Справа № 361/7392/17
Провадження № 2/361/838/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Бас Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання земельної ділянки спільною сумісною власністю, визнання права власності на Ѕ частину земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача в якому просила суд визнати земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер НОМЕР_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд за адресою АДРЕСА_2 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_5; визнати земельну ділянку площею 0,0990 га, кадастровий номер НОМЕР_2, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства за адресою АДРЕСА_2; визнати за позивачем право власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер НОМЕР_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд за адресою АДРЕСА_2, а також Ѕ частини права власності на земельну ділянку площею 0,0990 га, кадастровий номер НОМЕР_2, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства за адресою АДРЕСА_2.

Свій позов обґрунтовує тим, що вона з 20 лютого 1970 року перебувала в шлюбі з ОСОБА_5. В шлюбі в них народились діти: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6. Під час перебування в шлюбі вони із ОСОБА_7 за спільні кошти та спільною працею у 1972 році збудували житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2. Будинок складається з двох квартир загальною площею 118, 1 кв.м.

На підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2014 року по справі 361/2803/13-ц за позивачем визнано право власності на Ѕ частину домоволодіння за адресою АДРЕСА_2, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 47472385 від 12 листопада 2015 року.

Рішенням виконавчого комітету Красилівської сільської ради Броварського району № 103 від 30 жовтня 2017 року присвоєно Ѕ частині житлового будинку, який належить ОСОБА_1, поштову адресу: АДРЕСА_1.

Вказане домоволодіння побудовано на земельній ділянці площею 0,25 га, кадастровий номер НОМЕР_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд. Вказана земельна ділянка була надана чоловіку ОСОБА_7 на підставі рішення виконкому Красилівської сільської ради Броварського району Київської області № 78 від 25 грудня 1997 року.

Також ОСОБА_7 є власником земельної ділянки площею 0,0990 га, кадастровий номер НОМЕР_2, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства за адресою АДРЕСА_2 на підставі рішення Красилівської сільської ради № 78 від 25 грудня 1997 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Бурлакою О.В. була відкрита спадкова справа, про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 33441859.

На день смерті спадкодавця, позивач була зареєстрована та постійно проживала за адресою АДРЕСА_2.

Позивач вказує на те, що вказані земельні ділянки хоча і були оформлені на праві власності за її чоловіком ОСОБА_7, але відповідно до ч.1 ст. 60 СК та ст. 368 ЦК України належать їй та спадкодавцю ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності.

Листом № 192/02-14 року від 30 жовтня 2017 року приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Бурлака О.В. повідомив позивача, що 01 грудня 2017 року призначено видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер кадастровий номер НОМЕР_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд за адресою АДРЕСА_2 та земельну ділянку площею 0,0990 га, кадастровий номер НОМЕР_2, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства за адресою АДРЕСА_2. Також у вказаному листі зазначалось, що у разі заперечень щодо видачі свідоцтв про право на спадщину на вищевказане майно на ім'я спадкодавця, вона повинна звернутись до суду.

Позивач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. До суду подала письмову заяву про можливість розгляду справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку передбаченому нормами Цивільного процесуального кодексу України. Під час проведення підготовчого судового засідання відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, але на час проведення засідання не надійшли матеріали спадкової справи.

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_9 в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку передбаченому нормами Цивільного процесуального кодексу України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, встановивши відповідні обставини у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, про що видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 від 25 вересня 2012 року зареєстроване у виконавчому комітеті Красилівської сільської ради Броварського району Київської області за відповідним актовим записом № 42. ( а.с. 64)

На випадок своєї смерті ОСОБА_7 склав заповіт від 13 лютого 2008 року, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він матиме право за законом заповів своєму сину ОСОБА_2. Вказаний заповіт посвідчено приватним нотаріусом Броварського районного округу Базир В.Г. , зареєстрований в реєстрі № 309. (а.с.66).

На день смерті померлого ОСОБА_7 в спадковому будинку проживали та були зареєстровані: ОСОБА_1 - дружина померлого, ОСОБА_3 - син померлого, ОСОБА_2 - син померлого, про що видана виконкомом Красилівської сільської ради Київської області довідка № 398 від 06 березня 2013 року. (а.с. 65).

Як вбачається із копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 від 20 лютого 1970 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_11 зареєстрований шлюб, про зроблено відповідний актовий запис за № 7. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_1 (а.с. 77).

Під час шлюбу в подружжя народились: ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить копія свідоцтва про народження від 28 червня 1978 року, виданого Красилівською сільською радою Броварського району Київської області (а.с. 77); ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_3, про що свідчить копія свідоцтва про народження від 18 лютого 1975 року, видане Красилівською сільською радою Броварського району Київської області (а.с.77)

14 січня 2014 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області позовні вимоги ОСОБА_12 задоволено частково, визнано недійсною відмову ОСОБА_12 від видачі свідоцтв про право власності на 1/2 частину майна, набутого під час шлюбу з ОСОБА_7

У вказаному рішенні Броварського міськрайонного суду Київської області зазначається, про те, що 09 березня 2013 року відповідач подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а позивач - заяву про відмову від обов'язкової частки у спадщині та від видачі свідоцтва про право власності на 1/2 частину майна, набутого під час перебування в зареєстрованому шлюбі.

05 липня 2013 року позивач подала до нотаріальної контори заяву про скасування вказаної відмови та заяву про прийняття обов'язкової частки у спадщині.

Листом від 05.07.2013 року нотаріус повідомив, що відмова від прийняття спадщини та від видачі свідоцтва про власності на 1/2 частину майна не може бути скасована, оскільки подана після спливу шестимісячного строку після смерті спадкодавця, а також нею пропущений строк для прийняття спадщини.

Вказані у рішенні суду обставини, також підтверджуються досліджуваної у судовому засіданні копії спадкової справи № 07/2013 щодо майна померлого ОСОБА_7

В рішенні Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 січня 2014 року в мотивувальній частині також вказується на те, що суд задовольняє вимоги в частині визнання недійсною відмови від видачі свідоцтв про право власності на 1/2 частину майна, набутого під час перебування в зареєстрованому шлюбі, оскільки діючим законодавством не передбачено право на відмову від частки у майні, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя під час оформлення спадщини на іншу частку в спільному майні подружжя та враховуючи відмову нотаріуса скасувати заяву про відмову від видачі свідоцтв про право власності на 1/2 частину майна, набутого під час перебування в зареєстрованому шлюбі.

04 червня 2014 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області позов ОСОБА_2 до ОСОБА_13, ОСОБА_9, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину житлового будинку "А-1" загальною площею 118,1 кв.м., житловою площею 72,6 кв.м. та господарських будівель - сарай "Б", гараж "В", навіс "Г", літня кухня "Д", погріб "Е", вбиральня "Є", колонка "К", огорожа "N" за адресою: АДРЕСА_2, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, судом під час розгляду вищевказаної цивільної справи також встановлено, що ОСОБА_7 належав житловий будинок АДРЕСА_2, що збудований 1972 року, загальною площею 118,1 кв.м., житловою площею 72,6 кв.м. та господарських будівель - сарай "Б", гараж "В", навіс "Г", літня кухня "Д", погріб "Е", вбиральня "Є", колонка "К", огорожа "N", що підтверджується копією зведеного акту на зазначене нерухоме майно, плану, схематичного плану земельної ділянки, експлікації приміщень до плану житлового будинку садибного типу, характеристики будинку, господарських будівель та споруд та копіями довідок № 955 від 15 липня 2013 року та № 1047 від 30 липня 2013 року, виданих виконавчим комітетом Красилівської сільської ради Броварського району Київської області. Крім того, факт перебування спірного житлового будинку у власності спадкодавця підтверджується витягом з погосподарської книги, номер об'єкта погосподарського обліку - 4861, з якого вбачається, що, крім ОСОБА_7, у домоволодінні АДРЕСА_2 зареєстровані та проживають ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" відповідно до вимог ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно вимог ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину.

Як вже було зазначено, 20 лютого 1970 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 був зареєстрований шлюб, на день смерті спадкодавця шлюб не розірвано, ОСОБА_1 проживала та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на Ѕ частину житлового будинку "А -1",сарай "Б", гараж "В", навіс "Г", літню кухню "Д", погріб "Е", вбиральню "Є", колонку "К" огорожу "N", по АДРЕСА_2. Вказані відомості внесені на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2014 року за № 361/2803/14-ц.

30 жовтня 2017 року рішенням виконавчого комітету Красилівської сільської ради Броварського району Київської області за № 103 "Про присвоєння поштової адреси частинам житлового будинку" вирішено присвоїти Ѕ частині житлового будинку, яка належить ОСОБА_1, поштову адресу: АДРЕСА_2, а також присвоїти Ѕ частині житлового будинку, яка належить ОСОБА_2, поштову адресу: АДРЕСА_2

В матеріалах спадкової справи 07/2013 щодо майна померлого ОСОБА_7 міститься копії державний актів на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5 площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, за адресою АДРЕСА_2, за кадастровим номером НОМЕР_1, виданий на ім'я ОСОБА_7 на підставі рішення виконкому Красилівської сільської ради № 78 від 25.12.1997 року та серії НОМЕР_6 площею 0,0990 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства за адресою АДРЕСА_2, за кадастровим номером НОМЕР_2, виданий на ім'я ОСОБА_7 на підставі рішення виконкому Красилівської сільської ради № 78 від 25.12.1997 року.

Відповідно до положень статей 6, 17 ЗК України 1992 року, Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15 "Про приватизацію земельних ділянок", Порядку передачі земельних ділянок у приватну власність громадян (затверджений наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 15 лютого 1993 року № 10) і ст. 22 КпШС України, які були чинними на час приватизації ОСОБА_7 спірної земельної ділянки, земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність для будівництва та обслуговування жилого будинку й господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства, садівництва, дачного і гаражного будівництва, є його власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку у земельному фонді.

Разом з тим, виходячи зі ст. 30 ЗК України 1992 року, згідно з якою при переході права власності на будівлю і споруди разом з цими об'єктами переходить і право власності на земельну ділянку без зміни її цільового призначення, у разі будівництва подружжям на земельній ділянці будівель і споруд право власності на земельну ділянку відповідно виникає й в учасників спільної власності на ці будівлі та споруди. Аналогічне право в учасників спільної власності на будівлі і споруди виникає при приватизації земельних ділянок, на яких останні знаходяться.

Такі самі норми містяться в нині чинних ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України.

Відповідно до статті 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України (далі - КпШС України), (чинного на час будівництва спірного будинку) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Згідно зі статтею 28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Вказаний правовий висновок міститься в Постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2710цс15.

Таким чином, суд дійшов висновку на підставі вищенаведених правових норм та відповідно до встановлених обставин у справі, про те, що дійсно за ОСОБА_1 слід визнати право власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер НОМЕР_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2, а також визнати за позивачем право власності на Ѕ частину земельної на площею 0,0990 га, кадастровий номер НОМЕР_2, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2.

Керуючись ст.ст. 76 - 80, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер НОМЕР_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину земельної на площею 0,0990 га, кадастровий номер НОМЕР_2, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.