Справа №461/987/18>
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 квітня 2018 року Галицький районний суд м. Львова

у складі головуючого судді Юрківа О.Р.,

за участі секретаря судового засідання Кузьми Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

в лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача. Свої вимоги мотивував тим, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 07.04.2014 року було розірвано шлюб між ним та відповідачем ОСОБА_2 Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 23.09.2014 року з позивача на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дочки у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.07.2014 року до досягнення дочкою повноліття.

02.09.2017 року позивачем був укладений шлюб з ОСОБА_4, від якого ІНФОРМАЦІЯ_3 року народилася дитина - ОСОБА_5. Від ускладнень під час пологів ІНФОРМАЦІЯ_2 року дружина позивача ОСОБА_4 померла. У зв'язку зі вказаними подіями позивач був змушений звільнитися з роботи. Малолітня дитина перебуває на утриманні ОСОБА_1 та через необхідність постійного догляду за дитиною останній не має можливості влаштуватися на роботу.

Позивач просить суд зменшити розмір аліментів до стягнення у твердій грошовій сумі 930 грн. щомісяця.

Позивач в письмовій заяві просив суд справу слухати без його участі.

Відповідач у заяві просила розгляд справи провести з її відсутності, позовні вимоги задовольнити частково та змінити розмір аліментів до 50 % прожиткового мінімуму для дитини.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони від 12.08.2006 року по 07.04.2014 року перебували у шлюбі. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 23.09.2014 року з позивача на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дочки у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.07.2014 року до досягнення дочкою повноліття.

02.09.2017 року позивачем був укладений шлюб з ОСОБА_4, від якого ІНФОРМАЦІЯ_3 року народилася дитина - ОСОБА_5.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 померла.

Згідно з даними трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 08.12.2017 року був звільнений з ЛКП «Залізничнетеплоенерго» та на даний час ніде не працює. На його утриманні перебуває малолітня дитина ОСОБА_5, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області № 149 від 05.02.2018 року.

Відповідно до частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України (далі - СК) розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів отримувач аліментів може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Отже з урахуванням встановлених вище обставин, суд вважає за необхідне змінити спосіб стягуваних з ОСОБА_1 аліментів з частку від його заробітку в розмірі 1/3 частини доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав позивача та захистом прав неповнолітньої дитини, обов'язок по утриманню якої покладений на обох сторін по справі.

При цьому у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз. 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року, а тому позов є законним та обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 10, 12, 258, 259, 263 268, 284 ЦПК України, ст.ст. 166, 180, 181, 192 СК України, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

Зменшити розмір щомісячних аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 за рішенням Галицького районного суду міста Львова від 23.09.2014 року, ухваленим у цивільній справі № 461/7223/14-ц, стягуючи на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його оголошення до Апеляційного суду Львівської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Р. Юрків.