Провадження №4-с/760/118/18
В справі №760/1172/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Усатової І.А.,

за участю секретаря Ковальської К.О.,

представника скаржника Поліводи Л.В.,

державного виконавця Кулінської С.А.,

розглянувши у відкрито му судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві цивільну справу за скаргою Кредитної спілки «Народний кредит» на дії головного державного виконавця Володарського районного відділу ДВС ГТУЮ в Київській області Кулінської Світлани Анатоліївни, заінтересована особа: ОСОБА_3 -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року Кредитна спілка «Народний кредит» звернулась зі скаргою на дії головного державного виконавця Володарського районного відділу ДВС ГТУЮ в Київській області Кулінської Світлани Анатоліївни, заінтересована особа: ОСОБА_3.

Скарга обґрунтована тим, що Кредитна спілка звернулась до Володарського районного ДВС ГТУЮ в Київській області із заявою про відкриття виконавчого провадження по виконавчому листу № 2-1002-1/09 від 27.03.2009 відносно ОСОБА_3 та просила стягнути кошти у розмірі 1000 грн. частково в межах виконавчого листа ( а не суми залишку боргу) .

Пояснено, що 04.08.2017 головним державним виконавцем Володарського районного відділу ДВС ГТУЮ в Київській області Кулінською К.А. було відкрито виконавче провадження № 54445055 з примусового виконання виконавчого листа.

Зазначено, що 07.12.2017 головним державним виконавцем Володарського районного відділу ДВС ГТУЮ в Київській обл. було надіслано повідомлення про те, що 21.12.2017 буде проведено перевірку майнового стану боржника з подальшим описом та арештом майна за адресою: АДРЕСА_1.

Також пояснено, що 26.12.2017 Кредитна спілка отримала простим листом постанову про закінчення виконавчого провадження від 14.12.2017 по ВП № 54445055, що винесена головним державним виконавцем Володарського районного відділу ДВС ГТУЮ в Київській обл. Кулінською К.А.

Вказав, що постанова про закінчення виконавчого провадження була винесена раніше, ніж призначена дата опису, відтак, прийшовши у вказаний час працівник кредитної спілки не зустрів державного виконавця, тобто опису проведено не було.

Заявник пояснив, що у заяві про відкриття провадження кредитна спілка просила стягнути в межах виконавчого листа № 2-1002-1/09 від 27.03.2009 кошти у розмірі 1000 грн., але 26.12.2017 КС «Народний кредит» отримала постанову про закінчення виконавчого провадження від 14.12.2017 у зв'язку з тим, що борг у сумі 1000 грн. було сплачено.

Однак, кредитна спілка, на час звернення до суду, не отримала на свій рахунок стягнуті з ОСОБА_3 кошти у розмірі 1000 грн. та авансовий внесок.

У зв'язку з наведеним, скаржник просить зобов'язати головного державного виконавця Кулінську С.А. відновити виконавче провадження № 54445055 та зобов'язати стягнути залишок боргу.

У судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав в повному обсязі.

Головний державний виконавць Володарського районного відділу ДВС ГТУЮ в Київській обл. Кулінська К.А. проти скарги заперечувала, подала письмові запереченя, які долучені до матеріалів справи. Заперечення обґрунтовані тим, що 11.12.2017 у вказаному виконавчому провадженні надійшла квитанція до відділу про сплату боргу, тому 14.12.2017 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження згідно п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження». На думку державного виконавця, його дії були спрямовані на вчинення всіх можливих заходів щодо ефективного виконання заяви стягувача, є законними та вчинені у межах наданих йому повноважень, рішення, дії державного виконавця були прийняті та вчинені відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження», права КС «Народний кредит» не було порушено.

Зацікавлена особа ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У судовому засіданні було встановлено, що Кредитна спілка звернулась до Володарського районного ДВС ГТУЮ в Київській області із заявою про відкриття виконавчого провадження по виконавчому листу № 2-1002-1/09 від 27.03.2009 відносно ОСОБА_3 та просила стягнути кошти у розмірі 1000 грн. частково в межах виконавчого листа.

Встановлено, що 04.08.2017 головним державним виконавцем Володарського районного відділу ДВС ГТУЮ в Київській обл. Кулінською К.А. було відкрито виконавче провадження № 54445055 з примусового виконання виконавчого листа №2-1002-1/09 від 27.03.2009 про стягнення з ОСОБА_3 на користь КС «Народний кредит» боргу у розмірі 1000 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.12.2017 головним державним виконавцем Володарського районного відділу ДВС ГТУЮ в Київській обл., у вказаному виконавчому провадженні, було надіслано сторонам виконавчого провадження повідомлення про те, що 21.12.2017 буде проведено перевірку майнового стану боржника з подальшим описом та арештом майна за адресою: АДРЕСА_1.

З наданої державним виконавцем копії виконавчого провадження №54445055 вбачається, що ОСОБА_3 згідно квитанції №0.0.912875014.1 від 11.12.2017 сплатила на користь Володарського районного ВДВС кошти у розмірі 1200 грн. Згідно розпорядження державного виконавця Кулінської С.А. №54445055/3, на підставі ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», необхідно, зокрема, перерахувати 1000 грн. на користь КС «Народний кредит» згідно з в/л №2-1002-1/09, виданим 27.09.2009 Солом'янським районним судом, та 20 грн. перерахувати стягувачу як повернення авансового платежу.

Крім того, згідно копії платіжного доручення №986 від 12.12.2017, Володарським РВ ДВС ГТУЮ у Київській обл. перераховано 13.12.2017 на користь КС «Народний кредит» 1000 грн. та згідно копії платіжного доручення №989 від 12.12.2017, 13.12.2017 повернуто авансовий внесок у розмірі 20 грн.

Відповідно до наданих пояснень державного виконавця в судовому засіданні, та як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, боржником було сплачено не лише борг, а також сплачено виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій.

Так, 14.12.2017 головним державним виконавцем Володарського районного відділу ДВС ГТУЮ в Київській обл. Кулінською К.А. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №544505 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

Скаржник, звертаючись до суду зі скаргою на дії державного виконавця, посилався на те, що державним виконавцем було порушено норми матеріального права, оскільки, постанова про закінчення виконавчого провадження була винесена раніше, ніж призначена дата опису, а також КС «Народний кредит» на час звернення до суду не отримала на свій рахунок стягнуті з ОСОБА_3 кошти у розмірі 1000 грн. та авансовий внесок, на що суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 2, 3 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» при розгляді справ за скаргами сторін виконавчого провадження на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні керуватися положеннями Конституції України, пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), законами України: від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", від 24 березня 1998 року № 202/98-ВР "Про державну виконавчу службу", від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" (у редакції Закону України від 4 листопада 2010 року № 2677-VI) (далі - Закон про виконавче провадження), іншими нормативно-правовими актами, які регулюють примусове виконання судових рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, тощо.

При розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч.1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до пункту 18 Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» 18. За результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що державним виконавцем наведено переконливі докази того, що боржником заборгованість сплачено в повному обсязі, включаючи виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена державним виконавцем в межах Закону України «Про виконавче провадження», тому скарга задоволенню не підлягає.

Так, скаржник посилається на ту обставину, що сума боргу не погашена, а стягнуто лише 1000 грн. в межах суми боргу, однак, в судовому засіданні встановлено та як вбачається з матеріалів справи, стягувач, звертаючись до державного виконавця із заявою про примусове стягнення на користь КС «Народний кредит» заборгованості у сумі 19047,08 грн. з ОСОБА_3 заборгованості, просив стягнути з останньої кошти саме у розмірі 1000 грн.

Судом не приймається до уваги позиція скаржника, оскільки, державним виконавцем було відповідно до вимог законодавства України прийнято постанову про закриття виконавчого провадження у зв'язку з погашенням боржником боргу, тому у державного виконавця не було підстав для подальшого проведення виконавчих дій.

На підставі ст.ст. 447-451 ЦПК України, ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: І. А. Усатова