Справа № 461/8347/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 22-ц/783/4584/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2018 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

з участю: відповідача ОСОБА_2, її представника

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 31 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним та встановлення факту родинних відносин,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом (а.с.2-7), в якому, з урахуванням уточнень (а.с. 85-89), просила: визнати недійсним заповіт ОСОБА_5 від 21.07.2016 року, підписаний ОСОБА_6 та посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_7; встановити факт родинних відносин між нею (позивачем) та ОСОБА_5, яка померла 22.07.2016 року, а саме, що ОСОБА_5 була тіткою позивача (рідною сестрою батька позивача), та встановити факт відсутності у ОСОБА_5 хвороби, що перешкоджала їй самостійно викликати нотаріуса, написати, прочитати та підписати заповіт.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що спадкодавець ОСОБА_5, яка померла 22.07.2016 року, була її тіткою (рідною сестрою її батька), а тому, у звязку з відсутністю спадкоємців першої черги за законом, вона має право на спадкування за правом представлення тієї частки спадщини, яка належала б за законом її батькові, якби він був живий на час відкриття спадщини. Проте, звернувшись до Першої львівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, вона дізналась, що 05.09.2016 року заяву про прийняття спадщини за заповітом подала відповідач ОСОБА_2, на підставі якої нотаріусом заведено спадкову справу.

Позивач вважає заповіт недійсним, як такий, що складений з порушенням вимог закону щодо його форми та посвідчення, оскільки підстав підписувати заповіт замість спадкодавця ОСОБА_5 іншою особою не було. Вказує, що у тексті заповіту та матеріалах спадкової справи відсутні відомості про хворобу спадкодавця ОСОБА_5 та/або про її фізичні вади, які б перешкоджали їй самостійно підписати заповіт. На думку позивача, підстав для висновку про те, що спадкодавець не могла самостійно підписати заповіт в силу свого похилого віку теж немає.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 31.05.2017 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_5, яка померла 22.07.2016 року, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме, що ОСОБА_5 була тіткою (рідною сестрою батька) ОСОБА_4

В решті вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржила позивач ОСОБА_4, просить його скасувати в частині відмовлених позовних вимог з підстав неповного зясування обставин, які мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким її вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апелянт вважає, що судом порушено принцип рівності та змагальності сторін, оскільки їй не було надано можливості зясувати причини смерті викликаного в судове засідання свідка ОСОБА_6, яка підписала заповіт замість ОСОБА_5, відмовлено у призначенні судово-психіатричної експертизи для визначення психічного стану свідків, у присутності яких посвідчувався заповіт, не надано належної правової оцінки показанням свідків та іншим письмовим доказам, зокрема, які вказують на відсутність у спадкодавця будь-яких фізичних вад. Вважає, що судом не було досліджено питання про наявність у спадкодавця ОСОБА_5 хвороби, яка б перешкоджала їй самостійно підписати заповіт. Звертає увагу на те, що оспорюваний заповіт не відповідає вимогам закону щодо його форми та підписаний особою, яка не мала такого права.

В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_4 не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності (а.с.238).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони відповідача в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 (дівоче прізвище ОСОБА_8) І.І. є дочкою ОСОБА_8 (а.с.50-51, 62-63), який помер 31.10.2002 року (а.с.53, 64) і є рідним братом спадкодавця ОСОБА_5 (дівоче прізвище ОСОБА_8) (а.с.62-63, 129).

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, померла 22.07.2016 року (а.с.36).

До дня смерті ОСОБА_5 проживала і була зареєстрована у належній їй на праві спільної сумісної власності квартирі №АДРЕСА_1 (а.с.37, 39).

Разом з нею в цій квартирі проживав та був зареєстрований її син ОСОБА_9, який помер 09.03.2016 року (а.с.37) і також був співвласником квартири (а.с.39).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_5 заведена Першою львівською державною нотаріальною конторою на підставі заяви відповідача ОСОБА_2 від 05.09.2016 року (а.с.33-34).

Позивач ОСОБА_4 подала заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 до названої нотаріальної контори 02.12.2016 року (а.с.49-50).

Оспорюваним в даній справі є заповіт від 21.07.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 і зареєстрований в реєстрі за №389, відповідно до якого ОСОБА_5 все своє майно заповіла ОСОБА_2 (а.с.38-39, 76-78).

З тексту заповіту встановлено, що у звязку з хворобою та похилим віком ОСОБА_5, за її дорученням, у її та нотаріуса присутності, присутності свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, заповіт був зачитаний уголос та підписаний замість ОСОБА_5 ОСОБА_6, та посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за місцем проживання спадкодавця (а.с.76-78).

Відповідно до ч.1 ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі (ч.2 ст.1257 ЦК).

Вимоги до форми заповіту та порядку його посвідчення встановлені ст.1247 ЦК України.

У ст.1247 ЦК України визначено, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання.

Заповіт має бути підписаний особисто заповідачем.

Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до ч.4 ст.207 ЦК України.

Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у ст.ст. 1251-1252 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.207 ЦК України, якщо фізична особа у звязку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє.

Відповідно до ч.3 ст.45 Закону України «Про нотаріат» (у редакції, чинній на момент посвідчення заповіту), якщо фізична особа внаслідок фізичної вади або хвороби не може власноручно підписати документ, то за її дорученням у її присутності та в присутності нотаріуса цей документ може підписати інша особа. Про причини, з яких фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, не могла підписати документ, зазначається у посвідчувальному написі. Правочин за особу, яка не може підписати його, не може підписувати особа, на користь або за участю якої його посвідчено.

Аналогічні за змістом положення містяться й у пунктах 5, 6 Інструкції «Про порядок вчинення дій нотаріусами України» (у редакції, чинній на момент посвідчення заповіту), відповідно до яких, якщо фізична особа внаслідок фізичної вади, хвороби або іншої причини (наприклад, неписьменна) не може власноручно підписати документ, то за її дорученням у її присутності та в присутності нотаріуса цей документ може підписати інша особа, яка визначається зазначеною фізичною особою. Про причини, з яких фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, не мала змоги підписати документ, зазначається у тексті документа та в посвідчувальному написі. Правочин за особу, яка не може підписати його, не може підписувати особа, на користь або за участю якої його посвідчено. Якщо фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, має вади зору або з інших причин не має змоги самостійно прочитати документ, нотаріус уголос прочитує їй текст документа, про що на документі робиться відповідна відмітка.

За інформацією Комунальної 3-ої міської клінічної лікарні м.Львова, яка міститься у листі від 28.04.2017 року №552 (а.с.153-154), ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, знаходилась під спостереженням лікарів комунальної 3-ї МКЛ м. Львова з 1986 року.

Упродовж 2016 року ОСОБА_5 хворіла наступними захворюваннями:

04.04.2016 року закритий перелом лівої променевої кістки в типовому місці зі зміщенням уламків (лікувалась в травматолога амбулаторно, перебувала на л/н з 04 квітня по 16 травня 2016 року 43 дні);

08.06.2016 року оглянута офтальмологом, діагноз: незріла катаракта лівого ока;

09.06.2016 року оглянута невропатологом, діагноз: астено-невротичний синдром, хронічна дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст. змішаного ґенезу, ст.компенсації;

13.06.2016 року поступила в плановому порядку в офтальмологічне відділення 8 МКЛ для оперативного втручання з приводу незрілої катаракти лівого ока, відкрито л/н з 13.06.2016 року, прооперована 13.06.2016 року;

20.06.2016 року на фоні високого АТ (200/100 мм рт.ст.) раптово погіршився стан і хвора переведена в реанімаційне відділення з діагнозом: гостре порушення мозкового кровообігу (згідно даних виписки зі стаціонару). 21.06.2016 року проведено магнітно-резонансну томографію голови, виявлено МР-ознаки підгострих ішемічних інсультів в басейнах ЗМА та верхніх мозочкових артерій з ознаками геморагічної трансформації, судинної ецефалопатії, нейродегенеративних змін;

23.06.2016 року переведена у неврологічне відділення 8 МКЛ;

27.06.2016 року та 04.07.2016 року по даних Rtg-обстеження ОГК наявні ознаки двобічної пневмонії застійного характеру;

11.07.2016 року виписана зі стаціонару з відкритим л/н з діагнозом: цереброваскулярна хвороба на ґрунті церебросклерозу та гіпертонічної хвороби ІІІ ст. Гостре порушення мозкового кровообігу в басейнах ЗМА та ВББ за ішемічним та вестибулярним синдромом. Стан після оперативного втручання з приводу незрілої катаракти лівого ока, від 13.06.2016 року, 12.07.2016 року пацієнтка на дому оглянута сімейним лікарем ОСОБА_12 та невропатологом ОСОБА_13, оформлено продовження л/н №396737, дано рекомендації та призначено лікування;

22.07.2016 року стан погіршився та наступила біологічна смерть вдома. При огляді тіла сімейним лікарем ознак насильницької смерті не виявлено. В поліклініці оформлено лікарське свідоцтво про смерть №100, основна причина смерті: гостре порушення мозкового кровообігу по ішемічному циклу. Церебральний атеросклероз.

Отже, наведене підтверджує той факт, що після проведеного 13.06.2016 року оперативного втручання з приводу незрілої катаракти лівого ока, стан здоровя ОСОБА_5 раптово погіршився, після виписки 11.07.2016 року із стаціонару вона обстежувалась лікарями на дому, а тому в колегії суддів немає підстав для висновку про те, що посвідчення оспорюваного заповіту відбулось з порушенням наведених вище вимог закону.

Доказів про те, що оспорюваний заповіт не відповідав внутрішньому волевиявленню ОСОБА_5, немає.

Крім того, заповіт на користь відповідача ОСОБА_2 було складено ОСОБА_5 вже після смерті її сина ОСОБА_9, який помер 09.03.2016 року.

Таким чином, суд першої інстанції в оскаржуваній частині рішення правильно вирішив спір, застосувавши матеріальний закон, який підлягав застосуванню, під час розгляду справи не допустив порушень процесуального закону, які б були підставою для зміни чи скасування рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 31 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 11 травня 2018 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

ОСОБА_14