Справа № 484/1648/18
Провадження № 2-о/484/59/18
У Х В А Л А

про повернення заяви

08.05.2018 року суддя Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області ОСОБА_1 вивчивши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Державна міграційна служба України, про встановлення факту постійного проживання на території України

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року). В заяві ОСОБА_2 вказав, що народився у 1977 році в м.Чита та проживав в Україні на території Первомайського району в період часу з 1989р. по 1992р. Встановлення вказаного факту необхідно для отримання громадянства України.

Ухвалою суду від 23.04.2018 року заяву було залишено без руху та зобовязано заявника усунути недоліки в заяві.

На виконання ухвали суду від заявника 05.05.2018р. надійшла заява, в якій він частково усунув недоліки в заяві.

Однак, відповідно до ч.1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

В заяві вказано, що заявник проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до копії довідки Первомайського ВУДМС від 28.11.2012р. ОСОБА_2 тимчасово проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 у 2012р. Звертаючись у 2017р. до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з праві людини заявник своєю адресою вказав: пр. Камяний, 8 в м. Миколаєві. Представником заявника адвокатом ОСОБА_3, який знаходиться в м. Миколаєві, сплачений судовий збір через відділення банку, яке знаходиться в м. Миколаєві, ним ще надісланий позов до суду. Кореспонденцію за адресою, вказаною у заяві про встановлення факту, ОСОБА_2 не отримує. Жодних доказів, на підтвердження місця проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2 заявником не надано, однак це впливає на визначення підсудності справи.

Частиною 2 статті 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Заява про встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України подана до суду з метою підтвердження громадянства України.

Законодавством визначений порядок звернення громадян до компетентних органів для встановлення та оформлення належності до громадянства України.

Так відповідно до п. 1, 2 розділу І Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи, передбачені розділом ІІ цього Порядку. Заяви з питань громадянства оформлюються: про встановлення та оформлення належності до громадянства України особою, яка проживає на території України, - на ім'я начальника головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі за місцем проживання особи; про оформлення набуття громадянства України особою, яка проживає на території України, - на ім'я начальника головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі за місцем проживання особи.

Заявник вказав, що для звернення до компетентного органу для вирішення питання щодо належності до громадянства України необхідно отримати рішення суду, яким підтверджується відповідний факт.

Однак, пунктом 10 розділу ІІ цього Положення передбачений перелік документів, необхідних для подачі особами, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття та проживали в Україні разом із батьками, до якого входять й інші документи, на підставі яких можливо вирішити питання щодо належності особи до громадянства України.

Докази того, що вирішити питання щодо належності до громадянства України можливо лише звернувшись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заявником не вказані.

Таким чином, у визначений строк заявник не усунув недоліки позовної заяви в повному обсязі.

У відповідності до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки зазначені в ухвалі суду про залишення заяви без руху недоліки у визначений строк не усунуті, то дану заяву із додатками, відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, слід вважати неподаною та повернути заявнику.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.185, 258-260 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання на території Українивважати неподаною та повернути заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньої до Апеляційного суду Миколаївської області. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Суддя Н.А. Медведєва