Справа № 450/2279/17 Провадження № 2-др/450/5/18
"17" травня 2018 р. Пустомитівський районний суд Львівської області
в складі головуючого судді: Кукси Д. А.
при секретарі: Оленич О.І.
представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача Терешенко К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Пустомити заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,-
28.03.2017 року Пустомитівського районного суду Львівської області прийнято рішення по цивільній справі № 450/2279/17 за позовом ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. Таким рішенням суду позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено повністю та вирішено стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 7852 (сім тисяч вісімсот п`ятдесят дві) грн. 95 коп. середнього заробітку за час затримки, в період з 01.03.2017 року по 01.08.2017 року; стягнути з військової частини НОМЕР_1 в користь держави 640 грн. судового збору
05.04.2018 року представником позивача ОСОБА_2 адвокатом Ісканін М.С подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з в/ч НОМЕР_1 понесені ОСОБА_2 витрат на правову допомогу у сумі 500 грн.
Свої вимоги мотивує тим, що при ухваленні рішення судом не було вирішено питання з приводу судових витрат, зокрема витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем, розмір яких підтверджено документами, наявними в матеріалах справи.
В судовому засіданні заявник представник позивача ОСОБА_2 адвокат Ісканін М.С. заявлені вимоги підтримала та в їх обгрунтування пояснила, що під час розгляд судом цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, за резульатом якого позовні вимоги ОСОБА_2 задволено повністю, нею надавались послуги з правої допомоги ОСОБА_2 на підставі договору про надання правової допомоги від 05.02.2018 року, убомовлену договором вартість яких у розмірі 800 грн. було оплачено ОСОБА_2 , що підственрдужється квитанцію до прибуткового касового ордеру № 1 від 05.02.2018 року. Однак, оскільки справа була нескладною та не потягнула за собою тривалий розгляд нею було повернуто ОСОБА_2 частину оплачених коштів за налання правової допомоги у розмірі 300 грн. А тому, різниця у понесених позивачкою витрат на правову допомогу, що становить у розмірі 500 грн. підлягає стягненню з відповідача військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 .
В судовому засіданні представник відповідача військової частини НОМЕР_1 за дорученням ОСОБА_3 заявлені вимоги представника позивача щодо ухвалення додаткового рішення заперечила та просить в задоволення таких відмовити покликаючь на їх безпідставність. Свої вимоги мотивує тим, що в під час розгляду справи позивачкою чи її представником не було заявлено вимог про відшкодування витрат пов`язаних з наданням правової допомоги, окрім цього, до справи додано лише квитанцію про оплату послуг з надання правової допомоги і не долучено жодних розрахунків, опису виконання робіт.
Вислухавши сторони, проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до переконання про задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення вихдячи з наступного.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 137 Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, у тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Судом встановлено, що під час розгляду цивільної справи ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу між позивачкою ОСОБА_2 та адвокатом Ісканін М.С. було укладено договір про наданян правової допомоги від 05.02.2018 року.
На виконання п. 4.1 Договору, позивачкою ОСОБА_2 оплачено убомовлену вартість послуг щодо надання правової допомоги у розмірі 800 грн., що підтверджується квитанцію до прибуткового касового ордеру № 1 від 05.02.2018 року.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Така позиція закріплена і у п. п. 47, 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», судам роз`яснено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.
п. 48 вищезазначеної постанови встановлено, що витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підтвердження обставин понесення витрат на правову допомогу заявником представлено суду Договір про надання правової допомоги від 05.02.2018 року та квитанцію до прибуткового касового ордера №1 від 05.02.2018 року.
За вказаних вище обставин на підставі зібраних у справі доказах суд приходить до переконання, що заявником в силу вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України доведено судом понесення позивачкою витрат на правову допомогу, розмір якою суд вважає співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, надання послуг, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, що об`єктивно вбачається з матеріалів справи та розцінюється судом, як достатніми підставами для прийняття додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу.
Керуючись ст. 133, 270 ЦПК України, суд -
Стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 500 (п`ятсот) гривень понесених витрат на правову допомогу.
На рішення можна подати апеляційну скаргу до апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30-ти днів з дня проголошення рішення.
СуддяД. А. Кукса