Справа №295/9906/17
29.05.2018 року м. Житомир
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариство «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по кредитному договору, а також судові витрати повязані із розглядом справи судом.
Позивач виконав свої зобовязання за договором в повному обсязі, надав відповідачу кредит у встановленому розмірі. Відповідач в свою чергу не виконує свої зобовязання за договором, що призвело до порушення прав позивача. У звязку із зазначеними порушеннями станом на 20.06.2017 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі 2464 гривні 77 коп., яка складається з наступного:
-1880 грн. 32 коп. неповернута сума кредиту;
-383 грн. 10 коп. прострочені відсотки;
-45 грн. 50 коп. прострочена сума комісії за адміністрування кредиту;
-155 грн. 85 коп. пеня.
На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає. З врахуванням наведеного позивач просить суд стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 2464 гривні 77 коп. та судові витрати у розмірі 1600 грн. 00 коп.
Позивач, представник Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» у судове засідання не зявився, подав клопотання в якому просить розглядати справу без участі представника позивача, підтверджує про підтримання ПАТ «Кредобанк» позовних вимог в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
За таких обставин, враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення у заочному порядку за відсутності сторін, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:
Судом встановлено, що відповідно до 12.04.2016 року між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про встановлення ліміту кредитування № 5776076, згідно якого відповідачу було встановлено ліміт кредитування (надано кредит) в сумі 1880 грн. 32 коп. Кредитні кошти надавались відповідачу у безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок.
Вказаним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, заборгованості по кредиту та інших витрат.
Із матеріалів справи вбачається, що позивач належно виконав свої зобовязання за договором - надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.
Відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав.
Із розрахунку заборгованості по договору № 5776076 від 12.04.2016 року вбачається, що станом на 20.06.2017 року заборгованість відповідача по кредитному договору становить 2464 гривні 77 коп., яка складається з наступного:
-1880 грн. 32 коп. неповернута сума кредиту;
-383 грн. 10 коп. прострочені відсотки;
-45 грн. 50 коп. прострочена сума комісії за адміністрування кредиту;
-155 грн. 85 коп. пеня.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобовязанні має право вимагати доказів того, що обовязок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непредявлення такої вимоги.
У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч. 2 вказаної статті зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Частиною 1 ст. 598 ЦК України передбачено, що зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Як встановлено судом, відповідач порушує умови договору, не виконуючи взяті на себе зобовязання.
Даних про належне виконання відповідачем умов кредитного договору позивач суду не представив.
За таких обставин суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором.
У відповідності ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід також стягнути документально підтверджені судові витрати по справі.
Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
Стягнути із ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрована та проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь Публічного акціонерного товариство «Кредобанк» (ідентифікаційний код 09807862, р/р 290999901 в ПАТ «КРЕДОБАНК», МФО 325365) заборгованість за договором №5776076 від 12.04.2016 р. в розмірі 2464 гривні 77 коп., яка складається з:
-1880 грн. 32 коп. неповернута сума кредиту;
-383 грн. 10 коп. прострочені відсотки;
-45 грн. 50 коп. прострочена сума комісії за адміністрування кредиту;
-155 грн. 85 коп. пеня.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариство «Кредобанк» судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Суддя О.М. Зосименко