РІШЕННЯ
Іменем України
Справа № 285/1999/17
провадження у справі №2/0285/84/18
15 травня 2018 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючого судді………………….Савицької Л. Й.,
за участі секретаря судового засідання………….Дуянової Г. Г.,
позивача………………………………………… ОСОБА_1 ,
представника позивача……………………………...Купця Л. П.,
відповідача………………………………………. ОСОБА_2 ,
представника відповідача………………………. ОСОБА_3 ,
представника органу опіки й піклування…………....Годун А. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Новограді-Волинському
за правилами загального позовного провадження цивільну справу
за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2
ІІІ особи: Орган опіки і піклування Новоград-Волинської міської ради та Служба у справах дітей Овруцької райдержадміністрації Житомирської області
про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітньої дитини,
ВСТАНОВИВ:
У червні 2017 року позивач звернувся до суду з цим позовом до відповідача, в якому просив розірвати укладений між ними шлюб, зареєстрований 20.05.2015 року, від якого мають неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого просив залишити на своєму утриманні.
В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем мають різні погляди на права та обов`язки подружжя, відсутні спільні інтереси та порозуміння під час вирішення сімейних проблем. Вважає, що їх шлюб остаточно припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе, посилаючись на не стійкий психологічний стан відповідачки та зловживання спиртними напоями наполягає на те, щоб їх неповнолітній син залишився на його утриманні.
Позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити з підстав зазначених в позові, місце проживання сина ОСОБА_4 визначити з батьком.
Відповідач та її представник в письмовому запереченні від 16.08.2017 року та під час судових засідань просила відмовити в задоволенні позову, в частині визначення місця проживання їх спільного з позивачем сина ОСОБА_4 , просила визначити місце проживання разом з нею та залишити його на її утриманні. Проти розірвання шлюбу з ОСОБА_1 не заперечила.

Представник органу опіки та піклування м. Новограда-Волинського при вирішенні питання про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 з одним із батьків, поклався на розсуд суду.

Допитана в судовому засіданні від 15.05.2018 року свідок мати позивача ОСОБА_5 пояснила, що 23.05.2017 року зателефонувала невістці щоб привітати її з днем народження та домовилась про те, що приїде навістити її та онука. В цей же день від сусідів надійшов телефонний дзвінок про те, що відповідач ОСОБА_2 перебуває в неадекватному стані під впливом алкогольних напоїв і намагається викинутись з вікна, в той же день вона, як бабуся ОСОБА_4 приїхала і забрала хлопчика, відповідач сама віддала, після цього хлопчик проживає разом з бабусею та дідусем в с. Дубовий Гай Овруцького району Житомирської області. Відповідачка за цей час лише декілька разів цікавилась сином, проте не намагалась забрати його назад, не цікавилась в повній мірі його моральним, фізичним станом та розвитком, чи забезпечений він усім матеріально необхідним, що свідчить про байдужість з її боку по відношенню до сина. Крім того, пояснила, що цей випадок був непоодинокий і відповідач не раз влаштовувала сварки, істерики і поводила себе неадекватно, особливо після вживання алкоголю.

Вислухавши усні пояснення сторін та їх представників, дослідивши наявні докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.05.2015 року, від якого мають спільного неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1
Різниця в поглядах на права та обов`язки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між позивачем та відповідачем.
Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї, наміру поновлювати шлюбні відносини не мають.
За таких обставин суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін та їх неповнолітньому сину, що має суттєве значення для них, тому є підстави для розірвання шлюбу.
Відповідно до ч. 1, ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом.
При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, як то передбачає стаття 161 СК України.
Згідно принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матір`ю. Особливо це стосується немовлят та дуже маленьких дітей.

При визначенні місця проживання неповнолітнього сина ОСОБА_4 сторони не дійшли згоди. Позивач наполягає на тому, щоб хлопчик проживав разом з ним в с. Дубовий Гай Овруцького району та його батьками рідними бабусею та дідусем.
Відповідно до висновку Служби у справах дітей Овруцької райдержадміністрації Житомирської області від 07.11.2017 року про доцільність проживання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьками позивача (рідними бабусею та дідусем дитини) в АДРЕСА_1 , на час коли батько хлопчика ОСОБА_1 перебуватиме та проходитиме службу в зоні АТО, судом враховано, що за вищевказаною адресою для дитини створені всі належні умови, проживає він у комфорті, отримує необхідний догляд, забезпечений необхідним одягом, корисними продуктами і на час коли батько перебуватиме на службі, проживання з бабусею ОСОБА_7 та дідусем ОСОБА_8 , буде відповідати інтересам дитини. Вказані обставини також підтверджуються актом обстеження сім`ї від 11.10.2017 року доданого до висновку.
В той же час, дослідивши копії документів наданих відповідачем, а саме, довідки про доходи за період з березня по серпень 2017 року, службової характеристики ОСОБА_2 від 08.06.2017 року та від 17.08.2017 року, акту обстеження матеріально-побутових умов по місцю проживання ОСОБА_2 на АДРЕСА_2 від 27.09.2017 року судом встановлено, що: відповідач отримує стабільний високий дохід, має військове звання, так само як і позивач є військовозобов`язаною, за місцем роботи у в/ч польової пошти НОМЕР_1 зарекомендувала себе тільки з позитивної сторони, а квартиру за вищевказаною адресою вона орендує, в ній створені усі належні умови для проживання дитини ОСОБА_6 . Вказані обставини дають підстави вважати, що відповідач є здоровою молодою працездатною особою, яка взмозі забезпечити та надати усі необхідні умови для життя, психологічного, фізичного та морального розвитку їх спільного з позивачем сина - ОСОБА_4 .

Позивач по справі, згідно службової характеристики від листопада 2017 року, довідки про доходи від 15.11.2017 року: є командиром взводу ГРВ 1 механізованого батальйону, зарекомендував себе як сформований командир, спроможний швидко та якісно виконувати накази командирів, має стабільний та високий заробіток, який з травня 2017 року по жовтень 2017 року склав 72 447 грн. 17 коп., а відтак суд акцентує увагу на тому, що він також є молодою здоровою працездатною особою 34 років, який взмозі забезпечити та надати усі необхідні умови для життя, гармонічного психологічного, фізичного та морального розвитку сина ОСОБА_4 .

Проте, відповідно до ще одного висновку органу опіки та піклування Овруцької райдержадміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено, що з травня 2017 року малолітній син сторін ОСОБА_4 проживає разом з бабусею ОСОБА_7 та дідусем ОСОБА_8 в с. Дубовий Гай Овруцького району. Як зазначено в акті обстеження житлово-побутових умов, який склала місцева служба у справах дітей м. Новограда-Волинського від 23.05.2017 року, мати хлопчика відповідач по справі, сама віддала дитину бабусі ОСОБА_7 у присутності членів комісії, котрі були викликані бабусею, у зв`язку з неадекватними діями матері відносно малолітнього ОСОБА_4 , оскільки вона була у нетверезому стані, що зафіксовано в акті обстеження від 23.05.2017 року. Викладене вище підтверджує пояснення та показання свідка, які були заслухані під час судового засідання 15.05.2018 року.
19.12.2017 року відбулось засідання комісії з питань захисту прав дитини, де слухалось питання визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_6 , 2015 року народження, після розлучення батьків, в присутності батька дитини позивача по справі, та матері відповідачки по справі, а також бабусі ОСОБА_7 , котра нині виховує малолітнього. Як з`ясувалося, мати дитини ОСОБА_9 , відвідувала сина декілька разів, однак на пропозицію бабусі забрати дитину, вона відмовилася, спираючись на графік роботи та зайнятість. Як пояснив батько хлопчика, мати ОСОБА_9 має проблеми з алкоголем, в такий період її поведінка становить загрозу життю та здоров`ю дитини: стверджує, що хоче покінчити життя самогубством, а тому він боїться, що з дитиною може щось статись, якщо він буде жити з матір`ю. Таким чином, виходячи з вищевикладеного та беручи до уваги рішення комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки та піклування вважає, що малолітній ОСОБА_10 повинен проживати з батьком ОСОБА_1 , оскільки це буде відповідати інтересам дитини.(а.с.96-97)
Враховуючи усе вищевикладене, проаналізувавши та дослідивши усі наявні в справі матеріали та докази, вислухавши позицію обох батьків та їх представників, заслухавши свідка бабусю малолітнього ОСОБА_4 , яка на даний час опікується його вихованням, опираючись на висновки органу опіки та піклування, суд дійшов до висновку, що місце проживання неповнолітнього сина сторін ОСОБА_4 , слід визначити з батьком позивачем по справі ОСОБА_1 .

Важливо зазначити, що визначення місцем проживання дитини за місцем проживання одного з батьків, зовсім не означає, що другий з батьків позбавляється права брати участь у вихованні і житті дитини.

Керуючись статтями 258-259,264-265,268,354-355 ЦПК України, статтями 104, 105, 109, 110, 112, 157 Сімейного кодексу України, - суд

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянами України, зареєстрований 20.05.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новоград-Волинському реєстраційної служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 156, розірвати.
Місце проживання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити з батьком - ОСОБА_1 .
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.
Згідно п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Дата складення повного судового рішення 22.05.2018 року.

Головуюча Л. Й. Савицька