Справа № 183/5997/17
№ 2-о/183/42/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2018 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря Демяненка Р.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи Михайлівська сільська рада Новомосковського району Дніпропетровської області, Новомосковський міськрайонний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Приватний нотаріус Новомосковського районного округу ОСОБА_2, про встановлення факту родинних відносин, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин між нею та її батьками: ОСОБА_3, який помер 20.07.2008 року та ОСОБА_4, яка померла 01.10.2016 року.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 зазначає, що 20.07.2008 року помер її батько ОСОБА_3, а 01.10.2016 року померла її мати ОСОБА_4. За життя її мати ОСОБА_4 склала заповіт на імя заявника. Для оформлення своїх спадкових прав, ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріус Новомоскоського районного нотаріального округу ОСОБА_2 з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріусом було відмовлено заявнику у вчиненні нотаріальних дій через те, що з наданих документів не можливо встановити факт родинних відносин між нею та спадкодавцем.

Так, заявник зазначає, що у її свідоцтві про народження, що видавалося російською мовою, батьками значаться «ОСОБА_5 та ОСОБА_6». Заявник наполягає на тому, що у перекладі з російської мови імя «Афанасий» вірно значиться, як «Панас», в звязку з чим при отриманні паспорту громадянина України, її по батькові зазначено, як Панасівна. Укладаючи шлюб з ОСОБА_7, її прізвище, імя та по батькові вірно було зазначено українською мовою, як ОСОБА_8. Між тим, при здійсненні реєстрацію шлюбу, її батьки отримали свідоцтво про укладення шлюбу, видане російською мовою, у відповідності до якого ОСОБА_9» зареєстрував шлюб з «Струк Марией Павловной», прізвище чоловікові та дружині присвоєно «Тывонюк». У паспортах громадян України її батьки були записані як ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відповідно у свідоцтвах про їх смерть були зазначені ці прізвища та імя, які, в звязку з невірним перекладом не збігаються з її прізвищем та по батькові, зазначеному у свідоцтві про народження.

Факт родинних відносин заявника та її батьків підтверджується багатьма документами, всі оригінали наявні у заявника, однак іншого способу для усунення цих розбіжностей вона не має можливості використати, тому звернулася до суду з зазначеною заявою, оскільки позбавлена можливості у повному обсязі оформити свої спадкові права.

Ухвалою суду від 27 листопада 2017 року відкрите провадження у справі.

У відповідності до положень п.9 ч.1 ст.1 Розділу ХІІІ ЦПК України в редакції, встановленій Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, справа розглянута за правилами загального позовного провадження, з урахуванням вимог до заяви, в редакції ЦПК України, що діяли до набрання чинності Законом України № 2147-VIII.

Заявник в судове засідання не зявилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву про встановлення факту підтримала.

Представник заінтересованої особи Михайлівської сільської ради в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, заяву підтримав.

Інші заінтересовані особа в судове засідання не зявилися, були належним чином повідомлена про дату, час і місце засідання, причини неявки суду не повідомили, що не перешкоджає розгляду справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

ОСОБА_3 помер 20 липня 2008 року в с. Михайлівка Новомосковського району Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 8).

ОСОБА_4 померла 01 жовтня 2016 року в с. Михайлівка Новомосковського району Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 9).

Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті батьків є ОСОБА_1. Однак, приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу ОСОБА_2 було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з неможливістю встановити факт родинних відносин між нею та спадкодавцями, про що свідчить відповідне розяснення (а.с. 13).

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Судом встановлено, 11 жовтня 1956 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрував шлюб зі ОСОБА_10, 1931 року, після чого прізвище подружжю присвоєно Тиванюк, про що свідчить копія свідоцтва про одруження, видане російською мовою відділом (бюро) ЗАГС виконавчого комітету Новомосковської районної ради Дніпропетровської області, прізвище подружжя російською мовою зазначено, як «Тывонюк» (а.с.7).

В подальшому, 20 липня 1957 року у подружжя народилася дочка ОСОБА_11, про що свідчить копія свідоцтва про народження, видане російською мовою відділом (бюро) ЗАГС виконавчого комітету Новомосковської районної ради Дніпропетровської області, у якому прізвище дитини та батьків російською мовою зазначено ОСОБА_11. (а.с.6).

27 травня 1977 року ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєструвала шлюб з ОСОБА_7, після чого прізвище дружині змінено на ОСОБА_7, про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу, видане відділом РАЦС Михайлівської сільської ради (а.с.7).

Згідно з паспортом громадянина України серії АН080703, виданого Новомосковським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 23 січня 2003 року, особа заявника засвідчена, як ОСОБА_1 (а.с.4).

Таким чином, аналіз поданих документів, свідчить про наявність розбіжностей в написанні «прізвища» осіб, а саме замість прізвища «Тиванюк» у свідоцтві про народження заявника вказане її прізвище та прізвище її батьків «Тевонюк», що не відповідає дійсному. Крім того, прізвище заявника «Панасівна», суд розцінює як невірний переклад з російської мови на українську мову чоловічого імя ОСОБА_3, здійснений особами, які готували документ. Означені невідповідності перешкоджають заявнику у реалізації її права, в тому числі на спадкування, і не можуть бути усунені іншим чином, ніж шляхом встановлення факту родинних відносин. При цьому, вимоги заявника підтверджуються належними допустимими та достовірними доказами, доданими до заяви та підтверджують обставини, на які посилається заявник.

Сама по собі наявність у заявника оригіналів усіх зазначених документів, свідчать на її користь, тому у суду є всі підстави для встановлення юридичного факту, на якому наполягала ОСОБА_1

Детальний аналіз зазначених вище документів, виданих компетентними органами та зареєстрованими у встановленому порядку, доводить суду той факт, що ОСОБА_1, 20 липня 1957 народження, уродженка с. Михайлівка Новомосковського району дніпропетровської області являється дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,76,81,89,263,265,315 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між дочкою ОСОБА_1, 20 липня 1957 народження, уродженка с. Михайлівка Новомосковського району Дніпропетровської області та батьками ОСОБА_3, який помер 20.07.2008 року та ОСОБА_4, яка померла 01.10.2016 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сорока О.В.