АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/630/18
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області в складі
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Корніюк А.П.(суддя доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І.

секретар судового засідання Медведчук Н.Д.

за участю представників сторін

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу 686/10035/17 за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 28 вересня 2017 року (суддя Продан Б.Г.) у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «Завод Адвіс» про захист трудових прав.

Заслухавши доповідача, пояснення представників учасників справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Відповідно до пунктів 8 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 зазначав, що він є учасником ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, інвалідом IIІ групи за захворюванням, пов`язаним із виконанням обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безстроково 1 категорії, перебуває на обліку в УПФ України в м. Хмельницькому і розрахунок його пенсії проводився відповідно до постанови КМУ №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011 року. Зазначає, що перебуваючи у трудових відносинах з відповідачем у період часу з 08.03.1987 року по 30.05.1987 року брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, тому відповідно до п. 6 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи він має право на премію, що передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10.06.1986 року №207-7 у розмірі не більше як 400 карбованців на місяць, яка після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку. 27.01.2017 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про видачу довідки про заробітну плату за вказаний період. Проте відповідачем було відмовлено у видачі довідки з врахуванням одноразової премії в розмірі 400 карбованців. Позивач вважає, що така відмова порушує його соціальні та трудові права, оскільки від цього залежить розмір його пенсії. А тому позивач просив зобов`язати ТДВ «Завод Адвіс» нарахувати йому за період роботи по ліквідації наслідків аварії в зоні відчуження Чорнобильської АЕС за квітень 1987 року додаткову одноразову премію в сумі 400 карбованців з відображенням її в особовому рахунку та видати довідку відповідного зразка про розмір заробітної плати за квітень 1987 року із відображенням у ній суми заробітку за роботу у зоні відчуження та збереженого заробітку у сумі 696,31 карбованців та 400 карбованців одноразової премії.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду 28 вересня 2017 року позов задоволено Зобов`язано ТДВ «Завод Адвіс» нарахувати ОСОБА_1 заробітну плату за період роботи по ліквідації наслідків аварії в зоні відчуження Чорнобильської АЕС за квітень 1987 року, додаткову одноразову премію в сумі 400 карбованців з відображенням сум в особовому рахунку.

Зобов`язано ТДВ «Завод Адвіс» видати ОСОБА_1 довідку відповідного зразка про розмір заробітної плати за квітень 1987 року із відображенням у ній суми заробітку за роботу у зоні відчуження та збереженого заробітку у сумі 696,31 карбованців та 400 карбованців одноразової премії.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, УПФ України у м. Хмельницькому оскаржило його в апеляційному порядку та вказує, що оскаржуване рішення постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення судом справи та ухвалення незаконного рішення про задоволення позову. На думку апелянта, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та не взяв до уваги, що будь-які первинні документи, які б містили відомості про його направлення і перебування в зоні відчуження на підприємстві не виявлено, а пенсія позивачу призначена на підставі довідки МСЕ ХМ №233707 від 13.02.2012 року та обчислена з врахуванням постанови Хмельницького міськрайонного суду від 29.09.2016 року. Апелянт також вважає, що відсутні законні підстави для видачі довідки про заробітну плату, отриману у зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, із врахуванням одноразової премії в сумі 400 карбованців з відображенням сум в особовому рахунку з підстав відсутності первинних документів, що б містили відомості про перебування позивача в зоні відчуження або участь його у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Крім того, позивачем не дотримано обов`язку повідомлення про третю особу, на права та обов`язки якої вплине рішення по справі. У зв`язку з наведеним, апелянт просив суд оскаржуване рішення скасувати та в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 21.05.2018 року замінено у справі апелянта Управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та представник ТДВ «Завод Адвіс» підтримали апеляційну скаргу, з підстав у ній наведених і просять скасувати рішення суду першої інстанції.

Представник позивача апеляційну скаргу не визнав і просить її відхилити, залишивши рішення суду першої інстанції без змін.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (ч. 1 ст. 263 ЦПК України).

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, інвалід IIІ групи за захворюванням, пов`язаним із виконанням обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безстроково 1 категорії, перебуває на обліку в УПФ м. Хмельницького (правонаступником якого є Головне УПФ України в Хмельницькій області), розрахунок його пенсії проводився відповідно до постанови КМУ №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011 року.

З 08.03.1987 року по 30.05.1987 року, перебуваючи у трудових відносинах з відповідачем, ОСОБА_1 брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ТдВ «Завод Адвіс», відмовляючи у нарахуванні ОСОБА_1 підвищеної заробітної плати з урахуванням премії у сумі 400 крб. та видачі відповідної довідки за дні роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, порушує його трудові та соціальні права, оскільки вказана довідка впливає на розмір пенсії позивача.

Дійшовши такого висновку, суд першої інстанції обґрунтовано послався на відповідні норми матеріального права та вірно встановив обставини справи і оцінив докази, що надані учасниками справи та їх представниками.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону її життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 1 ст. 54 зазначеного Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

З 1 січня 2012 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Указаним нормативним актом проведено перерахунок пенсії за інвалідністю особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи із розміру заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Пунктом 7 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, передбачено, що пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи (позивач був призваний на військові збори як військовозобов`язаний) та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди; за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, 1 - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Отже, призначення пенсії та її розмір ставиться у залежність від заробітної плати, яка фактично отримана працівником у період роботи у зоні відчуження.

Згідно з ч. 4 ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

Разом з тим, вимоги до заповнення довідок про заробітну плату встановлені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджених постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1; постановою Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення робітників підприємств, організацій і установ,зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забруднення навколишнього середовища»; розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964-рс«Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати»; розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 23 травня 1986 № 1031-рс «Про оплату праці військовослужбовців-учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС»; постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07 травня 1986 № 153/10-43; постановою ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року №524-156 «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення робітників підприємств і організацій зони Чорнобильської атомної електростанції»; постановою Ради Міністрів СРСР від 08 травня 1986 року № 168-5 «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення робітників підприємств і організацій зони Чорнобильської атомної електростанції»; розпорядженням Ради Міністрів УРСР від 06 січня 1988 року № 12-р; постановою НКП СРСР від 02 квітня1930 року «Про середній заробіток і оплату за неповний місяць» і Основними положеннями по обліку праці та заробітної плати у промисловості і будівництві, затвердженими Держкомпраці СРСР, Мінфінансів СРСР і ЦСУ СРСР 27 квітня 1973 року.

Так, відповідно до підпункту 3 п. 1 Постанови РМ УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 року №207-7 (порядок виплати премії визначено Розпорядженням РМ СРСР від 24 червня 1986 року № 1512-р) запроваджувалась одноразова премія за рахунок коштів, що виділялись Мінфіном СРСР і Держпланом СРСР і розпорядження Міненерго СРСР для заохочення працівників підприємств, незалежно від їх відомчого підпорядкування. Розмір премії, що виплачувалась одному працівнику, не повинен був перевищувати 400 крб., яка враховується при призначенні пенсії.

Пунктом 6 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 встановлено, що в усіх випадках премія, передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 (не більш як 400 крб. на місяць), що була визначена умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи і запобіганням забрудненню навколишнього природного середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку.

Доводи апеляційної скарги про те, що за відсутності первинних документів, які б містили відомості щодо направлення та перебування позивача в зоні відчуження або його участь в ліквідації наслідків аварій на ЧАЕС відсутні законні підстави для покладення на відповідача обов`язку щодо видачі відповідної довідки про заробітну плату, отриману у зоні відчуження по ліквідації наслідків на ЧАЕС, із врахуванням одноразової премії в сумі 400 карбованців з відображенням сум в особовому рахунку, колегія суддів вважає їх безпідставними та такими, що спростовуються постановою Хмельницького міськрайонного суду від 29 вересня 2016 року.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, постановою Хмельницького міськрайонного суду від 29 вересня 2016 року встановлено, що позивач ОСОБА_1 є ліквідатором аварії на ЧАЕС 1 -ї категорії, має ІІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безстроково, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому.

ОСОБА_1 працював на ТДВ "Адвіс" ( "Хмельницький завод тракторних агрегатів" з липня 1991 році перетворено у ВО "АДВІС"; з грудня 1994 року перетворено у ВАТ "АК АДВІС"; з квітня 2011 року перетворене у Товариство з додатковою відповідальністю "Завод Адвіс" іменоване далі ТДВ "Завод АДВІС"), звідки був призваний на військові збори, де в складі військової частини НОМЕР_1 (Нова Радча) виконував задачі по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження з 08.03.1987 р. по 30.05.1987 р.

Також цією постановою встановлено, що згідно архівної довідки №20769 від березня 1994 року, виданої Управлінням хімічних військ Закарпатського військового округу, ОСОБА_3 у складі військової частини НОМЕР_1 (Нова Радча) виконував задачі по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження з 08.03.1987 р. по 30.05.1987 р., всього 83 дні, в т.ч. в промзоні ЧАЕС - 23.03, 24.03, 25.03, 26.03, 27.03, 28.03, 29.03, 30.03, 31.03, 01.04, 02.04-08.04, 12.04, 14.04, 15.04.1987 року (підстава: ф. 2839, пер.41197), яка відповідно до рішення Урядової Комісії СРСР № 351 від 02.02.1987 р. відносилась до 3 зони небезпеки. Згідно вказаної довідки військова частина в теперішній час розформована, архів частини знаходиться в координаційній групі управління хімічних військ округу.

Посилання апелянта на не залучення його судом до участі у справі в якості третьої особи є такими, що заслуговують на увагу, однак не спростовують обґрунтованість висновків судів першої інстанції про зобов`язання відповідача здійснити нарахування одноразової премії з відображенням сум в особовому рахунку та видачі відповідної довідки.

Наведені у скарзі доводи правильності висновків суду не спростовують і фактично зводяться до одностороннього тлумачення апелянтом регулюючого спірні правовідносини законодавства лише на свою користь.

Судова колегія вважає, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини справи на основі об`єктивної оцінки доказів, правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального права та підстави в межах доводів апеляційної скарги для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 28 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 травня 2018 року.

Судді: /підпис/ А.П. Корніюк
/підпис/ І.В. П`єнта
/підпис/ О.І. Талалай

Згідно оригіналу: суддя апеляційного суду А.П. Корніюк