Справа № 464/8271/17
пр.№ 2/464/568/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.05.2018 року Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Чорна С.З.

за участі: секретар судового засідання Довгун Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 заборгованість по виплаті аліментів на утримання ОСОБА_3, 18.04.2008р.н., ОСОБА_4, 31.08.2014р.н., у розмірі 16421,95 грн.; неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 5500,00 грн.; інфляційні збитки, які складають 454,43 грн. та 3% річних від простроченої суми додаткових витрат на дитину, що складає 133,00 грн. В обгрунтування позову покликається на те, з 09.09.2007р. перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з нею. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 04.04.2017 року вирішено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання двох малолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн., щомісячно на кожну дитину, починаючи з 22.12.2016р. і до досягнення дітьми повноліття. Однак з березня 2017 року відповідач аліменти не сплачує, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 16 421,95 грн. Пеня за несвоєчасне виконання зобов»язань за період з березня 2017 року по листопад 2017 року становить 5 500 грн. Зазначила, що рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 04.04.2017 вирішено стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати у розмірі 6225 грн., які відповідач не сплатив. У зв»язку із простроченням оплати додаткових витрат на дитину з вини відповідача просить стягнути з останнього інфляційні збитки за період з квітня 2017 по листопад 2017 у розмірі 454,43 грн., а також 3% річних від простроченої суми додаткових витрат на дитину у розмірі 133 грн.

Ухвалою від 15.01.2018 позов прийнято та відкрито загальне позовне провадження у справі.

Позивач подала до суду заяву за змістом якої позов підтримує в повному обсязі, просить такий задоволити, а розгляд справи проводити у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча згідно вимог ст.ст.128-130 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомив, жодних заяв, клопотань та/або заперечень не поступало, а тому, згідно ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

У звязку з неявкою сторін та з врахуванням поданого позивачем клопотання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, постановляючи заочне рішення, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що в період з 09.09.2007р. до 08.06.2011р. (рішення Сихівського районного суду м.Львова від 08.06.2011 про розірвання шлюбу) сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з нею.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття.

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 04.04.2017 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, 31.08.2014 р.н, в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000грн, щомісячно на кожну дитину, починаючи з 22.12.2016р. і до досягнення дітьми повноліття. Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 додаткові витрати в розмірі 6225 грн.

На виконання вищевказаного рішення суду, Сихівський районний суд м.Львова видав виконавчий лист № 464/9169/16-ц , який перебуває на виконанні у Сихівському відділі державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівської області, що підтверджується постановами про відкриття виконавчого провадження серії ВП №53934701 від 16.05.2017р. та ВП №53934751 від 16.05.2017.

Згідно з поданого позивачем розрахунку заборгованості по аліментах, що також підтверджується і довідкою Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівської області, станом на 30 листопада 2017 року заборгованість відповідача ОСОБА_2 по сплаті аліментів за період з березня 2017 року по листопад 2017 року становить 16 421,95 грн. , які слід стягнути з відповідача.

Відповідно до представленого позивачем розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати ОСОБА_2 аліментів за період з березня 2017 року по листопад 2017 року, така заборгованість становить 5 500 грн.

Згідно із положеннями ч.1 ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Згідно розрахунку Сихівського ВДВС м.Львів від 30.11.2017 заборгованість по аліментах за боржником ОСОБА_2 становить 16 421,95 грн.

Згідно представленого позивачем розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 1% від суми прострочення за період з березня 2017 року по листопад 2017 року становить 5 500 грн.

У відповідності до позиції, яка містяться в постановах Верховного Суду України від 25.11.2015р. в справі № 6-2022цс15, від 03.02.2016р. в справі № 6-1477цс15, оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обовязку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобовязань.

З огляду на вищенаведене, суд бере до уваги представлений розрахунок заборгованості по аліментах, складений у відповідності до вимог чинного законодавства та погоджується з методикою нарахування позивачем неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів за правилами ст.196 СК України, а тому з урахуванням загальної кількості днів, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з березня 2017 по листопад 2017 складає 5 500грн., який слід стягнути з відповідача.

Згідно розяснень, що містяться в п.22 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006р. №3 передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках, як вказано в п.22 зазначеної постанови, стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Відповідно до ч.4 ст.196 Сімейного кодексу України у разі прострочення оплати додаткових витрат на дитину з вини платника такий платник зобов»язаний на вимогу одержувача додаткових витрат сплатити суму заборгованості за додатковими витратами з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних із простроченої суми. Платник додаткових витрат вважається таким, що прострочив оплату, якщо він невиконав свій обов»язок щодо оплати додаткових витрат у строк, встановлений рішенням суду або за домовленістю між батьками, а в разі їх відсутності або у разі невстановлення такого строку після спливу семи днів після пред»явлення відповідної вимоги одержувачем додаткових витрат, який фактично їх оплатив.

Оскільки рішенням Сихівського районного суду м.Львові від 04.04.2017 року зобов»язано стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати в розмірі 6225 грн., які відповідач не сплатив, інфляційні збитки за період з 04.04.2017 по 30.11.2017 становлять 454,43 грн., та 3 % річних від простроченої суми 6225 грн. складає 133 грн.

Статтями 11-13 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до положень ст.ст.76-78, 80-81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на те, що відповідач у судове засідання жодного разу не зявився, не заявив та не представив суду жодного заперечення заявленим позивачкою вимогам (не надав відзив), не підтвердив їх належними та допустимими доказами, а тому із вищезазначених підстав суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості по виплаті аліментів, пені за прострочення аліментів, інфляційні збитки та 3% річних від простроченої суми додаткових витрат на дитину, є повністю підставними і такими, що підлягають до задоволення.

Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн., від сплати якого позивача звільнено при подачі такого позову до суду.

На підставі ст.ст.7, 141, 180, 196 СК України та керуючись п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст.2, 10, 12, 76-82, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН-, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) в користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН-, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6) заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 16 421,95 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН-, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) в користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН-, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на у розмірі 5 500 грн., інфляційні збитки у розмірі 454,43 грн. та 3 % річних від простроченої суми додаткових витрат на дитину у розмірі 133 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН-, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) 704,80 грн. судового збору в дохід держави.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку визначеному ЦПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Повний текст рішення виготовлений 16.05.2018.

Суддя Чорна С.З.