Ухвала

07 травня 2018 року

м. Київ

справа № 698/31/17

провадження № 61-19842ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Кузнєцова В. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 14 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі і гідності, зобов'язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 14 лютого 2018 року у даній справі.

У клопотанні, доданому до касаційної скарги, ОСОБА_1 просить звільнити її від сплати судового збору, посилаючись на скрутний майновий стан, наявність у сім'ї трьох дітей, в тому числі інваліда з дитинства, та великий борг відповідача по аліментам. На підтвердження своїх доводів заявник надає довідку з Управління соціального захисту населення Катеринопільської районної державної адміністрації Черкаської області від 02 листопада 2017 року № 3133 про отримання допомоги на догляд сина ОСОБА_3, інваліда ІІ групи з дитинства, та розрахунок заборгованості по аліментам по виконавчому листу від 12 грудня 2014 року № 2-312/10.

Відповідно до положень статті 8 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, а також зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, зокрема, за умови, що позивачами є батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів.

Враховуючи викладене, клопотання ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору підлягає задоволенню.

Разом з тим, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки форма та зміст такої не відповідають вимогам статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

За змістом частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути, зокрема, зазначено: рішення (ухвала), що оскаржується; в чому полягає неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права; перелік письмових матеріалів, що додаються до скарги; дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

ОСОБА_1 звертається з касаційною скаргою на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 14 лютого 2018 року, однак додає до неї копію постанови цього суду від 14 лютого 2018 року, якою було залишено без змін рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2017 року. Таким чином, заявникові слід уточнити вимоги до суду касаційної інстанції, вказавши які саме рішення вона просить скасувати чи змінити, та зазначивши у чому полягає неправильне застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

До того ж, заявником не зазначено переліку письмових матеріалів, що додаються до скарги, та дати отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

Крім того, у порушення пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником не долучено доданих до касаційної скарги матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,статтею 8 Закону України «Про судовий збір»,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання даної касаційної скарги.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 14 лютого 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 08 червня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. О. Кузнєцов