ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/2760/13
Провадження № 6/362/52/18
У Х В А Л А

16.05.2018 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Корнієнка С.В., за участі секретаря судового засідання Дрозденко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області подання старшого державного виконавця Васильківському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 про примусове входження до житла боржника - ОСОБА_2, -

в с т а н о в и в:

16 травня 2018 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області звернувся старший державний виконавець Ліщенко Н.І. з поданням в якому просив, 2. задовольнити подання державного виконавця про примусове входження до житла боржника шляхом винесення відповідної ухвали.

Свою заяву обґрунтував тим, що на виконанні у Васильківському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області перебуває виконавче провадження № 51653421 відкритого на підставі виконавчого листа № 2/753/2331/13 від 18.08.2014 року виданого Дарницьким р/судом м. Києва про стягнення боргу з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в розмірі 236 328,41 грн. та виконавче провадження № 51653119 відкритого на підставі виконавчого листа № 2/362/27/15 від 13.01.2016 року виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний експортно- імпортний банк України» судові витрати в розмірі 2740,50 грн.

В судове засідання в день надходження подання державний виконавець не з'явився, матеріали провадження суду не надав.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов висновку, що воно є необґрунтованим та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до конституційних положень права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 2ст. 3 Конституції України). Так, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбаченихКонституцією України (ч.1ст. 64 Конституції України).

Кожному гарантується недоторканість житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (ч. ч.1, 2ст. 30 Конституції України). Гарантія недоторканості житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканість житла, яке визначене вКонституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Відповідно до ст. 129 Конституції України,ст. 18 ЦПК України рішення суду є обов'язковим до виконання.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання негайно, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця чи приватного виконавця.

Відповідно до п. 13 ч. 3ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 18 Закону «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

У відповідності до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Судом встановлено, що 14.07.2016 року державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 51653421 та ВП № 51653119.

29.08.2016 року державним виконавцем направлені запити до Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби України, з метою отримання інформації про наявність джерел отримання доходів боржниками - фізичними особами, про номери рахунків, відкритих боржниками в банках та інших фінансових установах, про осіб - боржників, які отримують пенсії та про осіб - боржників, які працюють за трудовими та цивільно - правовими договорами.

29.08.2016 року державним виконавцем направлений запит до Управління держгеокадастру у Васильківському районі, з метою отримання інформації про видачу на імя боржника державних актів на право власності на земельні ділянки.

30.08.2016 року державним виконавцем сформовано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного Реєстру Іпотек, згідно якої встановлено, що боржником зареєстровано на праві власності домоволодіння та земельна ділянка за адресою. Київська область, Васильківський р-н, с. Іванковичі, пров. Табачний,3. Також, встановлено, що дане майно боржика також перебуває в Іпотеці ВАТ «Державний експортно - імпортний банк України».

З доданих до клопотання матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем не надано належних доказів того, що боржник умисно не виконує рішення суду та ігнорує виклики державного виконавця, а саме не надано доказів про належне вручення вказаних викликів боржнику.

Суду не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що державним виконавцем вживались належні дії для виконання рішення суду та те, що боржнику направлялись будь-які повідомлення про вручення процесуальних документів та викликів до державного виконавця.

Крім того, суд не бере до уваги акт державного виконавця від 15.12.2016 року, оскільки його було складено у відсутності стягувача та понятих. При цьому з поданням про примусове входження до житла державний виконавець звернувся тільки 16.05.2018 року більш ніж через рік, тобто державним виконавцем в даний період ніяких виконавчих дій проведено не було.

На підставі наведеного, на переконання суду, проникнення до житла боржника є крайнім методом виконання рішення суду та може бути застосованим лише за наявності беззаперечних доказів та підстав, що виконавцем вживались усі методи та заходи виконання рішення суду, які не потребують проникнення до житла боржника та що виконання рішення суду можливо виключно за умови проникнення до житла боржника.

Однак, всупереч наведеному, державним виконавцем не надано суду жодних належних та допустимих доказів, що ним застосовувались усі способи та заходи виконання рішення суду, які не потребують проникнення до житла боржника та що виконання рішення суду можливо виключно за умови проникнення до житла боржника, а відтак суд вважає, що подання є передчасним, безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 260, 268, 354, 439 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні подання старшого державного виконавця Васильківському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 про примусове входження до житла боржника - ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційного суду Київської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя С.В.Корнієнко