Справа № 337/5114/17
Провадження № 2/337/386/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2018 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі головуючого судді Кучерук І.Г.

з участю секретаря Коваленко В.С.

представника позивача ОСОБА_1євої Т.О.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі Хортицького районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води

в с т а н о в и в :

КОНЦЕРН «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води в якому вказав, що 22.05.2017 року КОНЦЕРН звертався до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води на суму 709,95 грн. за період з 01.07.2012р. по 31.03.2017р. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19.06.2017 року по справі № 2-с/337/15/2017 судовий наказ № 2н/337/152/2017 від 25.05.2017р. скасовано. ОСОБА_2 є власником АДРЕСА_1 на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 315/17 від 22.07.2008р. Позивач у період з 01.07.2012р. по 31.03.2017р. надав відповідачу послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у приміщення за адресою: АДРЕСА_2. В звязку з тим, що відповідач не належним чином здійснював оплату за надані послуги, виникла заборгованість, яка складає 709,95 грн.

11.01.2018 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

06.02.2108 року до суду надійшли заперечення(відзив) на позов у якому вказано, що з вимогами, не згоден на підставі наступного. З 16.10.2012 р. він не є абонентом Концерну «Міські теплові мережі» Хортицького району в м. Запоріжжя, та не отримує послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води. Так 16.10.2012 р. ним на адресу Концерну був направлений лист на розірвання договору, згідно п.28 та п.29 договору №НОМЕР_1 від 24.01.2009 р. 19.11.2012 р. Концерном «Міські теплові мережі» Хортицького району м. Запоріжжя була створена комісія, яка провела обстеження місця розподілу теплової енергії між квартирою №33 і ОССБ «Хортицький», яка встановила, що система опалення кв. №33 не підключена до мереж ОССБ «Хортицький», тобто він не користується послугами позивача по постачанню тепла в квартиру №АДРЕСА_3. 02.03.2016 р. робітниками Концерну «Міські теплові мережі» Хортицького району в м. Запоріжжя було пропоноване провести демонтаж пристрою обліку гарячої води, тому що він не користувався гарячої водою з 2012 р. Після демонтажу пристрою 03.03.2016 р. між ним та позивачем був складений відповідний акт зняття з обліку квартирного приладу обліку гарячої води. Крім того 01.12.2008р. на адресу Концерну «Міські теплові мережі» від ОСМД «Хортицький» був направлений лист №2/1 від 01.12.2008р. з проханням зафіксувати факт відсутності опалення міст загального користування (МЗК). 15.12.2008р. представниками Концерну «Міські теплові мережі» було проведено відключення та опломбовано місця загального користування (МЗК) та складаний відповідний акт про відключення системи опалення. Враховуючі викладене, вважає, що Концерн «Міські теплові мережі» ніяким чином не мав можливості надати йому послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Просить у позові відмовити.

13.02.2018 року до суду надійшла відповідь на відзив у якій вказано, що дійсно, прилад обліку ГВС представниками МТМ Хортицького району 03.03.2016р. демонтовано, про що було складено акт. До позовної заяви ще долучений акт від того ж 03.03.2016р. про зняття з обліку квартирного приладу обліку в якому зафіксовані останні показники цього приладу, а саме 37,905 куб.м та рахунок на оплату житлово-комульних послуг за березень 2016 р., в якому зафіксовані попередні показники лічильника 37,000. Тобто, у березні 2016р. відповідачу нараховано до сплати за гаряче водопостачання по останнім показникам приладу обліку 32,56 грн., після чого даний прилад демонтовано. Ніяких інших нарахувань, на що посилається відповідач, за послугу з централізованого постачання гарячої води у спірному періоді позивачем не нараховувалось і до розрахунку ціни позову не долучалось. Галузевими комунальними нормами України (ГКН 04.07.000-2005) надано визначення місць загального користування: «Приміщення загального користування (МЗК) житлового будинку - це сходові клітини, ліфтові шахти, вестибюлі, коридори, підвали тощо». Власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками усіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку та прибудинкових територій відповідно до своєї частки у майні будинку. Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення і гарячого водопостачання (ЦО і ГВП) належать до інженерного (технічного обладнання) житлового будинку і є його невід'ємною частиною. Таким чином, співвласники квартир повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі житла. Відключення від мереж ПО і ГВП не є підставою для звільнення мешканців від цього. За рахунок тепловиділень від розподільчих трубопроводів, які розташовані в місцях загального користування будинку, створюються сприятливі умови для нормального функціонування мереж водопостачання, водовідведення та інших комунікацій. З методики нарахування на прикладі січня 2016р. видно, що нарахування за МЗК складаються з наступного: від загальної кількості теплової енергії (Гкал) згідно показника домового приладу обліку теплової енергії - 73,913 Гкал віднімаються показники квартирних приладів обліку теплової енергії - 68,61 Гкал, та отримуємо 5,303 Гкал, що є загальним показником за МЗК будинку. Далі рахуються витрати теплової енергії, спожитої на опалення МЗК кожного окремого приміщення: 71,7 м кв площі квартири відповідача поділити на загальну площу приміщень дому 4825,8 м кВ (коефіцієнт) та помножити на загальний показник МЗК будинку 5,303 Гкал. Отримуємо 0,079 Гкал за МЗК на квартиру відповідача. Після чого даний показник 0,079 Гкал помножимо на тариф 622,49 грн/Гкал та отримуємо нарахування за січень 2016р. в розмірі 49,18 грн. Вказана сума зазначена у розрахунку ціни позову за січень 2016р. Посилання відповідача на Акт від 15.12.2008 р. про відключення системи опалення сходових клітин не є підставою для позивача не нараховувати за інші складові місць загального користування, а саме: техпідпілля, головний стояк та приміщення чергового. Місця загального користування зафіксовані у Звіті по енергетичному обстеженню житлового будинку №14 по пр. Ювілейному від 05.03.2009р. та нараховуються до сплати мешканцям всього будинку згідно методики.

01.03.2018 року до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь, у яких вказано, що всі показники, які знімаються з лічильників, подаються в Концерн «Міські теплові мережі» в цілих, без десятих, значеннях, тобто 1,2,3,4,...36,37,38 і т.д.. Показники лічильника на 2012 р. складали 37,905 куб.м. Значення лічильника підтверджує надані після демонтажу лічильника гарячої води, від позивача рахунки на сплату житлово-комунальних послуг за квітень, травень, червень 2016р., в яких вказано споживання гарячої води 0 куб.м.(нуль). Тобто, нарахування 32,56 грн. до сплати за гаряче водопостачання з поживанням 0 куб.м.(нуль) вважає необгрунтованим та незаконним.

Як власник квартири багатоквартирного будинку і співвласник усіх допоміжних приміщень з 2007р. по теперішній час, активно приймає участь у загальних витратах, повязаних з утримання будинку та прибудинкових територій. Галузеві комунальні норми України (ГКН 04.07.000-2005) яким визначався термін місця загального користування (МЗК), було відмінено наказом Міністерства Будівництва, Архітектури та Житлово-Комунального Господарства України за N 209 від 22 червня 2006 року. Термінологія «Місця загального користування»(МЗК), та визначення на яку посилається позивач, а саме сходові клітини, ліфтові шахти, вестибюлі, коридори, підвали тощо, згідно ДБН В.2.2-15-2005 (додаток Б), є Підсобні приміщення багатоквартирного житлового будинку. Тобто термінологія «Місця загального користування» (МЗК) поза Закону України. Методика нарахування за послуги з централізованого опалення МЗК на який посилається і дає приклад позивач, не передбачає окремого розрахунку оплати споживачами витрат теплової енергії розподільчими трубопроводами системи опалення будинку, прокладеними у підвалі, на горищі або у шахтах. Такий висновок зазначений в справі ВСУ №6-1207цс17 від 23.08.2017р.

06.03.2018 року, судом ухвалено продовжити подальший розгляд справи за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін.

18.05.2018 року представник позивача надала заяву про збільшення позовних вимог, вказавши, що оскільки позивач, після звернення до суду з даною позовною заявою, продовжував надавати послуги відповідачу, не враховувати даний факт не можливо, тому позивач вважає за необхідне збільшити розмір позовних вимог, а саме у період з 01.07.2012 р. по 31.03.2018 р. позивачем були надані послуги на суму 1050,98 грн., сплачено відповідачем - 200 грн. Таким чином заборгованість складає 850,98 грн.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні вказав, що уточнений позов отримував, та йому не потрібен додатковий час для підготовки по уточненим позовним вимогам.

Сторони наполягали на розгляді справи без надання додаткового строку.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з мотивів викладених у позові, відповіді на відзив, уточнених позовних вимогах.

У судовому засіданні відповідач з позовними вимогами не згоден з мотивів викладених у запереченнях. Також пояснив додатково, що він не сплачував позивачу грошову суму в 200 грн.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири розташованої на адресою м. Запоріжжя пр. Ювілейний б. 14 кв. 33(а.с.7).

Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить.

24.01.2009 року між Концерном «МТМ» та ОСОБА_2 укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води на адресу м. Запоріжжя пр. Ювілейний б. 14 кв. 33, обліковий код споживча № НОМЕР_1(а.с. 32-34).

Відповідно до норм ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 29 договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води від 24.01.2009 року передбачено дострокове розірвання договору у разі зникнення потреби в отриманні послуг, або відмови споживача від користування послугами; невиконання умов договору сторонами.

Заявою від 15.10.2012 року ОСОБА_2 звертався до Концерну «МТМ» про відмову від договору про надання послуг(а.с. 26).

Згідно до акту обстеження системи опалення від 19.11.2012 року квартири розташованої на адресою м. Запоріжжя пр. Ювілейний б. 14 кв. 33, встановлено, що ввод до системи опалення до квартири 33 від металевих ізольованих домових стояків демонтований(а.с. 28).

Таким чином суд вважає, що з 19.11.2012 року, постачальною організацією офіційно зафіксовано відсутність опалення у квартирі розташованої за адресою м. Запоріжжя пр. Ювілейний б. 14 кв. 33.

Відповідно до розрахунку суми боргу, який надано позивачем, за період з листопада 2012 року по січень 2013 року ОСОБА_2 нараховано за опалення 953,6 грн., та у лютому 2013 року дана сума виключена з розрахунку(а.с.8).

Щодо стягнення з відповідач заборгованості за опалення в сумі 291,55 грн. за період з липня 2012 року по листопад 2012 року.

Положення ст. 257 ЦК України вказують на загальну позовну давність у три роки.

Правомірність позовних вимог про стягнення заборгованості за період з 01.07.2012 року по 31.03.2018 року підтверджується ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19.06.2017 року про скасування судового наказу від 25.05.2017 року про стягнення з ОСОБА_2 суми боргу у розмірі 709,95 грн., за заявою Концерну «МТМ»(а.с.6).

Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦК України, позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Відповідно до розрахунку суми боргу, який надано позивачем, 22.01.2015 року, відповідач ОСОБА_2 сплатив грошову суму в 200 грн. в рахунок оплати за надані послуги(а.с.8, 70).

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Враховуючи нарахування за грудень 2014 року та січень 2015 року, до сплати 11,4 грн., 13,89 грн. відповідно, суд вважає, що ОСОБА_2 вчинив дію, що свідчить про визнання боргу.

Суд відхиляє твердження відповідача про несплату грошових коштів, так як даний факт оплати підтверджується наданими до суду позивачем реєстром к платіжному дорученню 13364 від 23.01.2015 року, і відповідним витягом з реєстру платежу по особовому рахунку ОСОБА_2 № 601315468(а.с.71, 72).

Таким чином строк позовної давності перервався, та становить з 22.01.2012 року, що також суд враховує розглядаючи позовні вимоги за період з 01.07.2012 року.

03.03.2016 року представником філіалу Концерну «Міські теплові мережі» Хортицького району в м. Запоріжжя складено акт про відключення системи теплопостачання і постачання гарячої води до квартири розташованої на адресою м. Запоріжжя пр. Ювілейний б. 14 кв. 33(а.с. 10, 29).

03.03.2016 року представником філіалу Концерну «Міські теплові мережі» Хортицького району в м. Запоріжжя складено акт про зняття з обліку квартирного приладу обліку гарячої води в квартирі розташованої на адресою м. Запоріжжя пр. Ювілейний б. 14 кв. 33, з фіксацією останніх показів приладу обліку на момент зняття(а.с. 11).

Таким чином суд вважає, що з 03.03.2016 року, Концерном «МТМ» належним чином встановлено факт відсутності постачання гарячої води до квартири розташованої за адресою м. Запоріжжя пр. Ювілейний б. 14 кв. 33.

Відповідно до розрахунку суми боргу, який надано позивачем, за березень 2016 року ОСОБА_2 нараховано за ГВП суму в 32,56 грн.(а.с.8).

Вказана сума за ГВП підтверджується рахунком до сплати за березень 2016 року на підставі показів приладу обліку(а.с.9).

Покази приладу обліку ГВП з березня 2016 року, в подальшому, не змінювались, що підтверджується рахунками до сплати за квітень, травень, червень 2016 року(а.с.48).

Що стосується вимог про стягнення заборгованості за місця загального користування у будинку.

Правовідносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець), і фізичною та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (послуги) регулюються «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затвердженими Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року.

Згідно з п. 28 Правил, споживачі, які відмовились від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення.

Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України 31.10.2006 року № 359 була затверджена «Методика розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення», якою встановлено порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами (п. 1.2. Методики).

Відповідно до звіту № 943/14 від 05.03.2009 року по енергетичному обстеженню житлового будинку №14 по пр. Ювілейному, вказані місця загального користування, та виведено розрахунок надходження через труби тепла у техпідпілля, головний стояк, підїзд, приміщення чергового(а.с.41-42).

Згідно з інформацією про індивідуальні лічильники тепла у будинку №14 по пр. Ювілейному, за січень 2016 року, мешканцями спожито 68,61 Гкал.(а.с.40).

Відповідно до акту про постачання теплової енергії споживачу ОСББ «Хортицький» будинку №14 по пр. Ювілейному, який підписаний представником ОСББ, спожито теплової енергії за січень 2016 року в 73,913 Гкал.(а.с.39).

Таким чином суд вважає, що різниця теплової енергії між спожитою мешканцями будинку, за приладами обліку, та яку Концерн «МТМ» поставив до будинку №14 по пр. Ювілейному, використана на опалення місць загального користування.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку і є його невід'ємною частиною.

В обґрунтування незгоди з позовними вимогами відповідачем надані до суду: довідка ОСББ «Хортицький» №05/02 від 28.02.2018 року, у підсобних приміщеннях: підвалі, шахтах, горищі, вестибюлі, коморах, на сходових клітках, сміттєзбірній камері будинку, прилади опалення і обліку споживання теплової енергії відсутні(а.с.50); довідка ОСББ «Хортицький» №02/02 від 06.02.2018 року, місця загального користування і приміщення консьєржа у будинку відімкнені від системи центрального опалення, та опалюється за рахунок електричного радіатора(а.с.51); заяву голови правління ОСББ «Хортицький» від 01.12.2008 року(а.с. 30); акт про відключення системи опалювання від 15.12.2008 року, в якому вказано, що представниками Концерну «МТМ» було здійснено відключення системи опалювання сходових кліток у будинку по пр. Ювілейному, 14(а.с. 31).

Згідно з п. 2.1.4 «Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення», загальна кількість теплової енергії на опалення МЗК складається з двох показників, які підсумовуються між собою, а саме: з кількості теплової енергії на опалення кожного окремого приміщення МЗК та утрат теплової енергії розподільчими трубопроводами опалення будинку, прокладеними у підвалі або на горищі.

При ненаданні послуги з опалення МЗК залишається друга частина формули, згідно якої здійснюється нарахування за втрати теплової енергії розподільчими трубопроводами опалення будинку, прокладеними в підвалі або на горищі. Тобто, якщо один з показників відсутній, то нарахована плата складається з другого показника.

Позивачем обставини щодо фактичного надання послуг з опалення місць загального користування підтверджені доказами, а саме звітом № 943/14 від 05.03.2009 року по енергетичному обстеженню житлового будинку №14 по пр. Ювілейному щодо факту подачі теплоенергії, в якому зазначені місця загального користування із зазначенням довжини і діаметрів труб, температури теплоносія(а.с.41, 42).

Суд вважає, що відповідач користується послугами з централізованого опалення місць загального користування будинку, які надає позивач, тому зобовязаний їх оплачувати відповідно до «Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення» затвердженої наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359.

Відповідно до розділу 6 «Посібника та доповнення до Норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд…» КТМ 204 Україна 244-94, затвердженим Наказом Держбуду України № 82 від 30.03.2001 р., втрати теплової енергії на ділянці мережі від межі розподілу до місця установки опалювальних приладів відноситься до втрат абонента (споживача). Тому співвласники квартир повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі житла, а відключення від мереж ЦО та ГВП не є підставою для звільнення мешканців від такої участі.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 229, 263, 264, 354 ЦПК України, ст. 322, 382, 526, 651 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2(ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн НОМЕР_2) на користь КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» (п/р зі спеціальним режимом використання № 2813 Установа банку: Філія - Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» МФО 313957, , свідоцтво платника ПДВ №11030127, іпн 49) заборгованість за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, за період з 01.07.2012 року по 31.03.2018 року в розмірі 850(вісімсот пятдесят) грн. 98 коп.

Стягнути з ОСОБА_2(ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн НОМЕР_2) на користь КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» (п/р № 1951 Установа банку: Філія - Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» МФО 313957, , свідоцтво платника ПДВ №11030127, іпн 49) судовий збір у розмірі по 1600(одна тисяча шістсот) грн.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Запорізької області протягом 30 днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя:

Повний текст рішення складений 25.05.2018 року.

Суддя: