АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________
Апеляційне провадження
№ 22-ц/796/4117/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 травня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого - судді Рейнарт І.М.

суддів Болотова Є.В., Кирилюк Г.М.

при секретарі Іванову В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15 лютого 2018 року (суддя Волошин В.О.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_2, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Марцинкевич Лілія Анатоліївна, ОСОБА_5 про визнання договору іпотеки в частині недійсним, скасування державної реєстрації, виключення запису з реєстру,

встановила:

у червні 2015р. позивач звернулася до суду з позовом, який неодноразово уточнювала під час судового розгляду, та остаточно просила визнати недійсним іпотечний договір №04/І-245 від 7 червня 2006р., укладений7 червня 2006р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2, за яким передано в іпотеку нежитлові приміщення (в. літ. А) з першого по п'ятий поверхи, загальної площею 437,10 м2, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, в частині приватної житлової двокімнатної квартири - ( жилих приміщень за номерами - 25, 26, 27, 28, 29, 30), яка належить на праві власності ОСОБА_1, за адресою АДРЕСА_1, як власника 9/10, яка є одним із співвласників на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25 лютого 1999р., та іншого співвласника 1/10 ОСОБА_5, який є другим співвласником частини нерухомого майна на підставі договору дарування частини квартири від 7 грудня 2007р., а також в частині комунікаційних мереж, які є у сумісному використанні: електропостачання, водопостачання, водовідведення, опалення, горище, підвальні приміщення будинку, міжповерхові сходи; скасувати державну реєстрацію від 2 липня 2016р. за номером запису про приватну власність: 15213567 державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Марцінкевич Л.А. в розмірі частки 1 приватної власності власника ПАТ «Укрсоцбанк», підстава виникнення - іпотечний договір №04/І-245 від 7 червня 2006р., в частині приватної житлової двокімнатної квартири ( жилих приміщень за номерами - 25, 26, 27, 28, 29, 30), яка належить на праві власності ОСОБА_1, за адресою АДРЕСА_1, як власника 9/10, яка є одним із співвласників та іншого співвласника 1/10 ОСОБА_5, а також в частині комунікаційних мереж, які є у

- 2 -

сумісному використанні; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 2 липня 2016р. за номером індексу: 30286882 державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Марцінкевич Л.А. в розмірі частки 1 приватної власності власника ПАТ «Укрсоцбанк», підстава виникнення - іпотечний договір №04/І-245 від 7 червня 2006р., в частині приватної житлової двокімнатної квартири ( жилих приміщень за номерами - 25, 26, 27, 28, 29, 30), яка належить на праві власності ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1, як власника 9/10; скасувати заборону від 7 червня 2006р. по іпотечному договору №04/І-245 від 7 червня 2006р. на відчуження майна, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, що є власністю ОСОБА_2; виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про заборону, накладену на відчуження майна, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, що є власністю ОСОБА_2; виключити з Державного реєстру іпотек запис про іпотеку за номером запису про іпотеку: 15213580 від 8 червня 2006р., внесений державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марцінкевич Л.А., у зв'язку з посвідченням іпотечного договору від 7 червня 2006р., запис в реєстрі № 2122д, із загальної площі 437,1 м2, за адресою: АДРЕСА_1, за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна: 00 і об'єкта - нежиле приміщення, в (в літ А) з першого по п'ятий поверх, житлову площу в розмірі 62,3 м2 за адресою: АДРЕСА_1, у відповідності реєстраційного номеру об'єкта нерухомого майна: 00, (жилих приміщень за номерами - 25, 26, 27, 28, 29, 30), яка належить на праві власності ОСОБА_1 як власника 9/10, та ОСОБА_5 - власника 1/10.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначала, що їй та ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1. З державного реєстру іпотек їй стало відомо, що ОСОБА_2 передав в іпотеку АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», нежилі приміщення, загальною площею 437,1 м2, які знаходяться у будинку АДРЕСА_1, у тому числі належну їй та ОСОБА_5 квартиру № 6.

Позивач вказувала, що з 2007 року між нею та ОСОБА_2 триває спір щодо права власності на вказану квартиру. При цьому, рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 27 листопада 2012 року визнано недійсним договір купівлі-продажу, як нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та має площу 437,1 м2 з першого по п'ятий поверхи включно (літера А), укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_2, у частині вказаних у договорі, як нежилі приміщення на четвертому поверсі № № 25, 26, 27, 28, 29, 30, як одні і ті ж приміщення, визнані квартирою №6, що належить ОСОБА_1, виключено загальну площу цієї квартири із загального розміру площі приміщення 437,1 м2, яке зареєстроване за ОСОБА_2, зобов'язано КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» внести відповідні зміни до інвентаризаційної справи, в якій зареєстровано право власності ОСОБА_2 на зазначені приміщення, зобов'язано ОСОБА_2 провести роботи по відновленню інженерно-комунікаційної мережі квартири АДРЕСА_1.

Позивач вважає, що оспорюваним договором іпотеки порушується її та третьої особи право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 15 лютого 2018 року позов задоволено частково, визнано недійсним п. 1.1. іпотечного договору №04/І-245 від 7 червня 2006р., серія та номер, за яким зареєстрована в реєстрі: 2122д та за номером запису про іпотеку - 15213580, укладеного між ОСОБА_2 та Акціонерно-

- 3 -

комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», в частині передачі в іпотеку 9/10 частин двокімнатної квартири АДРЕСА_1 (приміщення за номерами - 25, 26, 27, 28, 29, 30), які належать на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та в частині комунікаційних мереж, які є у сумісному використанні: електропостачання, водопостачання, водовідведення, опалення, горище, підвальні приміщення будинку, міжповерхові сходи в цьому будинку АДРЕСА_1; скасовано державну реєстрацію від 2 липня 2016р. час 15:42:00 за номером запису про приватну власність: 15213567 державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу - Марцінкевич Лілії Анатоліївни в розмірі частки 1 приватної власності власника - Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» і підстава виникнення - іпотечний договір №04/І-245 від 7 червня 2006р. в частині 9/10 частин двокімнатної квартири АДРЕСА_1 (приміщення за номерами - 25, 26, 27, 28, 29, 30), які належать на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та в частині комунікаційних мереж, які є у сумісному використанні: електропостачання, водопостачання, водовідведення, опалення, горище, підвальні приміщення будинку, міжповерхові сходи в цьому будинку АДРЕСА_1; скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 2 липня 2016р. час 18:47:15 за номером індексу: 30286882 державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу - Марцінкевич ЛіліїАнатоліївни, в розмірі частки 1 приватної власності власника - Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», підстава виникнення - іпотечний договір №04/І-245 від 7 червня 2006р. в частині 9/10 частин двокімнатної квартири АДРЕСА_1 (приміщення за номерами - 25, 26, 27, 28, 29, 30), які належать на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та в частині комунікаційних мереж, які є у сумісному використанні: електропостачання, водопостачання, водовідведення, опалення, горище, підвальні приміщення будинку, міжповерхові сходи в цьому будинку АДРЕСА_1; стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі по 365грн. 40коп. з кожного. В решті позовних вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову, вийти за межі позовних вимог та визнати договір іпотеки №04/1-245 від 7 червня 2006р. повністю недійсним, скасувати державну реєстрацію від 2 липня 2016р., час 15:42:00, за номером запису про приватну власність: 15213567 державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Марцінкевич Лілії Анатоліївни в розмірі частки 1 приватної власності власника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», підстава виникнення - іпотечний договір №04/І-245 від 7 червня 2006р., скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 2 липня 2016р., час 18:47:15, за номером індексу: 30286882, державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Марцінкевич Лілії Анатоліївни, в розмірі частки 1 приватної власності власника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», підстава виникнення - іпотечний договір №04/І-245 від 7 червня 2006р.

Позивач посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, оскільки ні у кредитному договорі, ні у договорі іпотеки не вказано, що в іпотеку передаються нежитлові приміщення з першого по п'ятий поверхи включно в будинку літ. «А» та не зазначено про існування нежитлових приміщень з 11 по 33 номери.

Крім того, позивач зазначає, що судом не надано належної оцінки показам

- 4 -

представника ПАТ «Укрсоцбанк» про те, що їй відомо, що відповідач ОСОБА_2 купляв в спірному будинку житлові приміщення та переводив їх у нежитлові.

Також позивач вважає, що суд першої інстанції, встановивши порушення ст. 5 Закону України «Про іпотеку» при укладені договору іпотеки, міг вийти за межі позовних вимог та визнати йогоповністю недійсним.

Позивач, будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду апеляційної скарги (с.с.219 т.3), у судове засідання не з'явилася, клопотання про перенесення судового розгляду не подала, тому колегія суддів провела його у її відсутність.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення третьої особи ОСОБА_5, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення представника ПАТ «Укрсоцбанк», який просив рішення суду скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 25 лютого 1999р. ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_1, площею 62,30кв.м.

На підставі договору дарування від 7 грудня 2007р. ОСОБА_1 подарувала 1/10 частину вказаної квартири ОСОБА_5

7 червня 2006р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 був укладений іпотечний договір № 04/і-245, предметом якого було нежиле приміщення, загальною площею 437,10кв.м., що знаходиться за адресою у АДРЕСА_1, та належить іпотекодавцю, зокрема, на підставі договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 26 грудня 2005р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кучеренко Н.П., зареєстрованого за реєстровим № 7044.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27 листопада 2012р. визнано недійсним договір купівлі-продажу, як нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та має площу 437,1кв.м. з першого по п'ятий поверх включно (літера А), укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Кучеренко Н. П. і зареєстрований у реєстрі за № 7044, у частині вказаних у договорі, як нежилі приміщення, придбані ОСОБА_2 приміщення на 4-му поверсі № 25, 26, 27, 28, 29, 30, площею 60,1кв.м., як одні і ті ж приміщення, визнані квартирою № 6, площею 60,1кв.м., що належить ОСОБА_1 Виключено загальну площу квартири АДРЕСА_1, із загального розміру площі приміщення, площею 437,1кв.м., яке зареєстроване за ОСОБА_2

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що приміщення на 4-му поверсі № 25, 26, 27, 28, 29, 30 у будинку АДРЕСА_1 у м. Києві не належать ОСОБА_2, а відтак не могли бути передані ним у іпотеку.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про скасування заборони від 7 червня 2006р. до договору іпотеки на відчуження, щодо приміщення, що знаходиться у АДРЕСА_1, що є власністю ОСОБА_2 на забезпечення договору іпотеки, суд першої інстанції виходив з того, що на час розгляду справи судом дана заборона була скасована.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга не містить обґрунтування незаконності рішення суду в частині часткового задоволення позовних вимог і в частині відмови у задоволенні позовних вимог,

- 5 -

тому відповідно до положень ст. 367 ЦПК України рішення суду в цій частині не є предметом апеляційної перевірки.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд зобов'язаний був вийти за межі позовних вимог та визнати спірний іпотечний договір недійсним у повному обсязі, встановивши порушення вимог ст. 5 Закону України «Про іпотеку» при його укладенні, не ґрунтуються на нормах процесуального права.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Отже, нормами процесуального права не надано суду права за власною ініціативою вийти за межі позовних вимог, а під час розгляду справи судом першої інстанції ні позивач, ні її представник не заявляли вимоги про визнання договору іпотеки недійсним у повному обсязі.

Судом було ухвалено судове рішення відповідно до заявлених позовних вимог та наданих позивачем та її представником доказів.

Згідно ч. 6 ст. 367 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

За таких обставин, вимоги апеляційної скарги про ухвалення судового рішення про повне задоволення позовних вимог шляхом виходу за межі позовних вимог та визнання спірного іпотечного договору недійсним у повному обсязі, суперечать вказаним нормам процесуального права і задоволенню не підлягають.

Твердження апеляційної скарги про те, що спірний договір іпотеки не містить посилання на те, що у іпотеку передають нежитлові приміщення з першого по п'ятий поверх включно в будинку літ «А» та не зазначено про існування нежитлових приміщень з 11 по 33 номери, не має юридичного значення для вирішення даного спору, так як з наданих суду першої інстанції доказів встановлено, що ідентифікація приміщень у будинку АДРЕСА_1 літерою «А», є технічною нумерацією Київського БТІ у технічному паспорті на будинок, а не нумерацією будинку.

При цьому, наявними у матеріалах справи документами підтверджено, що у складі нежитлових приміщень, загальною площею 437,10кв.м., що знаходяться за адресою у АДРЕСА_1 та які були передані ПАТ «Укрсоцбанк» у іпотеку на підставі іпотечного договору № 04/і-245 від 7 червня 2006р., були передані і житлові приміщення за № 25, 26, 27, 28, 29, 30, які є квартирою 6 у даному будинку і перебувають у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_5

Апеляційна скарга не містить доводів, які є підставою для скасування рішення суду, апеляційний суд не має повноважень виходити за межі позовних вимог та розглядати позовні вимоги та їх підстави, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, тому колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15 лютого 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

- 6 -

Повний текст постанови складено 14 травня 2018 року.

Головуючий:

Судді: