Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

за участю секретаря - Кузьменко А.М.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що він має сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Йому (позивачу) 73 роки, є інвалідом 2-ї групи, за станом здоров'я він не може працювати. Його пенсія становить 1 463,11 грн. Інших джерел доходів, окрім пенсії, не має. Останні два роки він тяжко хворіє, у зв'язку з чим доводиться купувати багато ліків, тому його матеріальне становище є вкрай нужденним. Дочка періодично допомагає чим може. Син ухиляється від надання будь-якої допомоги, ніде не працює, і скільки він заробляє невідомо. Сім'я сина складається з двох осіб - він та його син. Жодних утриманців відповідач не має, аліменти нікому не платить, і у нього є можливість надавати матеріальну допомогу. У зв'язку з чим просив стягнути на його (позивача) користь аліменти в розмірі 1 000,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав обставини викладені в позові, позовні вимоги, просив їх задовольнити. Підтвердив, що у позивача крім відповідача є ще троє дітей. Інші діти допомагають позивачу, купують ліки, чи інше, а відповідач не проявляє жодного інтересу. Доказів надання допомоги іншими дітьми немає. Підтвердив і те, що позивач прийшов до суду випивший, і його не пустила охорона.

В судовому засіданні представник відповідача позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні, врахувати відзив на позов. Додатково пояснила, що з 2001 року по 2016 рік саме вона сплачувала позивачу аліменти. У позивача є двоє дітей від іншого шлюбу, які проживають в Росії. Донька, від їх шлюбу, хвора. Позивач з відповідачем не спілкується. Відповідач не має стабільної роботи, інколи підробляє, отримує в день приблизно 200,00 грн. коли підробляє. Крім того, у нього є син (мати якого кинула), який навчається на контракті. Вони з відповідачем, який є її сином, та його сином живуть разом. Коли у відповідача немає заробітку, живуть на її кошти. Позивач проживає з жінкою в цивільному шлюбі вже чотирнадцять років, у них є господарство - город, кури. Йому потрібні гроші лише на випивку. Його сьогодні не пустили до суду, так як прийшов випивший .

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

В суді встановлено, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4.

Встановлено, що ОСОБА_3 є пенсіонером, отримує пенсію в розмірі 1 463,11 грн. (станом на 2017 рік).

Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов'язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає.

Відповідно до ст. 204 СК України дочка, син можуть бути звільнені судом від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків.

У виняткових випадках суд може присудити з дочки, сина аліменти на строк не більш як три роки.

Згідно ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

По даній справі позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1 000,00 грн.

По даній справі встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 28.12.2001 року з ОСОБА_2 на користь її колишнього чоловіка ОСОБА_3 були стягнуті аліменти в розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно. Згідно рішення суду від 03.06.2016 року стягнення аліментів припинено у зв'язку з неможливістю сплачувати аліменти.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є працездатною особою. З 1999 року перебував в шлюбі з ОСОБА_6, мають спільного сина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 21.01.2013 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 розірвано. ОСОБА_7 - онук позивача, проживає разом з батьком (відповідачем по справі) та бабусею, навчається в Київському національному торгівельно-економічному університеті на денній формі навчання, на контракті, з 2017 року. Термін навчання до червня 2021 року. Крім того, онук позивача має ряд захворювань, які потребують лікування.

Встановлено, що ОСОБА_4 не працює, доходів не має, що підтверджено відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків Державної фіскальної служби України.

Встановлено і те, що позивач має четверо дітей, по двоє дітей від різних шлюбів, однак вимога на стягнення аліментів пред'явлена тільки до відповідача по справі.

Враховуючи викладене та матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позивач не надав суду жодного доказу, що він, хоча і є пенсіонером, непрацездатною особою, потребує матеріальної допомоги.

Судом враховується і те, що позивач має чотирьох дітей, однак подав позов лише до одного - відповідача по справі, з яким тривалий час не контактує у зв'язку з негативними стосунками.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

По даній справі сторона позивача не надала жодного належного доказу на підтвердження свої позовних вимог (надано лише пенсійне посвідчення та довідка про розмір пенсії), що дає підстави суду для відмови у задоволенні позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 202, 204, 205 СК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 15, 76-78, 81, 137, 258, 259, 264, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення - 01.06.2018 року.

Суддя: