Справа № 189/362/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.05.2018 року Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Пустовар О.С.

при секретарі Комеристій І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба» до Приватного сільськогосподарського підприємства «Копичай», ОСОБА_1, треті особи: Державний реєстратор виконавчого комітету Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, скасування запису в державному реєстрі прав на нерухоме майно та поновлення договору оренди земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Дружба» звернулося до суду із позовною заявою про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, скасування запису в державному реєстрі прав на нерухоме майно та поновлення договору оренди земельної ділянки. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 01 жовтня 2007 року ТОВ «Дружба» уклало з громадянкою ОСОБА_4 договір оренди земельної ділянки. Земельна ділянка площею 6,7789 га., кадастровий номер :01:001:0433, яка розташована на території Орлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, належала ОСОБА_4 на праві приватної власності згідно державного акту ІІІ-ДП №040885. Вказаний договір оренди земельної ділянки було укладено строком на 10 років, до 01 жовтня 2017 року, його було зареєстровано у Покровському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у ОСОБА_5 реєстрі земель вчинено запис від 12 листопада 2007 року № 67, факт державної реєстрації здійснено в книзі реєстрації договорів оренди Орлівської сільської ради 11 жовтня 2007 року за № 384. 22 квітня 2014 року ОСОБА_4 померла. 31.10.2017 року згідно даних, які розміщені на офіційному сайті http://map.land.gov.ua Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру позивач дізнався, що спадкоємцем померлої ОСОБА_4, є ОСОБА_1 який успадкував ѕ частки належної померлій земельної ділянки. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого приватним нотаріусом Покровського нотаріального округу Дніпропетровської області від 21.12.2015 року за № 2130 відповідач успадкував ѕ частки земельної ділянки яка належала померлій ОСОБА_4, тобто став співвласником земельної ділянки на праві спільної часткової власності. 02.11.2017 року після того як позивач, дізнався хто є спадкоємцем померлої ОСОБА_4, направив відповідачу листа з пропозицією поновити договір оренди земельної ділянки площею 6,7789 га., кадастровий номер :01:001:0433 яка розташована на території Орлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, та разом з листом повідомленням направив проект додаткової угоди. В листопаді 2017 року позивач отримав від ОСОБА_1 заяву від 22.11.2017 року, в якій він зазначив, що він є не єдиним спадкоємцем земельної ділянки яка належала померлій ОСОБА_4. Однак, 22.11.2017 р. відповідач уклав договір оренди земельної ділянки без згоди співвласників з ПСП «Копичай», і в послідуючому зареєстрували його в ОСОБА_5 реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстровий запис № 38219708 від 23.10.2017 року, на підставі рішення державного реєстратора виконавчого комітету Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37773691 від 26.10.2017 року. Згідно інформаційної довідки від 07.03.2018 року вбачається що з 21.12.2017 року співвласником вказаної земельної ділянки стала ОСОБА_3. На даний час спірна земельна ділянка використовується Позивачем, оскільки жодних повідомлень Позивач, на протязі місяця з дня закінчення строку оренди по договору оренди від 01.10.2007 року, щодо припинення вказаного договору, від співвласників земельної ділянки не отримував. Підтвердженням того що земельна ділянка перебувала, та перебуває в користуванні позивача після закінчення терміну дії договору оренди землі від 01 жовтня 2007 року є ОСОБА_5 обстеження земельної ділянки. Позивач належним чином виконує умови договору оренди землі, укладеного з померлою ОСОБА_4 спадкоємцем якої є ОСОБА_1; не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії договору повідомив останню про намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк та після закінчення строку дії договору продовжує користуватися земельною ділянкою. В той час ОСОБА_1 до та після закінчення дії договору оренди землі позивачу належним чином не подавав ніяких заперечень та не надав згоди на укладення договору на новий строк, у відповідності до запропонованого проекту додаткової угоди. У звязку з чим позивач просить визнати договір оренди земельної ділянки площею 6,7789 га., кадастровий номер :01:001:0433, яка розташована на території Орлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області укладений між спадкоємцем померлої ОСОБА_1 ОСОБА_4 ОСОБА_6 іпн. НОМЕР_1 та ОСОБА_7 сільськогосподарським підприємством «Копичай» податковий номер 38219708 від 19 жовтня 2017 року недійсним. Скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37773691 від 26.10.2017 року. Скасувати реєстровий запис по інше речове право № 23021049 від 23.10.2017 року в ОСОБА_5 реєстрі речових прав на нерухоме майно. Поновити договір оренди землі площею 6,7789 га., кадастровий номер :01:001:0433, яка розташована на території Орлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області укладений 01 жовтня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дружба» , та померлою ОСОБА_4, який було зареєстровано у Покровському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у ОСОБА_5 реєстрі земель вчинено запис від 12 листопада 2007 року № 67, факт державної реєстрації здійснено в книзі реєстрації договорів оренди Орлівської сільської ради 11 жовтня 2007 року за № 384 та вважати його укладеним до 01 жовтня 2027 року та стягнути з відповідачів судові витрати по справі.

В судове засідання представник позивача ТОВ «Дружба» - ОСОБА_8 будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи не з'явився. Проте надав до суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

Представник відповідача ПСП «Копичай» - директор ПСП «Копичай» ОСОБА_9 надіслав до суду відзив, в якому зазначив, що 01.10.2007 року між ТОВ «Дружба» та ОСОБА_4 було укладено договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0433 площею 6,7789 га. Термін дії договору було визначено сторонами до 01.10.2017 року (пункт 3.1. договору) Згідно п. 3.2 договору: По закінченню терміну дії договору орендар має переважне право на поновлення договору на новий термін. У ньому випадку зацікавлена сторона повинна повідомити другу сторону не пізніше, ніж за туй місяці до його закінчення (відповідно до 01.07.2017 року). У визначений п. 3.2 договору термін ТОВ «Дружба» не скористалося своїм переважним правом на укладення договору та не надіслало власнику земельної ділянки будь якого повідомлений про намір на продовження договірних відносин. Таким чином, ОСОБА_1 не порушив права ТОВ «Дружба» на переважне право на поновлення попереднього договору на новий термін. Проте, виходячи із обєктивних фактів, а саме: відсутність повідомлення ТОВ «Дружба» про намір скористатися переважним правом на поновлення попереднього договору на новий термін, у встановлений договором термін, само ТОВ «Дружба» - не скористалося своїм переважним правом, що обумовлено в п. 3.2 договору. Відповідно до підстав позовних вимог, ТОВ «Дружба» дізналося про смерть попереднього власника земельної ділянки та про те хто є спадкоємцем померлої ОСОБА_4 лише 02.11.2017 року. Позивачу ТОВ «Дружба» було добре відомо, ще з 22.12.2015 року про те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_4 (попередньої власниці). Окрім того, відповідно зазначеного ТОВ «Дружба» виконувало умови договору оренди в частині виплати орендної плати, в інтересах спадкоємця ОСОБА_1. Зазначенні обставини, а саме відсутність повідомлення ТОВ «Дружба» про намір скористатися переважним правом на поновлення попереднього договору на новий термін, дали підстави ОСОБА_1 вважати про відсутність наміру у ТОВ «Дружба» на продовження договірних відносин та відповідно визначили його право на вільне розпорядження належною йому земельною ділянкою. Виходячи із цього, 20.09.2017 року ОСОБА_1 звернувся до ПСП «Копичай» із пропозицією на укладення договору оренди зазначеної земельної ділянки, після закінчення договору із ТОВ «Дружба», з 01.10.2017 року. Після тривалих перемовин, впевнившись про відсутність повідомлення ТОВ «Дружба» про намір скористатися переважним правом на поновлення попереднього договору на новий термін - між ПСП «Копичай» та ОСОБА_1 02.10.2017 року було укладено договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0433 площею 6,7789га. Проте, 05.10.2017 року ОСОБА_1 знову звернувся до ПСП «Копичай» із пропозицією про внесення змін до укладеного договору оренди зазначеної земельної ділянки та 19.10.2017 року було укладено в остаточній редакції договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0433 площею 6,7789 га. що є предметом спору. ОСОБА_5 реєстрація була проведена 15.12.2017 року. Таким чином, сторонами оспорюваного договору оренди, а саме: ОСОБА_1 та ПСП «Копичай», при укладанні договору оренди зазначеної земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0433 площею 6,7789 га. - не було порушено права попереднього орендаря ТОВ «Дружба» в частині обмеження чи заперечення переважного права на поновлення попереднього договору на новий термін. За таких умов, враховуючи вищезазначене вважають позовні вимоги ТОВ «Дружба» до ПСП «Копичай», ОСОБА_1, треті особи ОСОБА_5 реєстратор виконавчого комітету Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області ОСОБА_3 про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, скасування запису в державному реєстрі прав на нерухоме майно та поновлення договору оренди земельної ділянки надуманими та необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідачі ОСОБА_7 сільськогосподарське підприємство «Копичай» та ОСОБА_1 до судового засідання не з'явилися про причини неявки суд не повідомили, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлялися належним чином.

ОСОБА_2 особи: ОСОБА_5 реєстратор виконавчого комітету Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до судового засідання не з'явилися, причину неявки суду не повідомили, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином.

За таких обставин у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідачів в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно п.9 Розділу ХIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.14 Конституції України «право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону».

У відповідності до п.3 ч.1 ст.3 ЦК України «Загальними засадами цивільного законодавства є:- свобода договору».

Свобода договорів полягає у визнанні за субєктом цивільного права можливості укладати договори (або утримуватися від укладення договорів) і визначати їх зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості.

У відповідності до ч.1 ст.626 ЦК України «Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.»

Отже, договір є правовою формою (засобом) узгодження волі двох чи декількох сторін, спрямованої на досягнення певного правового результату.

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про оренду землі» «Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно ст.1 Закону України «Про оренду землі» - оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності».

Відповідно до ст.3 Закону України «Про оренду землі» - об'єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

Згідно зі ст.4. Закону України «Про оренду землі» - орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи».

Відповідно до ст.13Закону України «Про оренду землі» - договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про оренду землі» - договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про оренду землі» - укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №457/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів №2,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_4 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 6,779 гага, про що свідчить ОСОБА_5 на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 040885 від 06.08.2001 року.

Відповідно до ч.1 ст. 93 Земельного Кодексу України «Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності».

Судом встановлено, що 01 жовтня 2007 року ТОВ «Дружба» уклало з громадянкою ОСОБА_4 договір оренди земельної ділянки. Земельна ділянка площею 6,7789 га., кадастровий номер :01:001:0433, яка розташована на території Орлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, належала ОСОБА_4 на праві приватної власності згідно державного акту ІІІ-ДП №040885. Вказаний договір оренди земельної ділянки було укладено строком на 10 років, до 01 жовтня 2017 року, його було зареєстровано у Покровському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у ОСОБА_5 реєстрі земель вчинено запис від 12 листопада 2007 року № 67, факт державної реєстрації здійснено в книзі реєстрації договорів оренди Орлівської сільської ради 11 жовтня 2007 року за № 384.

Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України.

Між ТОВ «Дружба» та ОСОБА_4 було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов, передбачених Законом України «Про оренду землі» та складено про це письмовий документ за формою, визначеною Постановою Кабінету Міністрів України №220 від 03 березня 2004 року.

Вказана обставина підтверджена копією ОСОБА_5 прийому-передачі обєкта оренди ( земельної ділянки) за договором оренди, який підписаний сторонами по справі.

Термін дії Договору оренди земельної ділянки, встановлений на 10 років тобто до 01.10.2017 року.

Відповідності до ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Умови укладеного договору було погоджено сторонами відповідно до вимог ст.ст. 6, 627 ЦК України щодо свободи договору.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого приватним нотаріусом Покровського нотаріального округу Дніпропетровської області від 21.12.2015 року за № 2130 ОСОБА_10 успадкував ѕ частки земельної ділянки яка належала померлій ОСОБА_4, тобто став співвласником земельної ділянки на праві спільної часткової власності.

Згідно норм Закону України «Про оренду землі» - смерть власника земельної ділянки не є підставою для втрати чинності чи розірвання договору оренди земельної ділянки. Вказано, що у разі смерті власника земельної ділянки всі права та обовязки Орендодавця переходять до спадкоємців.

Таким чином до спадкоємця померлої ОСОБА_4 перейшли права та обовязки померлої за вищевказаним договором оренди земельної ділянки.

Станом на 22.11.2017 рік всупереч статті 358 ЦК України, п. 3.2. укладеного договору оренди, та статті 33 Закону України «Про оренду землі» ОСОБА_1 уклав договір оренди земельної ділянки без згоди співвласників з ПСП «Копичай», і в послідуючому зареєстрували його в ОСОБА_5 реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстровий запис № 38219708 від 23.10.2017 року, на підставі рішення державного реєстратора виконавчого комітету Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37773691 від 26.10.2017 року.

Таким чином було порушене майнове право ТОВ «Дружба» як землекористувача вказаної земельної ділянки, оскільки на момент укладення спірного договору та здійснення державної реєстрації речового права на вище наведену земельну ділянку, договір укладений між померлою ОСОБА_4 та ТОВ «Дружба» діяв, оскільки був поновлений у відповідності до закону.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною третьою цієї статті передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до частини 1 статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Станом на момент укладення спірного договору, тобто станом на 19.10.2017 рік, співвласником земельної ділянки був лише ОСОБА_1 у розмірі ѕ часток. А тому не мав права укладати будь-які договори щодо розпорядження земельною ділянкою, оскільки на той час взагалі інша частка нікому не належала оскільки спадкові права на ј частку земельної ділянки оформлені не були.

Відповідно до статті 777 ЦК України наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк.

Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов'язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором,- в розумний строк.

За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Правовою підставою набуття права орендного землекористування є укладення договору оренди земельної ділянки.

За договором оренди земельної ділянки кожна із сторін наділяється певними правами і водночас на неї покладаються певні обовязки.

У статті 33 Закону України «Про оренду землі» встановлено переважне право орендаря, який належно виконував обовязки відповідно до умов договору, на його поновлення після закінчення строку, на який було укладено договір.

Так відповідно до частини 2 статті 33 Закону України «Про оренду землі» орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.

Також переважне право Позивача передбачено п.3.2. договору укладеного між Позивачем та померлою ОСОБА_4 від 01.10.2007 року.

Переважне право орендарів на поновлення договору оренди поширюється на випадки, коли земля знову передається в оренду.

Так, частинами першою-пятою статті 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у встановлений цим договором строк, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Таким чином, відповідно до положень статті 33 Закону України «Про оренду землі» реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, передбачених статтею 15 цього Закону, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обовязки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення.

Відповідно до частини 5 статті 31 Закону України «Про оренду землі» Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на неї зобовязана повідомити про це орендаря в порядку, визначеному статтею 148-1 Земельного кодексу України.

Відповідно до частини 3 статті 148-1 Земельного кодексу України особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобовязана повідомити про це її користувачів із зазначенням:

кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки;

найменування (для юридичних осіб), прізвища, імя, по батькові (для фізичних осіб) нового власника;

місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси;

платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі).

Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.

Відповідно до частини 7 статті 19 Закону України «Про оренду землі» якщо строк дії договору оренди земельної ділянки закінчився у день або після смерті орендодавця, але до державної реєстрації права власності на земельну ділянку за новим власником (спадкоємцем), такий договір вважається продовженим (поновленим) до моменту державної реєстрації права власності спадкоємця або територіальної громади на таку земельну ділянку.

Як вбачається з відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_11 став власником земельної ділянки ще 21.12.2015 року, тобто в порушення статей 31 Закону України «Про оренду землі», 148-1 Земельного кодексу України не повідомив ТОВ «Дружбу» про набуття ним права власності на орендовану земельну ділянку, а тому останній вважав що спірний договір оренди земельної ділянки площею 6,7789 га., кадастровий номер :01:001:0433 яка розташована на території Орлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, та належала ОСОБА_4 станом на 02 жовтня 2017 року не припинений, та продовжує діяти.

Так на виконання статті 33 Закону України «Про оренду землі», Позивач після того як дізнався хто є одним з спадкоємців померлої ОСОБА_4, направив ОСОБА_1 лист-повідомлення про свій намір поновити раніше укладений договір, та разом з листом повідомленням направив проект додаткової угоди.

Разом з тим, частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обовязки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Частинами восьмою, девятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обовязковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди може бути оскаржена в суді.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.

Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Враховуючи вищевикладене, можна прийти до переконливого висновку про те, що дії позивача були направлені на укладення договору на новий строк, однак враховуючи відсутність згоди ОСОБА_1 на укладення додаткової угоди до договору оренди, такий договір оренди вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, а саме договором від 01 жовтня 2007 року, оскільки в даному випадку суд не може визнати додаткову угоду укладеною, оскільки зміни, запропоновані позивачем, стосуються істотних умов - орендної плати, строку дії договору, що є абсолютним правом на вільне волевиявлення власника земельної ділянки.

Керуючись ст. ст. 3,10,12,13,76,77,81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба» до Приватного сільськогосподарського підприємства «Копичай», ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_5 реєстратор виконавчого комітету Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, скасування запису в державному реєстрі прав на нерухоме майно та поновлення договору оренди земельної ділянки задовольнити в повному обсязі.

Визнати договір оренди земельної ділянки площею 6,7789 га., кадастровий номер :01:001:0433, яка розташована на території Орлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області укладений між спадкоємцем померлої ОСОБА_1 ОСОБА_4 ОСОБА_6 іпн. НОМЕР_1 та ОСОБА_7 сільськогосподарським підприємством «Копичай» податковий номер 38219708 від 19 жовтня 2017 року недійсним.

Скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37773691 від 26.10.2017 року.

Скасувати реєстровий запис по інше речове право № 23021049 від 23.10.2017 року в ОСОБА_5 реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Поновити договір оренди землі площею 6,7789 га., кадастровий номер :01:001:0433, яка розташована на території Орлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області укладений 01 жовтня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дружба» , та померлою ОСОБА_4, який було зареєстровано у Покровському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у ОСОБА_5 реєстрі земель вчинено запис від 12 листопада 2007 року № 67, факт державної реєстрації здійснено в книзі реєстрації договорів оренди Орлівської сільської ради 11 жовтня 2007 року за № 384 та вважати його укладеним до 01 жовтня 2027 року.

Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства «Копичай» та ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба» солідарно судовий збір у розмірі 1762,00 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до Розділу VІІІ п.п.15.5 п.15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Покровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.С. Пустовар