АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 653/4146/17 Головуючий в І інстанції Берлімова Ю.Г.
Номер провадження №22-ц/791/585/18 Доповідач Орловська Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 року Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Орловської Н.В.

суддів: Кутурланової О.В.

Майданіка В.В.

секретар Цвєткова І.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 06 лютого 2018 року у складі судді Берлімової Ю.Г. у справі за позовом ОСОБА_2 до Новоолексіївської селищної ради Генічеського району Херсонської області, Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про визнання права користування земельною ділянкою в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017р. ОСОБА_2 звернувся із позовом до Новоолексіївської селищної ради, Головного Управління Держгеокадастру у Херсонській області про визнання права користування в порядку спадкування на земельну ділянку площею 31,1 га із земель колективної власності колишнього ВАТ імені космонавта Комарова право на довічне успадкування володіння яким було у його померлого батька ОСОБА_3.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що після смерті батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, прийняв спадщину у вигляді права власності на земельну частку (пай) площею 5,43 га із земель колишнього ВАТ імені космонавта Комарова.

До складу спадкового майна не увійшла земельна ділянка сільськогосподарського призначення із земель колишнього ВАТ імені космонавта Комарова загальною площею 31,1 га, право на яку належало його батьку ОСОБА_3, що підтверджується Державним актом на право довічного утримання успадковуваного володіння землею, для ведення селянського (фермерського) господарства.

Оскільки державним нотаріусом відмовлено в оформлені його спадкових прав на земельну ділянку площею 31,1 га розташовану на території Новоолексіївської селищної ради Генічеського району Херсонської області, просив визнати за ним право користування в порядку спадкування на зазначену земельну ділянку.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 06 лютого 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені ним позовні вимоги в повному обсязі. В обгрунтування доводів апеляційної скарги позивач послався на те, що Державний акт на право довічного успадкованого володіння землею виданий на підставі Земельного кодексу України від 18.12.1990р., який втратив чинність. В редакції ЗК України від 2002 року передбачена вимога щодо переоформлення права користування у право оренди або у право власності до 01 січня 2008р. Проте, на підставі Рішення Конституційного Суду від 22.09.2005р. така норма втратила чинність, як така що не відповідає Конституції України. Також суд не врахував положення ст.407 ЦК України та ст.102 -1 ЗК України які передбачають, що право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб може відчужуватися і передаватися в порядку спадкування.

Статтею 351 ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до п. 8 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» цього Кодексу до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, а тому Апеляційний суд Херсонської області діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Херсонського апеляційного суду в апеляційному окрузі.

Відповідно до пункту 9 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України в редакції від 15.12.2017р. справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, судом встановлені такі обставини.

Із матеріалів цивільної справи вбачається, що спадкодавець ОСОБА_3 був засновником ФГ «ОСОБА_3», яке створено на підставі установчого договору від 06.07.1992р. та зареєстрованого 14.07.1992р. Головою ФГ обрано ОСОБА_4

Учасники фермерського господарства об'єднали земельні ділянки, що надані ним у пожиттєве успадковане користування, у тому числі і земельна ділянка, яка надавалась спадкодавцеві, ОСОБА_3 площею 31.1 га., та після смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 використовується фермерським господарством, в тому числі станом на час розгляду справи.

ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги після батька ОСОБА_3.

Позивач прийняв спадщину, яка складається із земельної частки паю площею 5,43 умовних кадастрових гектара із земель ВАТ ім. космонавта Комарова.

Крім того, 20.10.2017р. ОСОБА_2 звернувся із заявою до Генічеської районної державної нотаріальної контори про видачу йому свідоцтва про право на спадкування 1/2 частини земельної ділянки площею 31,1 га, якою користувався спадкодавець ОСОБА_3 на підставі державного акту на право довічного успадкованого володіння землею для ведення селянського (фермерського) господарства, виданого на підставі рішення Генічеської районної ради Херсонської області від 12.06.1992 року.(а.с. 45, 49-50)

За роз'ясненням державного нотаріуса Генічеської державної нотаріальної контори від 20.10.2017р. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкування за законом на земельну ділянку площею 31,1 га, яка була у користуванні спадкодавця ОСОБА_5, у зв'язку із тим, що чинним ЗК України не передбачено переходу права довічного успадкованого землеволодіння, посвідченого Державним актом в порядку спадкування.

Позивач порушення свого права пов'язував із тим фактом, що спірна земельна ділянка, підлягає спадкуванню із тих підстав, що таке право було встановлено законодавством і змістом наявного у спадкодавця довічного успадкованого права користування, яке передбачає перехід такого права до спадкоємців.

За змістом ст.7 ЗК УРСР, в редакції від 18.12.1990 року, громадянам України надається земля для ведення селянського (фермерського господарства) Радами народних депутатів у постійне користування із земель, що перебувають у державній власності, у порядку та розмірах, встановлених ст.ст. 48, 51, 52 цього Кодексу.

Із прийняттям Земельного Кодексу України в редакції від 13.03.1992р. для ведення селянського (фермерського господарства) із земель, що перебувають у державній власності встановлено право громадян на безоплатне одержання в у власність земельних ділянок (ст. 6) та передбачено надання таких земель і у постійне користування без визначення заздалегідь установленого строку.

Земельний Кодекс України, прийнятий 25.10.2001р. визначив право постійного користування земельною ділянкою, згідно ч.1 ст. 92 ЗК України - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або у комунальній власності, без встановлення строку.

За змістом наведеної норми передача земельної ділянки у постійне користування громадян не передбачена.

Пунктом 6 Перехідних положень ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть їх мати на такому праві, повинні переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них.

При переоформленні права постійного користування земельними ділянками, наданими для ведення селянських (фермерських) господарств, у довгострокову оренду строк оренди визначається селянським (фермерським) господарством відповідно до закону.

Отже, земельні ділянки, надані громадянам чи юридичним особам у постійне користування, перебувають у власності держави або територіальної громади до часу передання цих земельних ділянок громадянам чи юридичним особам у власність чи у користування у порядку, встановленому чинним земельним законодавством.

Підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності встановлені ст. 116 ЗК України, частиною другою якої передбачено, що набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Правовою підставою набуття права власності та права користування на землю згідно ст. 116 та ст. 118 ЗК України є рішення органу виконавчої влади або місцевого самоврядування.

Відповідно до положень ст. 125 ЗК України, в редакції чинній на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1,право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації.

Частиною першою ст. 126 цього Кодексу встановлено, що право власності на земельну ділянку чи право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Відповідно до ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи, а також територіальні громади і держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно - правових угод. Укладання таких угод здійснюється відповідно до ЦК України із врахуванням вимог цього Кодексу.

Право власності в порядку спадкування згідно ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (із збереженням цільового призначення земельної ділянки) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом про право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

У порядку спадкування можуть передаватись права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Згідно ст. 407 ЦК України (в редакції чинній на час виникнення спадкових правовідносин) право користування чужою земельною ділянко для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) встановлюється договором між власником землі і особою, яка виявила бажання користуватись земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб. Право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) може відчужуватися і передаватись у спадкування.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців. До складу спадщини, згідно ст. 1218 цього Кодексу входять всі права, що належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як вбачається із статутних положень ФГ «ОСОБА_3» та витягу із ЄДР фермерських господарств, позивач не входить до членів цього господарства.

Згідно ст. 23 Закону України «Про фермерське господарство», успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини), здійснюється відповідно до закону.

Склад майна фермерського господарства регламентовано положеннями ст. 19 цього Закону, а ст. 20 цього Закону регламентовано право власності на майно, яке використовується для ведення фермерського господарства, якою встановлено, що порядок володіння, користування майном ФГ здійснюється відповідно до його Статуту, якщо інше не передбачено угодою між членами ФГ та законом. Член ФГ має право на отримання частки майна ФГ при його ліквідації або у разі припинення членства у ФГ. Розмір частки та порядок її отримання визначається статутом ФГ.

Пунктом 5.4 Статуту ФГ «ОСОБА_3» встановлено, що право користування земельними ділянками власників передаються ФГ для сільськогосподарських потреб, відповідно до чинного законодавства України, що регулює земельні питання.

Апеляційним судом встановлено, що у 1992р. спірна земельна ділянка передана спадкодавцем за його життя до складу Фермерського господарства «ОСОБА_3», членом якого він був.

Крім того, судом встановлено, що між спадкодавцем ОСОБА_3 та уповноваженим органом на розпорядження спірною земельною ділянкою із земель Новоолексіївської селищної ради Генічеського району Херсонської області, не укладались договори де б встановлювалось право постійного користувача передавати у спадкування право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), а тому відсутні правові підстави для визнання за спадкоємцем померлого землекористувача, ОСОБА_3, права користування чужою земельною ділянкою.

Вказана земельна ділянка не входить до складу спадщини останнього і право користування нею припиняється із його смертю, що виключає перехід права користування чужою земельною ділянкою до спадкоємців.

Такий висновок узгоджується із усталеною практикою Верховного Суду України, викладену у постанові №6-2329 цс16 від 5.10.2016р.

Враховуючи, що суд з достатньою повнотою встановив фактичні обставини справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують підстави для її задоволення і скасування ухваленого у справі рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 06 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Дата складання повного тексту постанови 14 травня 2018р.

Головуючий __________ Н.В.Орловська

Судді: __________ О.В.Кутурланова

__________ В.В.Майданік