Провадження № 22-ц/783/4793/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2018 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

з участю: представників ТОВ «Лізингова компанія

«Універсальна» ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника ОСОБА_4 ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Універсальна» на рішення Галицького районного суду м. Львова від 23 травня 2017 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Універсальна» до ОСОБА_4, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «БЕТОЛЬ» про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Універсальна», третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «БЕТОЛЬ» про визнання поруки припиненою,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) «Лізингова компанія «Універсальна» звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача ОСОБА_4, як з поручителя за договором поруки №01/10/07-Б від 29.10.2007 року, укладеним в забезпечення виконання зобовязань ТОВ «БЕТОЛЬ» за договором фінансового лізингу №105/1007/28-Б, укладеним 29.10.2007 року між цим товариством та ТОВ «Лізингова компанія «Універсальна», заборгованість за договором фінансового лізингу в розмірі 1131723 грн. 58 коп., що відповідає межам відповідальності поручителя за договором поруки.

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом до ТОВ «Лізингова компанія «Універсальна», в якому просив визнати припиненою поруку за договором поруки №01/10/07-Б від 29.10.2007 року.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 23.05.2017 року в задоволенні первісного позову відмовлено, а зустрічний позов задоволено.

Визнано припиненою поруку за договором поруки №01/10/07-Б від 29.10.2007 року, укладеним між ТОВ «Лізингова компанія «Універсальна» та субєктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_4

Стягнуто з ТОВ «Лізингова компанія «Універсальна» в користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду оскаржило ТОВ «Лізингова компанія «Універсальна», просить його скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким первісний позов задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову відмовити.

Апелянт не погоджується із висновком суду про те, що на момент звернення ТОВ «Лізингова компанія «Універсальна» до суду із позовом до ОСОБА_4, його порука за договором поруки №01/10/07-Б від 29.10.2007 року припинилась на підставі частини четвертої статті 559 ЦК України, оскільки судом не враховано тієї обставини, що ТОВ «Лізингова компанія «Універсальна» 15.06.2012 року зверталась до господарського суду з позовом до субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за вказаним вище договором фінансового лізингу і остаточним судовим рішенням за наслідками розгляду цього позову була постанова Вищого господарського суду України від 11.09.2014 року, а тому, на думку апелянта, саме від дня її прийняття слід обраховувати шестимісячний строк для звернення до суду з вимогою до поручителя в порядку цивільного судочинства, оскільки діяльність ОСОБА_4 як субєкта підприємницької діяльності припинена 07.08.2014 року.

Апелянт вважає, що направляючи вимоги-претензії в позасудовому порядку та звертаючись до суду з позовом до поручителя в порядку господарського судочинства, він такими діями перервав перебіг встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку дії поруки.

Крім того, зазначає, що ОСОБА_4, звернувшись до суду із зустрічним позовом про припинення поруки, пропустив трирічний строк позовної давності, а тому суд повинен був застосувати наслідки спливу позовної давності, як їхня сторона просила у своїй заяві, та відмовити у задоволенні зустрічного позову на цій підставі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення спредставників ТОВ «Лізингова компанія «Універсальна» в підтримання апеляційної скарги, заперечення протилежної сторони, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Статтею 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі.

За загальним правилом, яке міститься у частині першій статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.2 ст.559 ЦК).

Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

У відповідності до ч. 4 ст. 559 ЦК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Судом встановлено, що 29.10.2007 року між ТОВ «Лізингова компанія «Універсальна» (лізингодавець) та ТОВ «БЕТОЛЬ» (лізингоодержувач) було укладено договір фінансового лізингу №105/1007/28-Б (а.с.4-9 т.1), відповідно до умов якого, лізингодавець зобовязався придбати на замовлення лізингоодержувача майно: комплект обладнання технологічної лінії (цеху) для виготовлення виробів з ніздрюватого бетону неавтоклавного тверднення, вказане у лізинговій заявці та специфікації (Додаток №1 до цього договору) та передати його лізингоодержувачу, який зобовязався прийняти предмет лізингу у виключне платне користування терміном на 43 місяці з дати підписання обома сторонами акту приймання-передачі предмету лізингу в цілому.

Вартість предмету лізингу на дату укладення договору становила 5000000 грн.

В забезпечення виконання зобовязань за договором фінансового лізингу №105/1007/28-Б від 29.10.2007 року, між ТОВ «Лізингова компанія «Універсальна» та субєктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_4 було укладено договір поруки №01/10/07-Б від 29.10.2007 року (а.с.3 т.1), за умовами якого поручитель поручився перед кредитором за виконання ТОВ «БЕТОЛЬ» зобовязань, що витікають з договору фінансового лізингу №105/1007/28-Б від 29.10.2007 року.

У пунктах 2, 3 договору поруки передбачено, що поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором з врахуванням обмеження розміру відповідальності поручителя у розмірі, не більше 1500000 грн.

У пункті 4 договору поруки визначено, що кредитор має право предявити вимогу поручителю у випадку прострочення боржником виконання грошових зобовязань згідно договору фінансового лізингу більше 60 днів в порядку визначеному цим договором, з дотриманням черговості, а саме: в першу чергу, кредитор звертає стягнення на майнові права поручителя за ліцензійним договором №01/02М про використання корисної моделі від 10.04.2006 року, укладеного між поручителем та колективним підприємством «Хмельницький комбінат будівельних матеріалів, шляхом набрання чинності та застосування договору відступлення права вимоги №01/10/07-Б від 29.10.2007 року, укладеного між кредитором та поручителем і субєктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_6; в другу чергу, кредитор вилучає та продає предмет лізингу за договором фінансового лізингу, якщо за рахунок платежів по ліцензійному договору прострочена заборгованість боржника не буде погашена повністю, або ліцензійний договір втратить чинність, буде зупинено, тощо або за ліцензійним договором поручителю не будуть нараховані платежі; в третю чергу, кредитор предявляє поручителю вимогу в розмірі 1/3 непогашеної суми простроченої заборгованості, якщо заборгованість боржника не буде погашена за рахунок продажу предмету лізингу.

В подальшому, до договору фінансового лізингу вносились зміни, які оформлялись додатковими угодами, укладення яких погоджувалось з поручителями (а.с.10-37 т.1).

Так, зокрема, 20.01.2011 року між ТОВ «Лізингова компанія «Універсальна» та ТОВ «БЕТОЛЬ» було укладено угоду про внесення змін до договору фінансового лізингу №105/1007/28-Б від 29.10.2007 року, відповідно до якої збільшено термін лізингу до кінця грудня 2013 року, та внесено зміни до графіку лізингових платежів та викладено його у новій редакції (а.с.35-37 т.1).

У звязку з порушенням ТОВ «БЕТОЛЬ» графіку сплати лізингових платежів, ТОВ «Лізингова компанія «Універсальна» 30.05.2012 року направила претензію-вимогу №419 про сплату ТОВ «БЕТОЛЬ» прострочених лізингових платежів до 15.06.2012 року та зазначила про відмову з 16.06.2012 року від договору фінансового лізингу і що з 16.06.2012 року вказаний договір вважається припинений, а предмет лізингу підлягає поверненню (а.с.214 т.1)..

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2012 року зобовязано ТОВ «БЕТОЛЬ» (лізингоодержувача) повернути ТОВ «Лізингова компанія «Універсальна» (лізингодавцю) предмет договору фінансового лізингу комплект обладнання технологічної лінії (цеху) для виготовлення виробів з ніздрюватого бетону неавтоклавного тверднення, відповідно до специфікації до договору фінансового лізингу №105/1007/28-Б від 29.10.2007 року із змінами, внесеними додатковою угодою від 20.04.2009 року.

Відповідно до постанови ВП №34197262 від 06.12.2012 року відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції, вказане судове рішення виконане ТОВ «Лізингова компанія «Універсальна» повернуто предмет лізингу.

06.12.2012 року між ТОВ «Лізингова компанія «Універсальна» та ТОВ «ВЕРТА-ІФ» було укладено договір купівлі-продажу №06/12/12 (а.с.129-130 т.1), відповідно до умов якого покупець зобовязався оплатити та прийняти на умовах цього договору, а продавець зобовязався передати комплект обладнання технологічної лінії (цеху) для виготовлення виробів з ніздрюватого бетону неавтоклавного тверднення, згідно специфікації товару, загальною вартістю товару 445320 грн., в тому числі ПДВ 74220 грн. На виконання умов вищевказаного договору купівлі-продажу сторонами було складено акт прийому-передачі комплекту обладнання, що є предметом договору (а.с.131 т.1).

15.06.2012 року (а.с.64-65 т.1) ТОВ «Лізингова компанія «Універсальна» звернулась до Господарського суду Львівської області з позовом до ТОВ «БЕТОЛЬ», субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_4, субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за прострочення по лізингових платежах, пені, інфляційних втрат та трьох процентів річних (Справа №5015/2466/12).

Рішенням Господарського суду Львівської області від 27.03.2013 року (а.с.39-57 т.1) вказаний позов ТОВ «Лізингова компанія «Універсальна» задоволено частково, стягнуто солідарно з ТОВ «БЕТОЛЬ» (боржника) та ТОВ «Торговий дім «Бетоль» (поручителя) на користь ТОВ «Лізингова компанія «Універсальна»: 4872037,22 грн. прострочених лізингових платежів (в т.ч. 2838554,16 грн. відшкодування вартості предмета лізингу; 495300,82 грн. компенсація відсотків за кредитом; 1402022,32 грн. винагорода лізингодавця; 43719,94 грн. інші витрати лізингодавця; 92440 грн. додаткові лізингові платежі); 358299,62 грн. пені; 98000,96 грн. інфляційних втрат; 202978,02 грн. 3 % річних та 46218,64 грн. судового збору.

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені на суму 673499,82 грн. та солідарного стягнення з субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_4 та субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_6 заборгованості в сумі 1500000 грн. відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні предявлених ТОВ «Лізингова компанія «Універсальна» до СПД ОСОБА_4 та СПД ОСОБА_6 вимог, господарський суд виходив із того, що з кожним з відповідачів укладено окремі договори поруки, а тому вони не несуть солідарної відповідальності, оскільки відсутня їхня спільна порука.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 13.06.2013 року скасовано рішення Господарського суду Львівської області від 27.03.2013 року в частині відмовлених позовних вимог і ухвалено в цій частині нове, яким стягнуто солідарно з ТОВ «БЕТОЛЬ» на користь ТОВ «Лізингова компанія «Універсальна» 312757,25 грн. пені та судовий збір, стягнуто солідарно з СПД фізичної особи ОСОБА_4 і ТОВ «БЕТОЛЬ» прострочені лізингові платежі на суму 1500000 грн. та судовий збір, стягнуто солідарно з СПД фізичної особи ОСОБА_6 і ТОВ «БЕТОЛЬ» прострочені лізингові платежі на суму 1500000 грн. та судовий збір.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.09.2014 року (а.с.58-63 т.1) постанову Львівського апеляційного господарського суду від 13.06.2013 року скасовано повністю, а рішення господарського суду Львівської області від 27.03.2013 року скасовано лише в частині солідарного стягнення з ТОВ «БЕТОЛЬ» та ТОВ «Торговий дім «Бетоль» на користь ТОВ «Лізингова компанія «Універсальна» 2838554,16 грн. відшкодування вартості предмету лізингу, і ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено ТОВ «Лізингова компанія «Універсальна» в позові про солідарне стягнення з ТОВ «БЕТОЛЬ» та ТОВ «Торговий дім «Бетоль» 2838554,16 грн. відшкодування вартості предмета лізингу.

Відмовляючи у задоволенні позову у вказаній вище частині, Вищий господарський суд України виходив із того, що з 16.02.2012 року договір фінансового лізингу є припиненим внаслідок його розірвання з ініціативи лізингодавця.

В іншій частині рішення Господарського суду Львівської області від 27.03.2013 року залишено без змін.

Вищий господарський суд України погодився із висновком суду першої інстанції про те, що поручителі СПД ОСОБА_4 та СПД ОСОБА_6П не несуть солідарної відповідальності перед лізингодавцем, оскільки відсутня їхня спільна порука.

Отже, вказаним вище рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2012 року, яке набрало законної сили, встановлено, що ТОВ «Лізингова компанія «Універсальна» 16.06.2012 року в односторонньому порядку було припинено договір фінансового лізингу №105/1007/28-Б від 29.10.2007 року, шляхом направлення боржнику претензії-вимоги №419 від 30.05.2012 року, за змістом якої кредитор повідомив боржника про необхідність сплатити борг до 15.06.2012 року, встановивши для боржника новий строк виконання основного зобовязання.

Про наявність простроченої заборгованості за договором фінансового лізингу №105/1007/28-Б від 29.10.2007 року ОСОБА_4 теж повідомлявся претензією-вимогою №419 від 30.05.2012 року (а.с.214 т.1).

Отже, в силу наведених вище фактичних обставин справи та вимог ч.4 ст.559 ЦК України, порука СПД фізичної особи ОСОБА_4 припинилась після спливу шестимісячного строку, який слід обраховувати з 16.06.2012 року, тобто з наступного дня після закінчення нового строку, встановленого лізингодавцем для виконання боржником основного зобовязання внаслідок припинення в односторонньому порядку договору фінансового лізингу, виконання зобовязань за яким було забезпечено порукою СПД фізичної особи ОСОБА_4

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що на момент звернення у грудні 2014 року ТОВ «Лізингова компанія «Універсальна» до суду із вказаним позовом з вимогою до поручителя ОСОБА_4, порука останнього припинилась на підставі ч.4 ст.559 ЦК України.

Безпідставними є доводи апелянта про те, що перебіг шестимісячного строку, встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України для дії поруки, слід обраховувати з дня прийняття Вищим господарським судом України у вказаній вище справі постанови від 11.09.2014 року, оскільки встановлений частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячний строк для дії поруки є преклюзивним, а тому він не переривається так, як строк позовної давності, і не може бути продовжений чи поновлений судом.

У звязку із тим, що внаслідок припинення поруки ОСОБА_4, у ТОВ «Лізингова компанія «Універсальна» відсутні правові підстави для стягнення з нього заборгованості за основним зобовязанням, тому суд першої інстанції правильно відмовив ТОВ «Лізингова компанія «Універсальна» у задоволенні первісного позову.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про припинення поруки після спливу трирічного строку позовної давності є безпідставними і не мають правового значення для вирішення первинного позову ТОВ «Лізингова компанія «Універсальна», оскільки для встановлення факту припинення поруки поручителю не обовязково звертатись із такою вимогою до суду.

Таким чином, суд першої інстанції правильно вирішив спір, застосувавши матеріальний закон, який підлягав застосуванню, під час розгляду справи не допустив порушень процесуального закону, які б були підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Універсальна» залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 23 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 11 травня 2018 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

ОСОБА_7