Справа №482/200/18 29.05.2018
Провадження №22-ц/784/924/18
Провадження №22-ц/784/924/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 травня 2018 року м. Миколаїв

колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М.,

суддів: Кушнірової Т.Б. та Яворської Ж.М.,

із секретарем судового засідання: Цуркакн І.І.,

за участі позивача ОСОБА_1,

розглянувши у порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засідання цивільну справу № 482/200/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу, яку постановив Новоодеський районний суд Миколаївської області під головуванням судді Демінської Олесі Іванівни о 13 годині 15 хвилині у приміщенні цього суду 03 травня 2018 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2018 р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Позов мотивовано тим, що 24 квітня 2012 р. ним було надано відповідачці у позику грошові кошти у розмірі 5000 доларів США, що еквівалентно 134200 грн., що підтверджується розпискою, наданою до позовної заяви. ОСОБА_2, в свою чергу, зобов'язалась повернути надані їй кошти за першою вимогою позивача. 1 лютого 2018 р. позивач звернувся до відповідача з вказаною вимогою, яка залишилась без виконання.

Посилаючись на вказані обставини, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просив суд стягнути з відповідачки на його користь грошові кошти, а саме: 134200 грн. - боргу; 63956 грн. 73 коп. - процентів та 2094 грн. 22 коп. судових витрат.

Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 03 травня 2018 р. призначена почеркознавча експертиза, провадження у справі зупинено.

Ухвала мотивована тим, що в підготовчому судовому засіданні відповідачка заявила клопотання про призначення почеркознавчої експертизи для з'ясування питання щодо справжності підпису відповідача на оспорюваній нею борговій розписці та не заперечувала щодо з'ясування питання, чи виконаний текст розписки про боргові зобов'язання нею особисто. Враховуючи, що для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері, іншій ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, а сторонами суду не надані висновки експертів із цих самих питань, суд вважав за необхідне призначити по справі судову почеркознавчу експертизу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу, яка, на її думку, є незаконною, упередженою та ухваленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідачка не визнає боргову розписку, на підставі якої ОСОБА_1 заявлено позов, вважає її сфальсифікованою, про що пояснювала в суді, але клопотання про призначення почеркознавчої експертизи не подавала ні в письмовому вигляді, ні усно, оскільки саме позивач має доводити свої вимоги та сплачувати кошти за проведення експертизи, яких вона як інвалід ІІІ групи немає. Вказує, що суддя в судовому засіданні за попередньою домовленістю з позивачем здійснювала на неї психологічний тиск, кричала, а тому вона погодилась на надання експериментальних зразків підпису.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, за яким він 24 квітня 2012 р. передав відповідачу у позику 5000 доларів США, що еквівалентно 134200 грн., що підтверджується розпискою.

Посилаючись на невиконання умов договору щодо повернення позичених коштів, позивач просив суд стягнути з відповідачки на його користь грошові кошти, а саме: 134200 грн. - боргу; 63956 грн. 73 коп. - процентів та 2094 грн. 22 коп. судових витрат.

ОСОБА_2 у підготовчому судовому засіданні заперечувала наявність між нею та позивачем боргових зобов'язань та факт складання розписки.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини 1, 2 ст. 2 ЦПК України).

В силу принципу диспозитивності, закріпленого ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України обов'язок доказування і подання доказів визначений наступним чином: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 3 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються певними засобами, зокрема, висновками експертів (ст. 76 ЦПК України).

Згідно із положеннями частин 4, 5 ст. 12 кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Проаналізувавши наведені положення закону колегія суддів приходить до наступного.

Закладеним цивільно-процесуальним законодавством принципам та засадам, які визначають права та обов'язки учасників справи, зокрема щодо розподілу обов'язку доказування своїх вимог та заперечень, їх доведення, здійснення доказування певними доказами, вільного розпорядження своїми процесуальними правами кореспондується обов'язок суду роз'яснювати у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, зберігаючи при цьому об'єктивність і неупередженість.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема письмових заперечень ОСОБА_2 проти заявленого ОСОБА_1 позову, вона не визнає як факт наявності між нею та позивачем боргових зобов'язань, так і факт складання та підписання нею наданої позивачем розписки про отримання позики.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (ст. 1046 ЦПК України).

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України).

В силу ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно положень ст. 1051 ЦК України договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Таким чином, на спростовування тверджень позивача щодо укладання з відповідачкою договору позики та наданої як доказ таких правовідносин розписки, особа, яка такий факт заперечує, має надати письмові докази.

ОСОБА_2 ні до своїх заперечень, ні в підготовчому судовому засіданні будь-яких письмових доказів на підтвердження своєї позиції не надала.

За ч. 3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Відповідно до ч. 1 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Суд призначає експертизу у справі згідно ст. 103 ЦПК України за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд.

Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. При цьому учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов'язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Для з'ясування питання виконання тексту та підпису конкретною особою, що має значення для вирішення даного спору, необхідні спеціальні знання в галузі почеркознавства; сторонами не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань.

За такого суд, виконавши вимоги ст. ст. 2, 12 ЦПК України, під час проведення підготовчого судового засідання, роз'яснив відповідачу вимоги закону щодо належності доказів при вирішення спорів про стягнення заборгованості за договором позики, її право на пред'явлення письмових доказів та призначення судом почеркознавчої експертизи і запропонував заявити таке клопотання, після чого відповідач погодилась на проведення зазначеної експертизи.

За такого дії суду, що передували постановленню оскаржуваної ухвали, повністю відповідають як вимогам матеріального закону, що регулює спірні правовідносини, так і положенням процесуального закону.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом вимог процесуального закону з огляду на вищевикладене не відповідають дійсним обставинам справи та положенням закону.

Зокрема, посилання в апеляційній скарзі на примушування, тиск з боку головуючого судді та некоректну поведінку, повністю спростовуються технічним записом судового засідання, який був вивчений колегією суддів, згідно якого головуючим по справі в суді першої інстанції неодноразово, у спокійній та коректній формі роз'яснювались ОСОБА_2 її процесуальні права щодо надання доказів та звернення із клопотанням про призначення почеркознавчої експертизи, після чого остання погодилась на призначення експертизи за її клопотанням та надала експериментальні зразки свого підпису.

Інші аргументи апеляційної скарги стосовно надання характеристики розписки, яка надана позивачем, особистих відносин, які склалися між сторонами, в тому числі через суперечки навколо договору належної відповідачці земельної ділянки, стосуються безпосередньо предмету спору за даним позовом, мають бути досліджені судом при вирішенні спору по суті, а тому не можуть бути оцінені колегію суддів при розгляді апеляційної скарги на ухвалу про призначення експертизи.

За такого колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду, яка постановлена з дотриманням вимог матеріального та процесуального законів.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, ухвалу Новоодеського районного суду Миколаївської області від 03 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.М. Базовкіна

Судді: Т.Б. Кушнірова

Ж.М. Яворська

__________________________________________________

Повний текст постанови виготовлено 30 травня 2018 року