УХВАЛА

30 травня 2018 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Мороз В.О., розглянувши справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради, Хмельницьке бюро технічної інвентаризації про звільнення з незаконного користування спільної власності, виселення, усунення перешкод у проживанні та користуванні власністю, зобовязання до вчинення дій, стягнення моральної та матеріальної шкоди,

встановила:

В провадженні суду знаходиться вищезазначена справа.

Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.04.2018 року заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради, Хмельницьке бюро технічної інвентаризації про звільнення з незаконного користування спільної власності, виселення, усунення перешкод у проживанні та користуванні власністю, зобовязання до вчинення дій, стягнення моральної та матеріальної шкоди, залишено без руху.

29.05.2018 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід головуючої судді, оскільки вона була головуючою по справі, яка переглядається, і винесла неправосудне рішення, яке переглядається, та є зацікавленою особою. Також, вказує, що головуюча суддя є відповідачем за його позовом та її дії оскаржуються ним до ВККС України, ВРП, ВРУ, тому наполягає на відводі судді Мороз В.О.

Вивчивши подану заяву, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, у звязку із наступним.

Підстави для відводу судді визначені ст.ст. 36, 37 ЦПК України.

Так, зокрема, ч. 4 ст. 37 цього Кодексу, визначено, що незгода сторони з процесуальним рішенням судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Окрім того, згідно ч. 13 ст. 33 ЦПК України розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами здійснюється тим самим складом суду, який ухвалив рішення, що переглядається, якщо справа розглядалася суддею одноособово або у складі колегії суддів. Якщо такий склад суду сформувати неможливо, суддя або колегія суддів для розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами визначається в порядку, встановленому частиною першою цієї статті.

Отже, незгода з процесуальним рішенням судді не може бути підставою для відводу.

Також, у своїй заяві ОСОБА_1 зазначає, що головуюча суддя є відповідачем за його позовом та її дії оскаржуються ним до ВККС України, ВРП, ВРУ, проте таких доказів не надано і це не є підставою для відводу.

Викладені у клопотанні обставини не містять передбачених законом випадків про відвід судді Мороз В.О., оскільки викладені обставини не свідчать про неупередженість або обєктивності судді, такі обставини відсутні, а розгляд справи незалежним та неупередженим судом є принципом забезпечення права на справедливий суд в контексті положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Конституції України, а тому будь-які сумніви щодо неупередженості судді мають оцінюватись з точки зору розумного сумніву та вмотивованості. Згідно ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно ч. 3 ст.40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку надходження заяви про відвід (ст..252 ЦПК).

Розгляд справи незалежним та неупередженим судом є принципом забезпечення права на справедливий суд в контексті положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Конституції України, а тому будь-які сумніви щодо неупередженості судді мають оцінюватись з точки зору розумного сумніву, до такого висновку прийшов Європейський суд з прав людини у рішенні «Газета Україна-Центр проти України» від 15 липня 2010 року.

Разом з тим, мотиви з яких заявлений відвід головуючій судді Мороз В.О. є необґрунтованими та не викликають сумніву в обєктивності та неупередженості судді, при вирішенні даного спору.

Оскільки у заяві про відвід судді не наведено інших обставин для відводу, передбачених ст. ст.36,37 ЦПК України, то суд приходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

За таких обставин, заяву ОСОБА_1 про відвід головуючій судді Мороз В.О. слід передати для розгляду іншому судді того ж суду, визначеному у порядку, встановленому частиною першої статті 33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 40 ЦПК України, суддя, -

постановила:

Заяву ОСОБА_1 про відвід головуючій судді Мороз В.О. передати для розгляду іншому судді того ж суду, визначеному у порядку, встановленому частиною першої статті 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: