АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2496/18 Справа № 209/6568/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Лобарчук О.О. Доповідач - Єлізаренко І.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», ОСОБА_4, ОСОБА_5, орган опіки та піклування адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради про встановлення сервітуту на право користування житлом, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_2, треті особи ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_4, ОСОБА_5, служба у справах дітей Дніпровського райвиконкому в м. Дніпродзержинська про встановлення сервітуту на право користування житлом.

В обґрунтування позовних вимог, які уточнювалися в ході судового розгляду, позивач ОСОБА_3 посилався на те, що його батьки - мати ОСОБА_4 та батько ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 23 липня 1994 року. Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народився він, ОСОБА_3 07 липня 2003 року за договором купівлі-продажу, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Моісеєнко В.М. (реєстровий № 1262) його мати придбала двокімнатну квартиру № АДРЕСА_1, жилою площею 28,4 кв. м. Він був зареєстрований в цій квартирі з 2005 року разом із батьками. 04 липня 2008 року його батько ОСОБА_5 уклав із АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», два договори споживчого кредиту: № на суму 20 000 доларів США та №0 на суму 1 195 грн. 04 липня 2008 року в рахунок забезпечення виконання зобов'язань за укладеними ОСОБА_3 договорами споживчого кредиту його матір'ю ОСОБА_4 із ПАТ «УкрСиббанк» був укладений іпотечний договір №0/1, за яким вона передала банку в іпотеку вищевказану квартиру. ОСОБА_5 отриманий кредит банку не повернув, залишив сім'ю і проживає окремо. 15 грудня 2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кохан Г.Л. був вчинений виконавчий напис на суму боргу, зареєстрований в реєстрі за №972. 18 грудня 2009 року Дніпровським відділом державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції було відкрите виконавче провадження ВП № 16618711 про звернення стягнення на нерухоме майно: квартиру № АДРЕСА_1 на користь АКІБ «УкрСиббанк». 03 червня 2013 року на виконання виконавчого напису квартира була продана з прилюдних торгів відповідачу ОСОБА_2 за 70 050 грн. На час укладення іпотечного договору і по теперішній час разом з батьками в квартирі проживає малолітня дитина віком 13 років. На момент укладення договору іпотеки зазначені відомості були відомі з паспортів його батьків. На момент укладення договору іпотеки, він, як малолітня особа, мав право користування житловим приміщенням за зазначеною вище адресою, тому його мати ОСОБА_4, не вправі була укладати договір іпотеки цього нерухомого майна без дозволу органу опіки і піклування. Ніякої згоди на укладення договору іпотеки орган опіки та піклування - служба у справах дітей Дніпровської міської ради м. Дніпродзержинська не надавав. Таким чином, договір іпотеки, предметом якого є житлова квартира № 62, право на користування якою він мав як малолітня особа, був укладений ОСОБА_4 без дозволу органу опіки і піклування. Крім того, зазначив, що ОСОБА_2, який придбав квартиру з торгів, вимагає від нього її звільнити, оскільки він йому, як новому власнику, заважає нею користуватися. Ні він, ні його батьки іншого житла не мають, придбати собі інше житло також не має змоги, оскільки йому лише 20 років, він навчається, самостійного заробітку, щоб мати змогу купити житло, або орендувати житло для мешкання він також не має. Його вини немає в тому, що батьки не повернули отриманого кредиту, договір іпотеки уклали без врахування його інтересів та його права на житло і квартира продана з торгів. В 2013 році батьки розірвали шлюб, матеріальної допомоги йому не надають. 04 липня 2008 року його батько ОСОБА_5 уклав із ПАТ «УкрСиббанк» два договори споживчого кредиту для споживчих цілей, а не для придбання житла. Квартира була придбана значно раніше, а саме 07 липня 2003 року за договором купівлі-продажу, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Моісеєнко В.М. Вважає, що має право на встановлення сервітуту. На підставі викладеного просив суд встановити йому сервітут - право на проживання у кімнаті площею 11,6 кв. м квартири АДРЕСА_1 і право користування кухнею, ванною, вбиральнею, коридором, лоджією в цій квартирі без визначення строку; звільнити його від плати за користування квартирою на період до його працевлаштування; стягнути з відповідача судовий збір у справі (т.1, а.с.2, 3, 131-133, т2 а.с.93, 94).

20 лютого 2014 року в судовому засіданні було замінено третю особу з служба у справах дітей Дніпровського райвиконкому в м. Дніпродзержинська на орган опіки та піклування адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради (т.1 а.с.66).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 квітня 2016 року було відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_4, ОСОБА_5, Орган опіки та піклування Адміністрації Дніпровського району м.Дніпродзержинська про встановлення сервітуту на право користування житлом (т1 а.с.160-163).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2016 року рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_4, ОСОБА_5, Орган опіки та піклування Адміністрації Дніпровського району м.Дніпродзержинська про встановлення сервітуту на право користування житлом залишено без змін (т.2 а.с.24,25).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 15 березня 2017 року рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (т.2 а.с.46-48).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 грудня 2017 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_3Визначено зміст сервітуту, який полягає в користуванні ОСОБА_3 квартирою АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_2 Встановлено ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право постійного користування і проживання в кімнаті площею 11,6 кв.м квартири АДРЕСА_1, з покладенням обов'язку використати об'єкт сервітуту виключно за його цільовим призначенням. Встановлено ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 право постійного користування кухнею (в тому числі сантехнікою, газовою плитою, які розміщені в кухні), приміщенням ванної кімнати та санвузлу (в тому числі і розміщеною в них сантехнікою), вбиральнею, коридором, лоджією квартири АДРЕСА_1. У разі відчуження ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 сервітут зберігає свою чинність. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в сумі 114, 70 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено (т.2 а.с.118-123).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду від 26 грудня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, батьками позивача ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (т.1 а.с.7).

Батьки позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 липня 1994 року по 14 грудня 2013 року (т.1 а.с.6, 46).

07 липня 2003 року ОСОБА_4 придбала квартиру АДРЕСА_1, згідно договору купівлі-продажу квартири від 07 липня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Моісеєнко В.М., (т.1 а.с.21).

04 липня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та батьком позивача ОСОБА_5 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно якого ОСОБА_5 отримав кредит у розмірі 20 000 доларів США з кінцевим терміном повернення 04 липня 2018 року (т.1 а.с.12-19).

В забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_5 по договору про надання споживчого кредиту №0 від 04 липня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_4 04 липня 2008 року було укладено Іпотечний договір № /1, відповідно до якого остання передала Банку в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить іпотекодавцю на праві власності, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 07 липня 2003 року Моісеєнко В.М. приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу, за реєстровим № 1292 (т.1, а.с.10-11).

Таким чином, спірна квартира за адресою: АДРЕСА_1, яка була передана в іпотеку банку ОСОБА_4 за Іпотечним договором №/1 від 04 липня 2008 року була придбана не за кредитні кошти, надані банком ОСОБА_5 за договором про надання споживчого кредиту №0, а на підставі договору купівлі-продажу квартири від 07 липня 2003 року, посвідчено приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Моісеєнко В.М.

15 грудня 2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кохан Г.Л. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №972, про звернення стягнення на нерухоме майно - належну ОСОБА_4 квартиру, яка передана в іпотеку в забезпечення виконання зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту №0 від 04 липня 2008 року, в рахунок задоволення вимог банку за вказаним договором, які станом на 08 грудня 2009 року становлять 21.650 доларів США 63 центи (т.1 а.с.20).

Згідно акту про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 12 червня 2013 року, 03 червня 2013 року Дніпропетровською філією ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» відповідно до договору №08/216/13/І-09н від 01 квітня 2013 року, укладеного з Дніпровським відділом державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції, відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 15 липня 1999 року № 42/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 липня 1999 року за № 480/3773 за адресою: м.Дніпродзержинськ, пр. Перемоги, 63 проведено прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме (лот №1): двокімнатна квартира АДРЕСА_1, житловою площею 28,4 кв. м., загальна площа 48,7 кв. м. розташована на 7 поверсі 9-поверхового будинку, а саме: 1-а кімната 16,8 м. кв., 2-а кімната 11,6 м. кв., кухня 7,9 м. кв., вбиральня 1,1 м. кв., ванна кімната 2,6 м. кв., коридор 3,8 м. кв., коридор 3,2 м. кв., лоджія 1,7 м. кв., матеріал зовнішніх стін залізобетонні панелі, що раніше належала боржникові ОСОБА_4 на підставі договору купівлі - продажу від 07 липня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського МНО Моісеєнко В.М., за реєстровим №1292 та зареєстрованого в Обласному комунальному підприємстві «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» 14 липня 2003 року, реєстраційний номер: 126288, номер запису: 20828, в книзі: 114.

Продаж вищевказаного майна здійснено при примусовому виконанні виконавчого провадження № 16618711, з виконання вищевказаного виконавчого напису № 972 від 15 грудня 2009 року.

Переможець аукціону є ОСОБА_2, яким сплачено за придбане майно суму 70 050 грн. (т.1 а.с.20).

Право власності на квартиру АДРЕСА_1 04 липня 2013 року зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2 (т.1 а.с.38, 39-40).

Рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 лютого 2015 року у цивільній справі № 209/6042/13-ц за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Кохан Г.Л., ПАТ «Дельта Банк», треті особи Приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Прожуган М.А., ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція», Дніпровський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, Служба у справах дітей Дніпровського районного виконавчого комітету в місті Дніпродзержинську, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ТОВ «Вердикт Фінанс» про визнання іпотечного договору недійсним було відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3 до ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Кохан Г.Л., ПАТ «Дельта Банк», треті особи Приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Прожуган М.А., ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція», Дніпровський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, Служба у справах дітей Дніпровського районного виконавчого комітету в місті Дніпродзержинську, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ТОВ «Вердикт Фінанс» про визнання іпотечного договору недійсним (т.1 а.с.86-89).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2015 року рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 лютого 2015 року у цивільній справі № 209/6042/13-ц за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Кохан Г.Л., ПАТ «Дельта Банк», треті особи Приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Прожуган М.А., ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція», Дніпровський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, Служба у справах дітей Дніпровського районного виконавчого комітету в місті Дніпродзержинську, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ТОВ «Вердикт Фінанс» про визнання іпотечного договору недійсним залишено без змін (т.1 а.с.92).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 жовтня 2015 року рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2015 року залишено без змін (т.1 а.с.124-125).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції посилався на наявність правових підстав для встановлення сервітуту, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для часткового скасування рішення суду та ухвалення нового рішення у відповідній частині.

За змістом ч. 1 ст. 575 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобов'язання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом.

Частиною 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку жилий будинок чи жиле приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного жилого приміщення, є ст. 109 ЖК УРСР, у частині першій якої передбачені підстави виселення.

За змістом ч. 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ч. 3 ст. 109 ЖК УРСР після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку жилий будинок чи жиле приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити жилий будинок чи жиле приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють жилий будинок або жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 109 ЖК УРСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Отже особам, яких виселяють із жилого будинку (жилого приміщення), що є предметом іпотеки і придбаний не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла, при зверненні стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку одночасно надається інше постійне житло. При цьому за положенням ч. 2 ст. 109 ЖК УРСР постійне житло вказується в рішенні суду.

При виселенні в судовому порядку з іпотечного майна, придбаного не за рахунок кредиту і забезпеченого іпотекою цього житла, відсутність постійного жилого приміщення, яке має бути надане особі одночасно з виселенням, є підставою для відмови в задоволенні позову про виселення.

Виселення громадян з іпотечного майна, придбаного за рахунок кредитних коштів, є підставою для надання цим громадянам жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання (ч. 4 ст. 109 ЖК УРСР).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 395 ЦК України речовими правами на чуже майно є право користування (сервітут).

Відповідно до ч. 1 ст. 401 ЦК України, право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Батьками позивача ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (т.1 а.с.7).

Батьки позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 липня 1994 року по 14 грудня 2013 року (т.1 а.с.6, 46).

07 липня 2003 року ОСОБА_4 придбала квартиру АДРЕСА_1, згідно договору купівлі-продажу квартири від 07 липня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Моісеєнко В.М., (т.1 а.с.21).

04 липня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та батьком позивача ОСОБА_5 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно якого ОСОБА_5 отримав кредит у розмірі 20 000 доларів США з кінцевим терміном повернення 04 липня 2018 року (т.1 а.с.12-19).

У забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_5 по договору про надання споживчого кредиту №0 від 04 липня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_4 04 липня 2008 року було укладено Іпотечний договір № /1, відповідно до якого остання передала Банку в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить іпотекодавцю на праві власності, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 07 липня 2003 року Моісеєнко В.М. приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу, за реєстровим № 1292 (т.1, а.с.10-11).

Отже, спірна квартира за адресою: АДРЕСА_1, яка була передана в іпотеку банку ОСОБА_4 за Іпотечним договором №/1 від 04 липня 2008 року була придбана не за кредитні кошти, надані банком ОСОБА_5 за договором про надання споживчого кредиту №0, а на підставі договору купівлі-продажу квартири від 07 липня 2003 року, посвідчено приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Моісеєнко В.М.

15 грудня 2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кохан Г.Л. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №972, про звернення стягнення на нерухоме майно - належну ОСОБА_4 квартиру, яка передана в іпотеку в забезпечення виконання зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту №0 від 04 липня 2008 року, в рахунок задоволення вимог банку за вказаним договором, які станом на 08 грудня 2009 року становлять 21.650 доларів США 63 центи (т.1 а.с.20).

Згідно акту про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 12 червня 2013 року, 03 червня 2013 року Дніпропетровською філією ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» відповідно до договору №08/216/13/І-09н від 01 квітня 2013 року, укладеного з Дніпровським відділом державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції, відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 15 липня 1999 року № 42/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 липня 1999 року за № 480/3773 за адресою: м.Дніпродзержинськ, пр. Перемоги, 63 проведено прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме (лот №1): двокімнатна квартира АДРЕСА_1, житловою площею 28,4 кв. м., загальна площа 48,7 кв. м. розташована на 7 поверсі 9-поверхового будинку, а саме: 1-а кімната 16,8 м. кв., 2-а кімната 11,6 м. кв., кухня 7,9 м. кв., вбиральня 1,1 м. кв., ванна кімната 2,6 м. кв., коридор 3,8 м. кв., коридор 3,2 м. кв., лоджія 1,7 м. кв., матеріал зовнішніх стін залізобетонні панелі, що раніше належала боржникові ОСОБА_4 на підставі договору купівлі - продажу від 07 липня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського МНО Моісеєнко В.М., за реєстровим №1292 та зареєстрованого в Обласному комунальному підприємстві «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» 14 липня 2003 року, реєстраційний номер: 126288, номер запису: 20828, в книзі: 114.

Продаж вищевказаного майна здійснено при примусовому виконанні виконавчого провадження № 16618711, з виконання вищевказаного виконавчого напису № 972 від 15 грудня 2009 року.

Переможець аукціону є ОСОБА_2, яким сплачено за придбане майно суму 70 050 грн. (т.1 а.с.20).

Право власності на квартиру АДРЕСА_1 04 липня 2013 року зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2 (т.1 а.с.38, 39-40).

З матеріалів справи вбачається ОСОБА_3 звертався до суду з позовом про визнання недійсним вищевказаного іпотечного договору.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 лютого 2015 року у цивільній справі № 209/6042/13-ц за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Кохан Г.Л., ПАТ «Дельта Банк», треті особи Приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Прожуган М.А., ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція», Дніпровський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, Служба у справах дітей Дніпровського районного виконавчого комітету в місті Дніпродзержинську, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ТОВ «Вердикт Фінанс» про визнання іпотечного договору недійсним було відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3 до ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Кохан Г.Л., ПАТ «Дельта Банк», треті особи Приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Прожуган М.А., ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція», Дніпровський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, Служба у справах дітей Дніпровського районного виконавчого комітету в місті Дніпродзержинську, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ТОВ «Вердикт Фінанс» про визнання іпотечного договору недійсним (т.1 а.с.86-89).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2015 року рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 лютого 2015 року у цивільній справі № 209/6042/13-ц за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Кохан Г.Л., ПАТ «Дельта Банк», треті особи Приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Прожуган М.А., ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція», Дніпровський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, Служба у справах дітей Дніпровського районного виконавчого комітету в місті Дніпродзержинську, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ТОВ «Вердикт Фінанс» про визнання іпотечного договору недійсним залишено без змін (т.1 а.с.92).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 жовтня 2015 року рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2015 року залишено без змін (т.1 а.с.124-125).

Крім того, з матеріалів справи вбачається мати позивача - ОСОБА_4 зверталася до суду з позовом до Дніпровського відділу ДВС ДМУЮ, ПП «Спеціалізоване підприємство юстиція», ОСОБА_2, треті особи ПАТ «Укрсиббанк», ТОВ «Вердикт Фінанс», ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання прилюдних торгів недійсними, скасування акту про проведення прилюдних торгів.

ОСОБА_2 звертався із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення та зняття з реєстраційного обліку, в якому просив виселити із вказаної спірної квартири ОСОБА_4 та членів її сім'ї (т.2 а.с.223-225).

Рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Дніпровського відділу ДВС ДМУЮ, ПП «Спеціалізоване підприємство юстиція», ОСОБА_2, треті особи ПАТ «Укрсиббанк», ТОВ «Вердикт Фінанс», ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання прилюдних торгів недійсними, скасування акту про проведення прилюдних торгів та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , треті особи ЖБК №43 м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, ГУ Державної реєстраційної служби України в Дніпропетровській області про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення та зняття з реєстраційного обліку у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 було відмовлено та у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено (т.2 а.с. 215-218).

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2018 року вказане рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 жовтня 2016 року залишено без змін (т.2 а.с.219, 220).

Таким чином, рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 жовтня 2016 року, яке набрало законної сили, відмовлено у задоволенні вимог ОСОБА_2 про виселення ОСОБА_4 та членів її сім'ї із спірної квартири.

З матеріалів справи вбачається та визнається сторонами позивач у справі, що переглядається ОСОБА_3 на теперішній час зареєстрований та проживає у вищевказаній квартирі (т.1 а.с.24).

ОСОБА_2 у квартирі не зареєстрований та не проживає.

Звернувшись до суду зі вказаними позовними вимогами у даній справі, ОСОБА_3 посилався на те, що йому слід встановити сервітут - право на проживання у кімнаті площею 11,6 кв. м квартири АДРЕСА_1, оскільки він має право на користування вказаним житлом. Просив встановити сервітут не обмежений часом (т.1 а.с. 2, 3, 131-133).

Частиною 1 ст. 402 ЦК України передбачено, що сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Згідно ст. 403 ЦК України, сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Сервітут може бути встановлений на певний строк або без визначення строку. Особа, яка користується сервітутом, зобов'язана вносити плату за користування майном, якщо інше не встановлено договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут не підлягає відчуженню. Сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпоряджання цим майном. Сервітут зберігає чинність у разі переходу до інших осіб права власності на майно, щодо якого він встановлений. Збитки, завдані власникові (володільцеві) земельної ділянки або іншого нерухомого майна, особою, яка користується сервітутом, підлягають відшкодуванню на загальних підставах.

Відповідач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1, яка була придбана ним на прилюдних торгах, що були проведені 03 червня 2013 року та належала боржнику ОСОБА_4 Продаж вказаного нерухомого майна здійснено при примусовому виконанні виконавчого провадження з виконання виконавчого напису №972 від 15 грудня 2009 року, вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського МУЮ Кохан Г.Л. про звернення стягнення на нерухоме майно - вищевказану квартиру, що належала ОСОБА_4 для задоволення вимог

АКІБ «УкрСиббанк».

Таким чином, між ОСОБА_4 та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», виникли відносини, які регулюються Законом України «Про іпотеку».

Слід зазначити, саме банком мали б бути врегульовані відносини щодо виселення осіб, які проживають у квартирі, яка передавалася банку в іпотеку і на яку було звернуто стягнення, відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку».

Рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 жовтня 2016 року, яке набрало законної сили, було встановлено, що квартира, яку було передано ОСОБА_4 в іпотеку банку, не придбавалася за кредитні кошти, отримані у банку батьком позивача, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для виселення ОСОБА_4 та членів її сім'ї без надання іншого жилого приміщення, відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку» та ЖК України.

За наявності вищевказаних обставин, враховуючи, що між позивачем, як сином іпотекодавця ОСОБА_4, та відповідачем, як власником на теперішній час квартири, яка передавалася в іпотеку банку та була придбана ним на прилюдних торгах, не виникли відповідні правовідносини для встановлення для ОСОБА_3 сервітуту - право на проживання у квартирі.

Як було встановлено позивач ОСОБА_3 проживає та зареєстрований у спірній квартирі АДРЕСА_1 і на теперішній час. Рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 жовтня 2016 року, яке набрало законної сили, було відмовлено у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 про виселення матері позивача ОСОБА_4 та членів її сім'ї зі вказаної квартири.

Крім того, позивачем, за умови наявності всіх обставин справи, не було надано суду належних доказів на підтвердження того, що він не має можливості задовольнити свої потреби в інший спосіб, ніж встановлення сервітуту - право на проживання у квартирі, у якій він на теперішній час проживає та зареєстрований та у виселенні з якої його було відмовлено ОСОБА_2 рішенням суду.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду частковому скасуванню в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 з постановленням в цій частині нового рішення про відмов у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про встановлення сервітуту на право користування житлом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», ОСОБА_4, ОСОБА_5, орган опіки та піклування адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради про встановлення сервітуту на право користування житлом скасувати частково в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення сервітуту на право користування житлом: Визначення змісту сервітуту, який полягає в користуванні ОСОБА_3 квартирою АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_2, встановлення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право постійного користування і проживання в кімнаті площею 11,6 кв.м квартири АДРЕСА_1, з покладенням обов'язку використати об'єкт сервітуту виключно за його цільовим призначенням, встановлення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 право постійного користування кухнею (в тому числі сантехнікою, газовою плитою, які розміщені в кухні), приміщенням ванної кімнати та санвузлу (в тому числі і розміщеною в них сантехнікою), вбиральнею, коридором, лоджією квартири АДРЕСА_1, у разі відчуження ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 сервітут зберігає свою чинність та скасувати в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судового збору в розмірі 114 грн. 70 коп.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», ОСОБА_4, ОСОБА_5, орган опіки та піклування адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради про встановлення сервітуту на право користування житлом - відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді