Справа № 368/318/18
Провадження № 2/368/238/18
Рішення

Іменем України

(Заочне)

"03" травня 2018 р. Кагарлицький районний суд

Київської області в складі:

головуючого судді Кириченка В.І.

при секретарі Трохименко Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про тлумачення змісту заповіту,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду та просив розтлумачити заповіт ОСОБА_3 від 08.12.2009 року посвідчений секретарем виконавчого комітету Переселенської сільської ради ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за №22, а саме що ОСОБА_3 згідно свого заповіту від 08.12.2009 року заповів ОСОБА_5 земельну ділянку площею 3,2641 га для товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Переселенської сільської ради Кагарлицького району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_1 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2 від 20.07.2005 року та майновий пай члена КСГП «Переселенське» розміром 9418 гривень згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) НОМЕР_3 від 29.01.2002 року.

Мотивував позов тим, що 26.02.2010 р. помер ОСОБА_3.

На момент смерті ОСОБА_3 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2 від 20.07.2005 р. належала земельна ділянка площею 3,2641 га для товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Переселенської сільської ради Кагарлицького району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_1.

Також, за життя ОСОБА_3 згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) НОМЕР_4 від 29.01.2002 р. належав майновий пай члена КСГП «Переселенське», СТОВ «Переселенське» розміром 9418 гривень.

08.12.2009р. ОСОБА_3 було складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Переселенської сільської ради ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за №22.

Відповідно до вказаного заповіту ОСОБА_3 державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2 виданий Кагарлицькою райдержадміністрацією 20.07.2005 р. та свідоцтво про право власності на майновий пай НОМЕР_4 виданий Переселенською сільською радою 29.01.2002 р. заповів своєму сину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті ОСОБА_3 із спадкоємців першої черги залишились син ОСОБА_1, тобто позивач та дочка ОСОБА_2. Інших спадкоємців першої черги після ОСОБА_3 не залишилось.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_3 склав заповіт, яким позивачу заповів земельну ділянку та майновий пай, позивач успадковує все вказане в заповіті майно.

З метою оформлення спадщини позивач звернувся до державного нотаріуса Кагарлицької районної державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак, державний нотаріус відмовився оформляти спадщину на підставі заповіту від 08.12.2009 р., оскільки в заповіті вказано лише те, що ОСОБА_3 заповів правовстановлюючі документи, а не спадкове майно згідно таких правовстановлюючих документів, а саме земельну ділянку та майновий пай.

Оскільки виник спір щодо змісту заповіту, позивач змушений звертатись до суду щодо тлумачення змісту заповіту.

В судовому засіданні позивач позов підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, а тому проведено заочний розгляд справи відповідно до ст.280 ч.1 ЦПК України.

Судом встановлено, що 26.02.2010 р. помер ОСОБА_3.

На момент смерті ОСОБА_3 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2 від 20.07.2005 р. належала земельна ділянка площею 3,2641 га для товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Переселенської сільської ради Кагарлицького району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_1.

Також, за життя ОСОБА_3 згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) НОМЕР_4 від 29.01.2002 р. належав майновий пай члена КСГП «Переселенське», СТОВ «Переселенське» розміром 9418 гривень.

08.12.2010р. ОСОБА_3 було складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Переселенської сільської ради ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за №22.

Відповідно до вказаного заповіту ОСОБА_3 державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2 виданий Кагарлицькою райдержадміністрацією 20.07.2005 р. та свідоцтво про право власності на майновий пай НОМЕР_4 виданий Переселенською сільською радою 29.01.2002 р. заповів своєму сину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини,або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст.. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Після смерті ОСОБА_3 із спадкоємців першої черги залишились син ОСОБА_1, тобто позивач та дочка ОСОБА_2. Інших спадкоємців першої черги після ОСОБА_3 не залишилось.

Так як, ОСОБА_3 склав заповіт, яким позивачу заповів земельну ділянку та майновий пай, позивач успадковує все вказане в заповіті майно.

Позивач у встановлений ст.. 1270 ЦК України шестимісячний строк подав до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини ОСОБА_3

З метою оформлення спадщини позивач звернувся до державного нотаріуса Кагарлицької районної державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак, державний нотаріус відмовився оформляти спадщину на підставі заповіту від 08.12.2009 р., оскільки в заповіті вказано лише те, що ОСОБА_3 заповів правовстановлюючі документи, а не спадкове майно згідно таких правовстановлюючих документів, а саме земельну ділянку та майновий пай.

Згідно ч. 1 ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями.

Згідно ч.2 ст. 1256 ЦК України у разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст. 213 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст. 213 ЦК України на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину.

Згідно ч.3 ст. 213 ЦК України при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів.

А тому, на підставі вище викладено слід розтлумачити заповіт ОСОБА_3 від 08.12.2009 року посвідчений секретарем виконавчого комітету Переселенської сільської ради ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за №22, а саме що ОСОБА_3 згідно свого заповіту від 08.12.2009 року заповів ОСОБА_5 земельну ділянку площею 3,2641 га для товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Переселенської сільської ради Кагарлицького району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_1 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2 від 20.07.2005 року та майновий пай члена КСГП «Переселенське» розміром 9418 гривень згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) НОМЕР_3 від 29.01.2002 року.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України №6 від 30.05.2007 р. «Про судову практику у справах про спадкування», ст.213, 1223, 1256 ЦК України, ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позовну заяву задоволити.

Розтлумачити заповіт ОСОБА_3 від 08.12.2009 року посвідчений секретарем виконавчого комітету Переселенської сільської ради ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за №22, а саме що ОСОБА_3 згідно свого заповіту від 08.12.2009 року заповів ОСОБА_5 земельну ділянку площею 3,2641 га для товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Переселенської сільської ради Кагарлицького району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_1 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2 від 20.07.2005 року та майновий пай члена КСГП «Переселенське» розміром 9418 гривень згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) НОМЕР_3 від 29.01.2002 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається позивачем протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 289 ЦПК України. Повний текст рішення виготовлено 14.05.2018 року.

ССуддя:В.І. Кириченко