АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/850/18 Справа № 203/1897/17 Головуючий у 1 й інстанції - Католікян М. О. Доповідач - Городнича В.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

при секретарі - Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2017 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2017 року ПАТ «Кредобанк» звернулось до суду першої інстанції з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 12 жовтня 2015 року між сторонами було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти, зобов'язавшись повернути їх у порядку та на умовах, визначених договором. ОСОБА_2 не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, що стало причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 64764,41 грн. з урахуванням процентів за користування коштами, комісії та неустойки.

Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2017 року позовні вимоги ПАТ «Кредобанк» було задоволено: стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за договором про встановлення ліміту кредитування (Автоматичний овердрафт) від 12 жовтня 2015 року №5323305 у сумі 64764,41 грн., з яких основна заборгованість - 49 896,16 грн.; проценти - 4 329,23 грн.; комісія - 117,81 грн.; пеня - 10 421,21 грн., а також, компенсацію судових витрат у сумі 1600,00 грн.

Не погодившись із таким рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким відмовити ПАТ «Кредобанк» в задоволенні позовних вимог про стягнення вказаної заборгованості.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на неповне з'ясування судом першої інстанції всіх обставин справи, що мають значення для її вирішення, а також на невідповідність висновку суду цим обставинам, що призвело до порушення судом норм матеріального права та неправильне їх застосування.

В свою чергу, ПАТ «Кредобанк» подало відзив, в якому просить апеляцій скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2017 року - без змін, посилаючись на його обґрунтованість, законність та відповідність до діючих норм процесуального та матеріального права.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Відповідно ч. 3 ст. 82 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», переведення судді на посаду судді до іншого суду того самого або нижчого рівня може здійснюватися без конкурсу тільки у випадках реорганізації, ліквідації або припинення роботи суду, в якому такий суддя обіймає посаду судді.

Згідно ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Тож, до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження та переглядати рішення судів перших інстанцій.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 12 жовтня 2015 року між сторонами було укладено договір про встановлення ліміту кредитування (Автоматичний овердрафт) №5323305, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 49896,16 грн. під 30,0% річних.

ОСОБА_2 неналежно виконує свої зобов'язання з повернення кредитних коштів та процентів за ними, і у нього перед позивачем станом на 27 лютого 2017 року утворилася заборгованість у сумі 64764,41 грн. відповідно до доданого позивачем розрахунку, а саме:

- основна заборгованість - 49896,16 грн.;

- проценти - 4329,23 грн.;

- комісія - 117,81 грн.;

- пеня - 10421,21 грн.

Відповідно до положень ст. ст. 610, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно пред'являються.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «Кредобанк» суд першої інстанції керувався положеннями Цивільного кодексу України та виходив із того, що матеріалами справи підтверджено факт невиконання добровільно відповідачем взятих на себе кредитних зобов'язань з повернення кредиту та процентів за ним, що є порушенням майнових прав та інтересів ПАТ «Кредобанк».

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції та вважає, що посилання апелянта на неодноразові звернення до відділення ПАТ «Кредобанк» для отримання належного розрахунку заборгованості не звільняють його від відповідальності за невиконання грошових зобов'язань та не є підставою для скасування рішення суду.

Окрім цього, апелянтом не було надано належних доказів щодо необізнаності про існування заборгованості та її розміру.

Щодо посилань ОСОБА_2 на відсутність в матеріалах справи «Тарифного пакету» відповідно до умов договору про встановлення ліміту кредитування від 12 жовтня 2015 року №5323305, що на думку відповідача є невід'ємною частиною так як містить ліміти кредитування, умови оплати та інші показники, то суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що під «Тарифним планом» необхідно розуміти надання позивачем фінансових послуг, з якими особа має право ознайомитись та обрати на власний розсуд той Тарифний пакет, який найбільше є прийнятним за своїми умовами для позичальника, а саме кредитування відбувається шляхом підписання кредитного договору , в якому зазначено всі його умови.

Копія кредитного договору наявна в матеріалах справи.

А тому, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянтом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Відповідно ж до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- залишити без задоволення.

Заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова