Постанова

Іменем України

10 травня 2018 року

м. Київ

справа № 664/1065/16-ц

провадження № 61-8345св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач -публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра»,

відповідачі:ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Херсонської області від 29 серпня 2017 року у складі колегії суддів: Фурман Т. Г., Пузанової Л. В., Склярської І. В.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 23 листопада 2005 року між відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 12 750 доларів США зі сплатою 10 % річних строком до 23 листопада 2015 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 23 листопада 2005 року між банком та ОСОБА_5, ОСОБА_6 були укладені договори поруки, а також договір іпотеки, предметом якого є житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві приватної власності ОСОБА_4

ОСОБА_4 зобов'язання за кредитним договором не виконала, допустила утворення заборгованості, яка станом на 15 квітня 2016 року становить 31 532 доларів 80 центів США, що еквівалентно 808 741,99 грн та складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4 995 доларів 50 центів США, заборгованості із сплати процентів у розмірі 1 480 доларів 81 центів США, заборгованості із сплати комісії у розмірі 832 доларів 23 центів США, заборгованості із сплати пені за прострочення сплати кредиту у розмірі 588 594,36 грн, що еквівалентно 22 949 доларам 26 центам США, штрафу за порушення умов кредитного договору у розмірі 1 275 доларів США, та яку просив стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на свою користь ПАТ КБ «Надра».

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 02 листопада 2016 року у задоволенні позову ПАТ КБ «Надра» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження отримання ОСОБА_4 кредитних коштів, а тому у неї та поручителів не виник обов'язок з їх повернення.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 29 серпня 2017 року рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 02 листопада 2016 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким із ОСОБА_4 стягнуто на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором у розмірі 7 308 доларів 54 центів США, що еквівалентно 187 446,80 грн та заборгованість зі сплати пені у розмірі 588 594,36 грн з яких: солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «Надра» - заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 279 доларів 32 центів США, що еквівалентно 32 811,32 грн та заборгованість із сплати пені у розмірі 282 933,99 грн; солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «Надра» - заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 279 доларів 32 центів США, що еквівалентно 32 811,32 грн та заборгованість зі сплати пені у розмірі 282 933,99 грн. У задоволенні вимог про стягнення штрафу відмовлено.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що ОСОБА_4 умови кредитного договору не виконала, заборгованість не повернула, а тому відповідно до положень статей 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України з неї на користь банка підлягає стягненню заборгованість у розмірі 7 308 доларів 54 центів США, що еквівалентно 187 446,80 грн та заборгованість зі сплати пені у розмірі 588 594,36 грн. Крім того, вирішуючи питання про стягнення заборгованості із поручителів, апеляційний суд врахував дату внесення чергових платежів за договором, строк виконання зобов'язання у повному обсязі та дату звернення позивача до суду, стягнув заборгованість із позичальника та солідно з кожного з поручителів за період з 04 листопада 2015 року до 15 квітня 2016 року.

31 жовтня 2017 року ОСОБА_4 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення апеляційного суду Херсонської області від 29 серпня 2017 року і залишити в силі рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 02 листопада 2016 року, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_4 не була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи апеляційною інстанцією, у зв'язку із чим вона була позбавлена права подати свої заперечення щодо заявлених позовних вимог.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

14 березня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із положеннями статті 74 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи) судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик, які разом із розпискою надсилаються поштою рекомендованими листами із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Особи, які беруть участь у справі, можуть бути повідомлені або викликані в суд телеграмою, факсом чи за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику. Судова повістка має бути вручена не пізніше ніж за три дні до судового засідання.

На адресу реєстрації ОСОБА_4 апеляційним судом було надіслано судові повістки про виклик до суду від 06 лютого, 15 лютого, 15 березня, 06 квітня, 18 квітня 2017 року. Зазначені поштові відправлення адресату вручено не було, у зв'язку з чим повернуто до апеляційного суду за закінченням встановленого строку зберігання (а. с. 136, 149, 167, 207). Крім того, відповідальною особою апеляційного суду Херсонської області 18 квітня, 17 травня, 20 липня, 02 серпня, 16 серпня 2017 року було сформовано довідки про відправлення sms - повідомлення про виклик до суду за номером телефону НОМЕР_1.

Таким чином, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів про те, що ОСОБА_4 була належним чином повідомлена про розгляд справи судом апеляційної інстанції, оскільки жодного разу не отримала повістку про виклик до суду та не була присутня в судовому засіданні. Довідки про надіслання sms - повідомлення про виклик до суду не можуть бути належним доказом про повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи, оскільки відповідно до статті 74 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи) не є засобом фіксації повідомлення або виклику особи.

Особи, які беруть участь у справі, згідно зі статтею 27 ЦПК України (в редакції, чинній на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції), мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Таким чином, відомості про те, що ОСОБА_4 була належним чином повідомлена судом апеляційної інстанції про дату, час і місце судового розгляду в матеріалах справи відсутні.

Основними засадами судочинства відповідно до частини першої статті 129 Конституції України визначено, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), встановлено, що кожній особі гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Публічний характер судового розгляду є істотним елементом права на справедливий суд, а відкритість процесу, як правило, включає право особи бути заслуханою в суді.

Зазначені процесуальні гарантії забезпечення належного розгляду справи порушено, оскільки ОСОБА_4 не було належним чином повідомлено про дату і час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов'язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити частково, рішення апеляційного суду скасувати, а справу направити на новий розгляд до апеляційного суду.

Частиною першою статті 136 ЦПК України визначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Ураховуючи те, що ОСОБА_4 ухвалою Верховного Суду у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року при поданні касаційної скарги відстрочено сплату судового збору за подання касаційної скарги до ухвалення судового рішення у справі, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, то відповідно до положень статті 141 ЦПК України з ПАТ КБ «Надра» підлягає стягненню судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 14 557,38 коп.

Керуючись статтями 136, 400, 401, 411 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Херсонської області від 29 серпня 2017 року скасувати, справу передати на новий розгляд до апеляційного суду.

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» на користь держави судовий збір за подання касаційної скарги ОСОБА_4 у розмірі 14 558,38 грн (чотирнадцять тисяч п'ятсот п'ятдесят вісім гривень тридцять вісім копійок).

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. П. Курило

В. М.Коротун

М. Є.Червинська