Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2011 Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Бакай І. А.

при секретарі Новосад І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам'янка-Бузька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вирівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок з всіма господарськими будівлями, що розташований в с.Якимів, та належав її матері ОСОБА_2, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті матері вона прийняла спадщину, так як фактично проживала у вказаному будинку, однак не зверталась до нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Представник позивача у поданій суду заяві просить справу розглядати за його відсутності та відсутності позивачки.

Вирівська сільська рада просить розглядати справу за відсутності представника сільської ради, проти позову не заперечує.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За вимогами ст.ст.328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність прав власності не випливатиме із закону.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 належав житловий будинок з всіма господарськими будівлями в с.Якимів, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно. Згідно з Довідкою Вирівської сільської ради заборон та обмежень на вказаний житловий будинок не зареєстровано.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується долученою до справи ксерокопією свідоцтва про смерть. Спадкоємцем її майна за заповітом є її дочка ОСОБА_1

Згідно з заповітом від 12.10.1983 р. ОСОБА_2 заповіла належне їй майно своїй дочці ОСОБА_1 Вказаний заповіт не скасовувався і не змінювався.

Позивачка, як встановлено в суді, є спадкоємцем за заповітом, вступила в оперативне управління майном померлої, що розцінюється ствердно, як прийняття нею спадщини. Заяви про відмову від прийняття спадщини не подавала.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами, цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за

аналогією породжують цивільні права, а у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання і у випадку невизнання права особи, вона згідно вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 на час відкриття спадщини вступила в оперативне управління майном померлої ОСОБА_2, тому є підстави для визнання за позивачкою право власності на вказане майно.

Керуючись ст.ст. 11, 15, 328-330, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 174, 197, 212 - 215, ЦГ1К України, суд

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з щл. проголошення рішення.