом до ПП «Базис», яка обслуговує вказаний будинок і отримав дозвіл на їх заміну, що підтверджується показаннями свідків, допитаних в судовому засіданні судом першої інстанції.

Про те, що 17 травня 2016 року тепломережі будуть заповнюватися водою у звязку з профілактичними чи випробувальними роботами ніякого оголошення ПП «Базис» не було. Тобто, мешканці будинку № 1 по вул. Паркова в м. Охтирка не були своєчасно попереджені про роботи такого плану.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були правильно застосовані норми матеріального та додержані норми процесуального права.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення суду слід залишити без змін.

21 травня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до апеляційного суду із заявою про залишення позову без розгляду, посилаючись на п. 4 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Проте, нормами ЦПК України не передбачено залишення позову без розгляду за заявою позивача на стадії апеляційного перегляду справи. Ці норми закону застосовуються судом першої інстанції під час розгляду справи по суті. Тому заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 18 квітня 2018 року за клопотанням ОСОБА_1 відстрочено сплату судового збору в сумі 1653,6 грн. за подання апеляційної скарги на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 березня 2018 року на підставі ч. 1 ст. 136 ЦПК України.

Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, необхідно стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1653,6 грн. за подання апеляційної скарги на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 березня 2018 року, сплату якого їй було відстрочено ухвалою апеляційного суду від 18 квітня 2018 року до ухвалення судового рішення у справі.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України) і тому, відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст. ст. 375, 381- 384, 389 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 березня 2018 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір в сумі 1653,6 грн. за подання апеляційної скарги на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 березня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ю. Кононенко

ОСОБА_6

ОСОБА_7