Справа № 191/1359/18
Провадження № 2/191/421/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у

складі: головуючого судді Гречко Ю.В.,

за участю секретаря Борисової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 19.04.2003 року померла її мати, ОСОБА_4, яка мешкала і проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. На момент її смерті вона проживала разом з нею, тому у відповідності зі ст.. 1268 ЦК України заяву про прийняття спадщини не подавала. Заповіту ОСОБА_4 не складався. Після смерті її матері ОСОБА_4 залишилося спадкове майно житлова квартира №72 в будинку №3, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул.. Миру. В березні 2018 року вона звернулась до державного нотаріуса Першої ОСОБА_3 нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4. Однак 30 березня 2018 року вона отримала постанову державного нотаріуса Першої ОСОБА_3 нотаріальної контори про відмову у вчинені нотаріальних дій. Свою відмову нотаріус мотивував тим, що були виявлені розбіжності в імені спадкодавця, а саме: у свідоцтві про смерть «Мосейчук Марія», а у свідоцтві про народження доньки спадкодавця ОСОБА_1 «Мосейчук Марина». Крім неї є також спадкоємець її рідна сестра ОСОБА_2, яка не заперечує проти прийняття спадщини нею. Вказана обставина передбачає їй отримати право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4

У зв'язку з цим, позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4, яка померла 19.04.2003 року.

Позивач в судове засідання не з'явилася, однак до його початку надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, однак до його початку надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради в судове засідання не з'явилася, однак надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення.

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази, та оцінивши їх в сукупності, дійшов наступного висновку.

Згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_5 І-КИ №528514 ОСОБА_6 померла 19 квітня 2003 року.

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири №72 в будинку №3, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул.. Миру, яка належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу майна від 10.02.1998 року.

З довідки начальника СМКП «ЖЕК-2» №431 від 12.04.2018 року вбачається, що померла ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 з 07.07.1998 року по день смерті 19.04.2003 року. Разом з нею проживали та були зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Постановою державного нотаріуса Першої ОСОБА_3 нотаріальної контори ОСОБА_8 від 30.03.2018 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно ОСОБА_6, померлої 19 квітня 2003 року, у звязку з тим, що виявлені розбіжності в імені спадкодавця, а саме: у свідоцтві про смерть «Мосійчук Марія», а у свідоцтві про народження доньки спадкодавця ОСОБА_1 «Мосійчук Марина».

Факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки Серії І-АГ №200321, батьками якої вказані на російській мові «Мосеучук Аркадий Лукьянович» та «Мосейчук Марина Степановна».

З копії свідоцтва про шлюб Серії І-КГ №469128 вбачається, що 27 серпня 1986 року уклали шлюб ОСОБА_9 та ОСОБА_10, після укладення шлюбу прізвище дружини «Колесник» (на російській мові).

З наданих позивачкою письмових доказів, а саме: копії свідоцтва про смерть ОСОБА_6, копії договору купівлі-продажу нерухомого майна №42/Ф3 від 10.02.1998 року (а. с. 14, зворотна сторона), вбачається, що правильне ім'я спадкодавця - «Марія», а у свідоцтві про народження позивачки в імені її матері було допущено механічну помилку та не вірно зазначено «Марина».

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1221 ЦК України.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той із подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 ст.1267 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї ( ч.3 ст.1268 ЦК України).

Згідно ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Отже, матеріалами справи встановлено, що квартира, яка розташована за адресою : АДРЕСА_2 належала на праві власності ОСОБА_6. Згідно довідки начальника СМКП «ЖЕК-2» ОСОБА_1 проживала разом з матір'ю ОСОБА_6 на час її смерті, а тому згідно ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після її смерті. Тому суд вважає необхідним визнати за позивачем право власності на квартиру в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлої 19.04.2003 року.

Таким чином, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково.

На підставі викладеного та ст.ст. 1216, 1217, 1220, 1221, 1261, 1267, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст.12, 13, 77, 78, 206, 259, 263, 264 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1, право власності на квартиру, що розташована за адресою : АДРЕСА_3, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлої 19.04.2003 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області або через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: ОСОБА_11