Постанова

Іменем України

10 травня 2018 року

м. Київ

справа № 0907/2-5003/2011

провадження № 61-9528св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Пророка В. В., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»,

відповідачі: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 2 серпня 2016 року у складі судді Мелещенко Л. В. та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 вересня 2016 року у складі колегії суддів: Максюти І. О., Бойчука І. В., Ковалюка Я. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У лютому 2011 року публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - ПАТ «АКПІБ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 березня 2013 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 травня 2015 року апеляційну скаргу ПАТ «АКПІБ» відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 5 жовтня 2015 року апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи») відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 лютого 2016 року рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 березня 2013 року, ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 5 жовтня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 червня 2016 року замінено позивача ПАТ «АКПІБ» на правонаступника ТОВ «Кредитні ініціативи».

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 2 серпня 2016 року закрито провадження у справі за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України 2004 року та враховуючи, що рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 листопада 2014 року у справі № 344/15676/14-ц, яке набрало законної сили 17 лютого 2015 року, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, справа по суті вже є вирішеною судом і подальший її розгляд неможливий.

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 вересня 2016 року ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 2 серпня 2016 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що у цій справі та у справі № 344/15676/14-ц склад сторін, предмет і підстава спору є тотожними, а суд першої інстанції обґрунтовано закрив провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України 2004 року.

У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ТОВ «Кредитні ініціативи» просить зазначені судові рішення скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не врахували підстав для відмови у задоволенні позову за рішенням суду у справі № 344/15676/14-ц і того, що спір по суті вирішений не був. Не враховано, зокрема, того, що у справах різні позивачі, різні періоди нарахування заборгованості.

У грудні 2016 року ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 подали заперечення на касаційну скаргу, в яких зазначили, що ухвали, які оскаржуються, є законними і обґрунтованими.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Необхідність застосування пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України 2004 року зумовлена, по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно збігаються сторони, предмет і підстави позову, та, по-друге, властивістю судового рішення, яке набрало законної сили (стаття 223 ЦПК України 2004 року).

Водночас прийняте з певних підстав судове рішення про відмову в позові за окремими категоріями справ при збереженні існуючих правовідносин, які спричинили звернення до суду, не є перешкодою для повторного звернення до суду заінтересованих осіб з метою вирішення спору.

Як встановив суд, у лютому 2011 року ПАТ «АКПІБ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 217 734,93 грн.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 березня 2013 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ «АКПІБ» звернулося до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 травня 2015 року рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 березня 2013 року залишено без змін.

У червні 2015 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося з апеляційною скаргою на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 березня 2013 року, зазначаючи про те, що за договором відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року ПАТ «АКПІБ» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» права вимоги за кредитним договором від 4 серпня 2008 року № 123/Кр74.

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 5 жовтня 2015 року рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 березня 2013 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 лютого 2016 року касаційні скарги ПАТ «АКПІБ» та ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 березня 2013 року, ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 5 жовтня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 червня 2016 року замінено позивача ПАТ «АКПІБ» на правонаступника ТОВ «Кредитні ініціативи».

Також суд встановив, що у жовтні 2014 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості у розмірі 356 135,60 грн за кредитним договором від 4 серпня 2008 року № 123/Кр74.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 листопада 2014 року, яке набрало законної сили, підставою для відмови у задоволенні позову було рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 березня 2013 року, яким відмовлено у задоволенні позову ПАТ «АКПІБ» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості в солідарному порядку, ухвалене у цій справі.

Отже, спір між ТОВ «Кредитні ініціативи» як правонаступником ПАТ «АКПІБ» та ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості у розмірі 356 135,60 грн за кредитним договором від 4 серпня 2008 року № 123/Кр74 по суті вирішений не був.

За змістом пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України 2004 року позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір.

Звертаючись до суду у лютому 2011 року, ПАТ «АКПІБ» заявляло позов, предметом якого було стягнення заборгованості солідарно з боржника та поручителя у розмірі 217 734,93 грн станом на 19 січня 2011 року.

На відміну від цієї справи, у справі за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» предметом позову було стягнення заборгованості солідарно з боржника та поручителя у розмірі 356 135,60 грн станом на 21 липня 2014 року.

Оскільки спір щодо заборгованості за кредитним договором за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» у справі № 344/15676/14-ц був заявлений за інший період утворення заборгованості та по суті вирішений не був, вирішення спору щодо заборгованості за кредитним договором від 4 серпня 2008 року № 123/Кр74 у цій справі не буде суперечити вимогам закону.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, не врахував підставу відмови у позові за попереднім рішенням та відмінності у предметі позову, зокрема у складі заборгованості за кредитним договором, спір щодо якої не вирішений.

Таким чином, закриття судом провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України 2004 року суперечить змісту цієї норми та перешкоджає подальшому провадженню у справі щодо існуючого у сторін спору.

За таких обставин касаційна скарга підлягає задоволенню, ухвали судів першої та апеляційної інстанцій - скасуванню з підстав, передбачених частиною шостою статті 411 ЦПК України, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 402, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 2 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 вересня 2016 року скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька
Судді: А. О. Лесько С. Ю. Мартєв В. В. Пророк С. П. Штелик