Справа № 565/653/18
Провадження № 2/565/329/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2018 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області під головуванням

судді Демчини Т.Ю.

при секретарі Ковальчук В.С.,

з участю представника відповідача ОСОБА_1,

представника третьої особи, яка не заявляє

самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні під час підготовчого засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, -

в с т а н о в и в:

В суд звернулись ОСОБА_3, ОСОБА_4 з позовом до ОСОБА_5 про визнання такими, що втратили право користування квартирою № 60 будинку № 10-Б по м-ну Вараш в м.Вараш Рівненської області ОСОБА_5 та його неповнолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Позов обґрунтовується тим, що позивачі є співвласниками вказаного житла, у якому зареєстроване місце проживання члена їх сімї ОСОБА_5, а також його двох неповнолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Більше пяти років тому їх син ОСОБА_5 разом з своїми неповнолітніми дітьми покинули м.Вараш Рівненської області, у квартирі позивачів не проживають. Позов предявлено з підстав, передбачених ст.ст.391, 405 ЦК України, ст.64 ЖК України.

Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не зявились, подали заяву про повне підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги позовної заяви визнала в повному обсязі та пояснила, що ОСОБА_5 разом з дружиною та неповнолітніми дітьми ОСОБА_6, ОСОБА_7 у 2013 році виїхали на постійне місце проживання до АР Крим, де мають квартиру, у якій з того часу і проживають. Мати дітей (дружина відповідача ОСОБА_5А.) не має можливості приїхати до м.Вараш Рівненської області, а зняти неповнолітніх дітей з реєстрації у її відсутності неможливо. Представник відповідача підтвердила, що ОСОБА_5 не бере участь в утриманні квартири, у ній не проживає, його речі та речі його дітей там відсутні.

Відповідач ОСОБА_5 до суду для прийняття участі у підготовчому засіданні не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, у заяві зазначив про визнання позовних вимог. За таких обставин, суд, на підставі ч.3 ст.200 ЦПК України, прийшов до висновку про наявність підстав для ухвалення судового рішення у підготовчому засіданні.

Представник органу опіки та піклування ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечувала порти задоволення позовних вимог та надала суду висновок органу опіки та піклування щодо можливості визнання неповнолітніх дітей такими, що втратили право користування спірною квартирою.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Підставами для такого висновку суду є наступне.

Як вбачається з свідоцтва про право власності на житло, виданого Рівненською атомною електростанцією 11.11.1993 р. та зареєстрованого КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації», квартира № 60 будинку № 10-Б по м-ну Вараш в м.Кузнецовську (нині м.Вараш) Рівненської області на праві спільної сумісної власності належить позивачам ОСОБА_3, ОСОБА_4, відповідачу ОСОБА_5, а також іншої особи - ОСОБА_5

Довідкою відділу реєстрації виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області № 898/04 від 27.03.2018 р. підтверджується, що у вищезазначеній квартирі зареєстроване місце проживання позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_5, його дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також інших осіб.

Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З наданих суду фотографій, а також показань допитаного судом свідка ОСОБА_8 судом встановлено, що ОСОБА_5 та його неповнолітні діти ОСОБА_7, ОСОБА_6 більше пяти років не проживають у квартирі № 60 будинку № 10-Б по м-ну Вараш в м.Вараш Рівненської області, їх речі там відсутні, вони виїхали за межі міста, за місцем проживання житлом забезпечені. Докази поважності причин непроживання відповідача та його дітей у цій квартирі, а також будь-які інші докази, які б спростовували викладені у позові обставини, пояснення учасників процесу та показання свідка, суду не надані.

Як вбачається з рішення виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області № 96 від 17.05.2018 р. «Про затвердження висновку щодо доцільності визнання малолітніх дітей ОСОБА_6, ОСОБА_7 такими, що втратили право користування житлом», висновок органу опіки та піклування щодо вказаного питання є позитивним та ґрунтується на встановлених обставинах, що сімя ОСОБА_5 проживає в м.Севастополі у квартирі, придбаній йому ОСОБА_3 та ОСОБА_4, наміру повертатись до м.Вараш не має.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що неповнолітні ОСОБА_7 та ОСОБА_6 як члени сімї власника житла втратили право на користування квартирою № 60 будинку № 10-Б по м-ну Вараш в м.Вараш Рівненської області.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вирішуючи позов в частині вимоги про визнання таким, що втратив право користування житлом, батька дітей ОСОБА_5, суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення. Дана особа, разом з позивачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та іншою особою, є співвласником квартири № 60 будинку № 10-Б по м-ну Вараш в м.Вараш Рівненської області, а не членом сімї когось із співвласників, а тому положення ст.405 ЦК України не можуть бути підставою для визнання його втратившим право користування цим житлом. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.405 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою № 60 будинку №10-Б по м-ну Вараш в м.Вараш Рівненської області.

У задоволенні іншої вимоги відмовити у звязку з безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 понесені позивачем судові витрати у розмірі 469 (чотириста шістдесят девять) грн. 87 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: