Провадження №2/263/43/2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2018 року Жовтневий районний суду міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Папаценко П.І., при секретарі Масюк М.С., за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представників відповідача : ОСОБА_3, ОСОБА_4, під час розгляду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції із застосування приміщень Жовтневого районного суду м.Маріуполя та Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 акціонерного товариства Комерційного Банку «ПРИВАТБАНК», треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, про відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

21.11.2012 року позивач зернувся до суду з позовною заявою до ПАТ КБ «ПриватБанк» про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної злочинними діями посадових осіб, посилаючись на те, що 24.09.2001 року він передав до каси Маріупольської філії ПАТ КБ «ПриватБанк» 400000 дол.США для їх зарахування на його депозитний рахунок та рахунок його доньки ОСОБА_8 строком на шість місяців зі сплатою 24 відсотків річних, тобто по 200000 дол.США на кожного. На підтвердження чого, головний бухгалтер банку ОСОБА_7 надала йому прибутковий касовий ордер №14 від 24.09.2001 року виписаний на його імя на суму 400000 дол.США. Разом з цим між ним та банком був укладений договір про спеціальний строковий вклад №791 від 26.09.2001 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 10.06.2013 року у цивільній справі №0519/12689/2012 в задоволенні вказаної позовної заяви ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк», треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, про відшкодування матеріальної шкоди відмовлено у повному обсязі.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області від 02.09.2013 року рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 10.06.2013 року залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 25.12.2013 року рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 10.06.2013 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області від 02.09.2013 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

26.05.2017 року позивач надав суду остаточну уточнену позовну заяву, в якій просив суд стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на його користь майнову шкоду, завдану неправомірними діями працівників ПАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 400000,00 доларів США, що станом на 02.02.2017 року, відповідно до курсу НБУ, становить 10796000,00 грн., та стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на його користь за порушення грошових зобовязань 3 проценти річних від простроченої суми боргу у розмірі 157216,44 доларів США, що станом на 02.02.2017 року, відповідно до курсу НБУ становить 4243271,71 грн., а всього вимагав стягнути 15039271,71 грн., в якій посилався на виданий йому касовий ордер №14 від 24.09.2011 року виписаний на його імя на суму 400000 дол.США.

Під час судового розгляду цивільної справи №0519/12689/2012, на адресу Жовтневого районного суду м.Маріуполя від представника відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» надійшло клопотання про залишення частини позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди у розмірі 200 тис.доларів США без розгляду, оскільки в Жовтневому районному суді м.Маріуполя в кримінальному провадженні №225/1183/16-к розглядається питання про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Представники відповідача в судовому засіданні 14.05.2018 року за наведеними обставинами наполягали на задоволенні вказаного клопотання про залишення позову без розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду, оскільки у кримінальному провадженні розглядається спір який виник з договірних відносин, а в цій справі спір є віндикаційним.

Суд, вислухавши сторони по справі, дослідивши матеріали цивільної справи, зазначає наступне.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року №2147-VIII. Вказаним Законом вводиться в дію нова редакція Цивільно-процесуального кодексу України.

Відповідно до п.9,11 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу; заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;

В пункті 9 Постанови Пленуму ВСУ від 12.06.2009 року №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» зазначено, що предметом позову є те, що конкретно вимагає позивач, а підставою позову є то, чим позивач обгрунтовує свої вимоги.

Отже, на підставі викладеного слід дійти висновку, що спір за цивільним позовом у кримінальній справі №225/1183/16-к, провадження №1/263/14/2018 був між тими самими учасниками, які приймають участь на даний час у цивільній справі №0519/12689/2012, однак спір за цивільним позовом у кримінальній справі є таким, що виник з договірних відносин, а у цивільній справі, що розглядається на теперішній час підставою позову є прибутковий касовий ордер №14 від 24.09.2001 року.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що клопотання представника відповідача про залишення частини позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди у розмірі 200 тис.доларів США без розгляду задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.257 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_5 акціонерного товариства Комерційного Банку «ПРИВАТБАНК» про залишення частини позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди у розмірі 200 тис.доларів США у цивільній справі № 0519/12689/2012 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 акціонерного товариства Комерційного Банку «ПРИВАТБАНК», треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, про відшкодування матеріальної шкоди без розгляду відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя П.І.Папаценко