Справа № 316/356/18
Провадження № 2/316/430/18
"02" квітня 2018 р. м.Енергодар
Енергодарський міський суд Запорізької області, у складі:
головуючого судді: Капустинського М.В.,
секретаря судового засідання: Терещенко О.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного провадження, в місті Енергодарі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 до Енергодарської міської ради Запорізької області про визнання права власності на квартиру,-
До Енергодарського міського суду Запорізької області 07.03.2018 року звернувся адвокат ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 на підставі письмового договору про надання правової допомоги (а.с.11) з позовною заявою до Енергодарської міської ради Запорізької області, в якій зазначає що починаючи з 2004 року ОСОБА_2 проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 (Радянській) в м.Енергодарі Запорізької області (а.с.9), загальна площа 38,3 кв.м, житлова площа 20,1 кв.м. (а.с.8), якою відкрито користується, вживає заходів щодо її утримання та зберігання, з метою чого уклав договори про надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій з КП «ПКВ» та з послуг централізованого водопостачання і водовідведення з КП «ВК «ТВК». За весь час проживання, ні відповідач, ні інші особи не заявляли права на спірну квартиру.
Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 15.03.2013 року по справі № 316/510/13 було визнано право користування вищезазначеною квартирою за позивачем (а.с.5). Згідно листа Управління комунальної власності Енергодарської міської ради від 03.03.2018 року №01-11/0376-03, спірна квартира, як окремий інвентарний обєкт, не перебуває на балансі жодного комунального підприємства, установи, організації м.Енергодара Запорізької області (а.с.6). А отже за зазначених обставин, вважаючи, що є всі законні підстави для визнання права власності на спірне майно, з посиланням на законодавство, просить суд:

- визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на квартиру за адресою: Запорізька область, місто Енергодар, вулиця Українська (Радянська)АДРЕСА_1 (загальною площею 38,3 кв.м, житловою площею 20,1 кв.м.)

В судове засідання позивач ОСОБА_2 та представник позивача: адвокат ОСОБА_1 - не зявились, надали до суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять суд їх задовольнити.

В судове засідання представник відповідача не зявився, заяв про відкладення слухання справи, відзив на позовну заяву, заяв про розгляд справи у присутності - до суду не надав.

Враховуючи приписи ст.279, 280 ЦПК України, суд ухвалив: розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів в порядку заочного провадження, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення.

У звязку з неявкою всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позовної заяви обґрунтовані, підтверджені наступними доказами: Рішенням Енергодарського міського суду від 15.03.2013 року по справі № 316/510/13-ц (а.с.5), інформаційним листом УКВ Енергодарської міської ради №01-11/0376-03 від 03.03.2018 р. (а.с.6), інформаційним листом КП «ПКВ» ЕМР від 06.03.2018 р. №11-09/282 (а.с.7), технічним паспортом на спірну квартиру на імя ОСОБА_2 (а.с.8), Актом про фактичне проживання від 05.03.2018 р. (а.с.9), Звітом про незалежну оцінку спірного майна (а.с.10), не спростовано стороною відповідача та підлягає задоволенню з наступних підставі:

Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Набувальна давність поширюється на випадки фактичного володіння чужим майном та виключає наявність у володільця певних правових підстав користування майном (наприклад, ордеру, договору найму, тощо). Володіння має бути відкритим, очевидним для третіх осіб.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК).

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно розпорядження Енергодарського міського голови №56-р від 18.02.2016 р. в місті Енергодарі вулиця «Радянська», була перейменована на вулицю «Українську», а отже стороною позивача вірно зазначено місце розташування спірної квартири : вилиця Українська в місті Енергодарі.

Так, судом встановлено, що позивач володів спірною квартирою відкрито, про це знали його мешканці житлового будинку, що підтверджує Акт про фактичне місця проживання позивача, а також відміткою у паспорті позивача щодо зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (а.с.4-зворот), в матеріалах справи відсутні відомості про наявності претензій у інших осіб на спірне майно, отже, встановлено, що позивач добросовісно заволоділа майном і понад 11 років продовжує відкрито, безперервно володіти спірною квартирою за адресою: Запорізька область, місто Енергодар, вулиця Українська (Радянська)АДРЕСА_1 (загальною площею 38,3 кв.м., житловою площею 20,1 кв.м.), у звязку з вищезазначеними, суд вважає можливим визнати за ОСОБА_2 право власності на вищезазначене нерухоме майно за набувальною давністю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 15, 16, 18, 76, 81, 82, 247, 258, 259, 279, 280, 281, 282, 283, 284, 289, 352, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Вимоги позовної заяви ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 до Енергодарської міської ради Запорізької області про визнання права власності на квартиру задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_3 Російська Федерація, право власності на квартиру за адресою: Запорізька область, місто Енергодар, вулиця Українська (Радянська)АДРЕСА_1 (загальною площею 38,3 кв.м., житловою площею 20,1 кв.м.)

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: М. В. Капустинський