АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/543/18 Справа № 2-2957/06 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Бараннік О.П.
Категорія 81
11 січня 2018 року
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2018 рік січень 11 дня Колегія суддів у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Бараннік О.П.,

суддів - Пономарь З.М., Посунся Н.Є.,

при секретарі - Бондаренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2016 року по справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_3, заінтересована особа 194 Понтонно-мостовий загін Державної спеціальної служби транспорту, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на постанови державного виконавця від 28.12.2015 року про поновлення виконавчого провадження та від 29.12.2015 року про закінчення виконавчого провадження, посилаючись на те, що 24 лютого 2016 року ним було отримано від Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції рекомендованого листа з копіями постанови державного виконавця Погорілого Р.С. від 28 грудня 2015 року, якою відновлено виконавче провадження, що було зупинено 14 грудня 2012 року, та постанови від 29 грудня 2015 року, якою виконавче провадження було закінчено на підставі п. 11 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

На обґрунтування своєї скарги ОСОБА_2 посилався на те, що підставою для відновлення виконавчого провадження державним виконавцем стало постановлення апеляційним судом Дніпропетровської області ухвали від 23 січня 2013 року про відмову державному виконавцю у зміні способу та порядку виконання судового рішення, хоча в дійсності зупинення виконавчого провадження було зумовлено відсутністю можливості виконати судове рішення в частині заміни системи опалення, і станом на день поновлення виконавчого провадження ця підстава не усунута.

Таким чином, оскільки ухвала апеляційного суду про відмову у зміні способу та порядку виконання судового рішення державним виконавцем не оскаржена, на думку заявника ОСОБА_2 ця обставина свідчить про бездіяльність та противоправність дій державного виконавця, свідчить про незнання службовими особами державної виконавчої служби норм законодавства, та вказує на наявність їх умислу на перешкоджання виконання рішення суду, і містить ознаки кримінального правопорушення.

Обґрунтовуючи противоправність постанови від 29 грудня 2015 року, якою виконавче провадження було закінчено, заявник ОСОБА_2 з посиланням на частину 3 статті 12, пункт 5 частин 1, 4 статті 39, пункт 11 частини 1 статті 49, частину 3 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» посилався на те, що виконання судового рішення не може бути закінченим через противоправність поновлення виконавчого провадження, без усунення обставин, які обумовили його зупинення та через його невиконання державним органом із посиланням останнього на відсутність фінансування.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2016 року скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 від 29 грудня 2015 року про закінчення виконавчого провадження № 25829695 неправомірною та незаконною. В задоволенні іншої частини скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на передчасний, помилковий висновок суду про відсутність підстав для визнання неправомірності і незаконності постанови державного виконавця від 29.12.2015 року про відновлення виконавчого провадження № 25829695, просив ухвалу суду першої інстанції у цій частині скасувати та постановити нову ухвалу, задовольнивши його вимоги.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а ухвала суду в оскаржуваній частині залишенню без змін.

Суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку обґрунтовано, згідно з процесуальним і матеріальним законом постановив рішення в оскаржуваній частині, яким відмовив у задоволенні вимог ОСОБА_2.

Доводи ОСОБА_2 про те, що відповідно до пунктів 2, 5 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для відновлення виконавчого провадження є усунені обставини, які були підставою для зупинення виконавчого провадження та коли питання щодо зміни способу виконання судового рішення вирішено по суті, але що судом першої інстанції не було прийнято до уваги при вирішенні спору по суті, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1 статті 38 Закону України «Про виконавче провадження» / у редакції Закону № 606-XIV від 21.04.1999 року / виконавче провадження може бути зупинено у разі звернення державного виконавця до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про розяснення рішення, що підлягає виконанню, про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання.

За частиною 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» /у редакції Закону № 606-XIV від 21.04.1999 року/, державний виконавець виносить вмотивовану постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтями 37 і 38 цього Закону, яка затверджується начальником або заступником начальника відділу, якому підпорядкований державний виконавець.

Частиною 5 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» / у редакції Закону № 606-XIV від 21.04.1999 року/ передбачено, що після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, державний виконавець протягом трьох днів з моменту, коли йому стало про це відомо, зобовязаний своєю постановою поновити виконавче провадження за власною ініціативою або за заявою стягувача.

В той же час, як видно з матеріалів справи, а саме зі змісту оскаржуваної постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 від 29.12.2015 року підставою для поновлення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-2957/06, виданого 23.11.2009 року Апеляційним судом Дніпропетровської області стало те, що ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.01.2013 року у задоволенні заяви державного виконавця щодо розяснення рішення, що підлягає виконанню, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання, було відмовлено.

Таким чином, з огляду на викладене, а також на те, що підставою для зупинення виконавчого провадження державним виконавцем було визначено саме його звернення до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про розяснення рішення, яке підлягало виконанню, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання і в чому ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 січня 2013 року було відмовлено та після чого державним виконавцем виконавче провадження було поновлено, і що судом першої інстанції також прийнято до уваги при винесенні рішення в оскаржуваній частині, керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 381 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2016 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий :

Судді :