Справа № 687/71/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16 травня 2018 року смт.Чемерівці

Чемеровецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Горобець Н.О.,

за участю секретаря - Матушкіної М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чемерівці Хмельницької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

16 січня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики. Позивач зазначив, що 01.09.2016 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, за яким позичальник отримав позику в сумі 23200 грн., яку зобовязувався повернути до 30 грудня 2017 року. Факт отримання відповідачем позики підтверджується власноручно написаною письмовою розпискою. Проте, у встановлений в розписці строк 30.12.2017 року ОСОБА_2 взятих на себе зобовязань не виконав та суму позики до цього часу йому не повернув. На його неодноразові звернення до відповідача з проханням про повернення позики, останній кошти повертати відмовляється, що стало підставою його звернення до суду за захистом своїх прав. У звязку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань, просить стягнути з останнього 23200 грн. боргу та судові витрати по справі.

У судове засідання позивач не з'явився, у позовній заяві, просить справу розглядати у його відсутність.

Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло.

У відповідності до ст. 223 ч. 4 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу в порядку заочного розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 01.09.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, за умовами якого позивач надав відповідачу позику в сумі 23200 грн., яку останній зобовязувався повернути до 30.12.2017 року.

Факт отримання грошових коштів ОСОБА_2 підтверджується письмовою розпискою останнього від 01.09.2016 року.

За ст. 1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Розписка, підписана відповідачем, є саме таким документом.

Відповідно до ст.. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Як передбачено ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В порушення вимог Закону, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобовязань, заборговану суму у строк, встановлений договором, не повернув.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

На підставі статті 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтями 15, 16, 20 ЦК України передбачено право особи на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення.

Згідно із статями 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цих Кодексом.

Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог та підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача суми боргу.

В свою чергу, відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання ним своїх зобовязань і які б були підставою для зменшення розміру заборгованості або звільнення від її сплати.

Виходячи з викладеного, суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 18, 76, 95, 133, 141, 223, 258, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 526, 610, 1046, 1047 ЦК України, суд, -

ухвалив

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2) про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 23200 грн. 00 коп. боргу та судові витрати по справі в сумі 704 грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: