Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Провадження № 2/300/129/2018

Справа №300/361/18

04.06.2018 року смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді: Конепуда В.І., з участю секретаря с/з ОСОБА_1, розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Воловець цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Воловецької селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Воловецької селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно - гараж загальною площею 21 кв.м., розташований за адресою: смт. Воловець, вул. Карпатська, б/н, Воловецького району Закарпатської області.

Свою заяву мотивував тим, що у 2016 році на вільній земельній ділянці по вул. Карпатській в смт.Воловець, Воловецького району, побудував гараж загальною площею 21 кв.м. 20.06.2017 року на підставі рішення Воловецької селищної ради, позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва індивідуального гаража. 14.12.2017 року рішенням Воловецької селищної ради затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, позивачу безоплатно надано у власність земельну ділянку площею 0,0035 га., для будівництва індивідуальних гаражів в смт. Воловець, вул. Карпатська, б/н, Воловецького району. Розглянувши проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва індивідуальних гаражів відділ містобудування, архітектури та цивільного захисту Воловецької райдержадміністрації погодив його та надав свій висновок. 23.03.2018 року нерухоме майно земельну ділянку для будівництва індивідуальних гаражів зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Однак, при зверненні позивача до державного реєстратора речових прав для отримання дозвільних документів, йому відмовлено через те, що вказаний гараж було побудовано самовільно, дана обставина стала перешкодою для реєстрації права на гараж в Єдиному державному реєстрі прав власності на об'єкти нерухомого майна.

Позивач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву, в якій просить суд провести розгляд справи у його відсутності, позов підтримує повністю.

Представник відповідача - селищний голова Воловецької селищної ради ОСОБА_3 в підготовче судове засідання також не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника селищної ради, щодо задоволення позовних вимог не заперечує.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 у 2016 році на вільній земельній ділянці по вул. Карпатській в смт.Воловець, Воловецького району самовільно побудував гараж загальною площею 21 кв.м.

Як вбачається із рішення сімнадцятої сесії сьомого скликання Воловецької селищної ради 20.06.2017 року №538 ОСОБА_2 отримав дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 0,0040 га., для будівництва індивідуальних гаражів в смт. Воловець, по вул.Карпатській, б/н, Воловецького району ( а.с. 14 ).

14.12.2017 року рішенням двадцять другої сесії сьомого скликання Воловецької селищної ради №651 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для будівництва індивідуальних гаражів, ОСОБА_2 надано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,0035 га для будівництва індивідуальних гаражів ( а.с.15 ).

27.07.2017 року виготовлено технічний паспорт на новозбудований гараж (а.с. 4-9).

23.03.2018 року земельну ділянку для будівництва індивідуальних гаражів в смт. Воловець, вул. Карпатська, б/н, зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.13).

Згідно ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 4 постанови від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою.

В п. 14 Постанови №6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами ст.376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснив, що на підставі ч.3 ст.376 ЦК суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці, що не надавалася у власність чи користування особі, яка збудувала його, якщо їй у встановленому законом порядку було передано земельну ділянку у власність або надано у користування під уже збудоване нерухоме майно відповідно до її цільового призначення, та за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією, а також у разі, якщо ці обставини були предметом розгляду компетентного державного органу.

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно, а згідно статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав, про що подано відповідну заяву, то згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає поверненню позивачу.

На підставі вищенаведеного та керуючись ч. 2 ст. 41 Конституції України, ст. ст.141, 197, 200, 247, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, 319, 321,376 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на гараж загальною площею 21 кв.м., розташований за адресою: смт. смт. Воловець, вул. Карпатська, б/н, Воловецького району, Закарпатської області.

Повернути ОСОБА_2 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, в розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:

Суддя: Конепуд В.І.