Провадження № 2/522/820/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2018року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Домусчі Л.В.,
за участі секретаря судового засідання Шевчик В. І.,
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину,
ВСТАНОВИВ:
Позивачка 29.06.2017 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , за яким просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 25% від його доходу (заробітку) з усіх видів його доходів, до закінчення дитиною навчання, тобто до 30 червня 2020 року з урахуванням індексації.
В обґрунтування позову зазначила, що 05.09.1998 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, про що книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис за №853, та відділом реєстрації актів громадянського станку виконкому ОМР видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . Від спільного шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ). 02.07.2003 року шлюб між сторонами було розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено актовий запис №148 та другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси було видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 . Після розірвання шлюбу донька залишилась проживати разом з позивачкою та перебувала на її утриманні. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси з ОСОБА_2 на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі 25% від його доходу (заробітку) до досягнення дитиною повноліття. По досягненню повноліття, ОСОБА_3 навчається в Інституті соціальних наук Одеського національного університету ім. І.І. Мечникова на першому курсі денної форми навчання, про що свідчить відповідна довідка та студентський квиток. Посилалась на те, що відповідач офіційно працює військовослужбовцем Збройних Сил України та закріплений за військовою частиною НОМЕР_4 та має можливість допомагати їм матеріально. У силу тяжкого матеріального стану та відмови відповідача в допомозі утримувати сумісну доньку, ОСОБА_1 змушена звернутись до суду з відповідним позовом.
Заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 11 вересня 2017 року позов ОСОБА_1 - задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_6 ) аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі щомісяця 1/4 частини з усіх видів його доходів, починаючи з 29 червня 2017 року та до закінчення нею навчання, тобто до 30 червня 2020 року з урахуванням індексації.
Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_5 , на користь держави судовий збір у сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.
Не погодившись з зазначеним рішенням, відповідачем ОСОБА_2 було подано заяву про перегляд заочного рішення, винесеного судом 11.09.2017 року.
Ухвалою суду від 10 січня 2018 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду задоволено.
Заочне рішення Приморського районного суду м.Одеси від 11.09.2017 року за позовом скасовано та справу призначено до судового розгляду.
У судове засідання з`явився представник позивачки - ОСОБА_4 , вимоги викладені в позову підтримав, просив його задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання з`явилася, надала суду відзив, в якому позов ОСОБА_1 не визнала, просила відмовити в повному обсязі.
В своєму відзиві представник відповідача посилається та той факт, що на теперішній час на утриманні ОСОБА_2 знаходяться 4 особи: донька, ІНФОРМАЦІЯ_3 ; непрацездатна дружина (інвалід 3 групи), непрацездатна мати (інвалід 3 групи), непрацездатний батько (пенсійного віку). Вважає, що у разі утримання з відповідача 1/4 частини його доходу, то в середньому на нього та на його утриманців буде залишатись 1 375 грн. на 1 особу, що значно нижче прожиткового мінімуму на відповідну категорію особи, встановленого чинним законодавством.
Крім того, на підставі виконавчого листа, виданого Приморським районним судом м.Одеси по справі №2-783/03 від 08.04.2003 року, на користь ОСОБА_1 на утримання доньки вже були утриманні аліменти до її повноліття, а саме за червень в сумі 2275, 33 грн. та з 01 по 07 липня 2017 року в сумі 513, 78 грн., отже даним судовим рішенням від 11.09.2017 року допущено подвійне стягнення аліментів.
В відзиві представник відповідача зазначає, що ОСОБА_3 навчається в Інституті соціальних наук Одеського національного університету ім.І.І.Мечникова на денній бюджетній формі навчання, але той факт, що вона дійсно потребує матеріальної допомоги, не доведений доказами.
Відповідач вважає, що його донька матеріально забезпечена, так як часто виїжджає за межі України через те, що займається модельним бізнесом.
Також представником зазначено, що позов був передчасним та з вимогами про стягнення аліментів на час навчання дитини мала звертатися сама донька ОСОБА_3 та що стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від доходу відповідача з урахуванням індексації не передбачено Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».
Суд,заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що 05.09.1998 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис за №853, та Відділом реєстрації актів громадянського станку виконкому ОМР видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .
Від спільного шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ).
02.07.2003 року шлюб між сторонами було розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено актовий запис №148 та Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м.Одеси було видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 .
Після розірвання шлюбу донька залишилась проживати разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 08.04.2003 року (справа №2-783/03) з ОСОБА_2 на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини від його доходу (заробітку) до досягнення дитиною повноліття.
По досягненню повноліття, відповідач припинив виплату аліментів.
ОСОБА_3 навчається в Інституті соціальних наук Одеського національного університету ім.І.І.Мечникова на денній бюджетній формі навчання, про що свідчить відповідна довідка №151 від 30.05.2017 року та студентський квиток серії СК№11665973. Станом на час розгляду справи ОСОБА_3 є студентом 2-го курсу навчання. Таким чином ОСОБА_3 не має доходів.
Відповідно до ст.18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.
Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно ст.27 Конвенції про захист прав дитини батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя , необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ч.8 ст.7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.
Відповідно до ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку допомогу надавати.
Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України.
Постановою Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п.20) роз`яснено судам, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Частина 1 статті 182 СК України зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Згідно ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.
Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами.
Суд вбачає, що відповідач є працездатною людиною за станом здоров`я та спроможний платити аліменти на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання. На спростування цього відповідачем не надано жодного доказу.
Той факт, що на утриманні відповідача знаходяться 4 особи, наявність малолітньої дитини, двох непрацездатних батьків, один з яких є інвалідом 3-ої групи та дружини, інваліда 3-ої групи, не доказує щомісячні витрати на їх утримання саме відповідачем.
Також судом встановлено, що батьки відповідача мешкають окремо, а відповідачем не доведено факту проживання 5 осіб разом, а саме не надано доказів щодо ведення спільного господарства, а у випадку мешкання членів сім`ї відповідача окремо, не надано квитанцій про щомісячний переказ грошей. Крім того батьки відповідача отримують пенсійне забезпечення, тобто мають доходи, а довідка про інвалідність дружини вичерпано свою дію, оскільки видано строком до 23.11.2017р.
Натомість позивачка дійсно перебуває в скрутному фінансовому та матеріальному стані, так як самотужки сплачує навчання доньки. Також позивачка сплачує своє лікування та лікування своєї непрацездатної матері, яка мешкає разом, що підтверджується матеріалами справи.
В спростування ствердження отримання доходу донькою ОСОБА_3 , надано суду відомість Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суми виплачених доходів №47896 від 13.02.2018 року, копія якої знаходиться в матеріалах справи.
Але суд приймає до уваги доводи відповідача про те, що вимога позивачки про стягнення аліментів у частці від доходу з урахування індексації не обґрунтована, і в цій частині позову слід відмовити.
Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 12.06.2016, №1368-VIII та п.1.1 Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» від 17.05.2016 р. № 1368-VIIІ, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру:
-розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.
Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
У зв`язку з досягненням донькою повноліття, а саме з ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідач припинив виплачувати аліменти.
Але, враховуючи звернення матері повнолітньої дитини за позовом про стягнення аліментів 29.06.2017 року, беручи до уваги продовження донькою навчання на денній формі навчання, і у зв`язку з цим вона потребує допомоги, суд вважає можливим стягнути аліменти щомісячно без урахування індексу інфляції, починаючи від дня досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто з 09.07.2017 року, і до закінчення навчання.
Крім того, Закон України від 17.05.2017 № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким передбачено нові розміри аліментів та порядок їх стягнення, набрав чинності 08.07.2017 року, тобто після звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом.
За таких обставин, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково та вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки у розмірі щомісяця 1/4 частини з усіх видів його доходів, починаючи з 09 липня 2017 року та до закінчення нею навчання, тобто до 30 червня 2020 року.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.
Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Оскільки, позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, покласти на відповідача оплату судового збору у розмірі 640,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст..181, 182, 198, 199-201 СК України, ст.ст.. 1, 2, 5, 11, 13, 76-80, 81, 89, 206, 241, 245, 258, 263-265, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, суд,-
В И Р І Ш И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 (ідент. код. НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (ідент. код НОМЕР_5 , місце проживання АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на повнолітню дитину - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_5 , місце проживання АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (ідент. код. НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі щомісяця 1/4 частини з усіх видів його доходів, починаючи з 09 липня 2017 року та до закінчення нею навчання, тобто до 30 червня 2020 року.
В іншій частині позову відмовити.
Допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_5 , місце проживання АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп..
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.
Повний текст рішення суду виготовлено 17.05.2018 року.
Суддя: Домусчі Л. В.