Справа № 415/4859/17
Провадження № 2/415/138/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" травня 2018 р. м. Лисичанськ
Лисичанський міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді Луньової Д.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Кравченко О.В.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, -
ВСТАНОВИВ:
До Лисичанського міського суду Луганської області звернулася позивачка, ОСОБА_1, із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. В обґрунтування позовної заяви позивачка посилається на те, що шлюб між нею та відповідачем було розірвано 13 січня 2004 року. Від спільного подружнього життя сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На теперішній час донька є повнолітньою та навчається у Лисичанському державному професійному ліцеї. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. У звязку з наведеним, після уточнення позовних вимог, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку), до закінчення навчання але не більше ніж досягнення донькою 23 років.
Позивачка у судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, уточнену позовну заяву підтримала.
Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, уточнену позовну заяву визнав.
У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові докази у справі суд встановив:
З свідоцтва про народження серії І-ЕД №108945, видного 05 липня 1999 року, що ОСОБА_3 народилась 07 червня 1999 року, про що зроблено актовий запис № 378, батьком вказаний ОСОБА_2, мати ОСОБА_4.
З свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЕД №190535 виданого 13.01.2004 року, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано.
З копії паспорта ЕН № 982980, виданого 08 травня 2014 року Лисичанським МВ УМВС в Луганський області, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5.
З довідки № 527 від № 01.08.2017року, що ОСОБА_3 навчається у ДПТНЗ «Лисичанський професійний ліцей» на ІІ курсі денного відділення, на неповному державному забезпеченні, спеціальність: оператор дистанційного пульта керування у хімічному виробництві; слюсар КВПіА (електромеханіка), строк навчання з 01.03.2017 року по 30.06.2019 року.
Оцінивши докази в їх сукупності суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав:
Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.
Законом не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітню дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.
Згідно абз. 2 п. 17, п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3 , вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення. Обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття, виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Тобто, однією із умов стягнення аліментів на повнолітню дитину є можливість надавати батьками дитині матеріальну допомогу.
Згідно зі ст. 183 Сімейного Кодексу України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову.
Як вбачається з позовної заяви, відповідач в добровільному порядку не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини, а позивачка потребує такої допомоги.
Враховуючи викладене вище, беручи до уваги той факт, що відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, вимоги позивача знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, оскільки відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання своєї повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, а дитина потребує такої допомоги, суд оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні про належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також і взаємний звязок у сукупності, вважає, що позов заявлено обґрунтовано, отже, вбачає достатньо підстав для задоволення позову.
При цьому суд зазначає, що право на утримання аліментів невід'ємно пов'язане з навчанням. Тому закінчення навчання припиняє право на утримання аліментів.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.
У відповідності до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,141, 263,265,268,273,354,430 ЦПК України, суд -
ОСОБА_6 Юріївни до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на утримання повнолітньої доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів ОСОБА_2 щомісячно, починаючи з 18 серпня 2017 року і до припинення ОСОБА_3 навчання, тобто до 30 червня 2019 року, але не більше як до досягнення нею віку 23 років.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, тобто апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Д.Ю. Луньова