Справа № 505/3228/17
Провадження № 2/505/399/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.05.2018 року Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої судді - Паценюк Г. В.

при секретарі - Кушнір М. П.

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Подільську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 29.11.2017 року звернулась в суд з цим позовом, вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її батько ОСОБА_3 Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, зокрема, на 65/100 частин житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1

Крім неї іншими спадкоємцями після смерті батька є: його донька - відповідачка, та його дружина - ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Вона вступила в управління та володіння спадковим майном.

Проте, вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті батька, оскільки втрачені правовстановлюючі документи на 65/100 частин спадкового житлового будинку, також у документах, що підтверджують її родинні відносини зі спадкодавцем, наявні розбіжності у написанні прізвища.

У зв'язку з цим просила постановити рішення суду яким встановити факт, що вона є рідною донькою померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3; прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, у вигляді 65/100 частин житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1; визнати за нею право приватної спільної часткової власності на 65/100 частин житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, як за спадкоємицею за законом першої черги.

Позивачка в судовому засіданні підтримала вимоги позову та просила його задовольнити.

Відповідачка в судовому засіданні позов визнала. Вказувала, що дійсно позивачка ОСОБА_1 є її рідною сестрою та відповідно донькою ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3. Також стверджувала, що позивачка на день смерті батька проживала з ним у спадковому будинку, і проживає там по даний час, утримує будинок, робить поточні ремонти, тому вважає доцільним визнати за позивачкою право власності на спадковий будинок.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається із матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 73 років в м. Котовськ Одеської області помер ОСОБА_3 (актовий запис №443), що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 17.10.1992 року.

Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, зокрема, на 65/100 частин житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до довідки КП «Інвентаризатор» №550 від 19.10.2017 року, станом на 31.12.2012 року 65/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_1, зареєстровані на праві приватної спільної часткової власності за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Котовською державною нотаріальною конторою 25.03.1950 р., р.№4068 та договору купівлі-продажу, посвідченого Котовською державною нотаріальною конторою 29.06.1961 р., р.№1492.

ОСОБА_3 заповіт не складав, тому успадкування спадщини, яка відкрилась після його смерті, має здійснюватись за законом.

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті спадкодавця є: його доньки - позивачка та відповідачка, та дружина - ОСОБА_4

Відповідачка не прийняла спадщину після смерті батька, оскільки не зверталась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та не проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. На спадщину після смерті ОСОБА_3 вона не претендує, що підтверджується її поясненнями у судовому засіданні.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_2 від 19.11.2014 року.

Проте, у позивачки відсутнє підтвердження факту родинних відносин між нею та померлим ОСОБА_3, у зв'язку з розбіжностями у написанні їх прізвищ у документах.

Той факт, що позивачка є донькою ОСОБА_3 підтверджується дослідженими письмовими доказами, а саме: свідоцтвом про народження позивача НОМЕР_3 від 01.09.1953 року, де її прізвище ім'я та по-батькові вказано російською як «ОСОБА_1», в графі «мати» якої записано російською «ОСОБА_4», в графі «батько» записано російською «ОСОБА_3».

Відповідно до довідки про укладення шлюбу №1355 від 03.01.2002 року, між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 01 жовтня 1976 року у Російській Федерації було укладено шлюб, прізвище дружини після укладення шлюбу - ОСОБА_1.

18 березня 1983 року за актовим записом №64 відділом державної реєстрації актів цивільного стану виконкому Котовської міської ради Одеської області було розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1, прізвище дружини після розірвання шлюбу - ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_4 від 18.03.1983 року.

У паспорті громадянина України НОМЕР_5, виданого Котовським МРВ УМВС України в Одеській області від 20 листопада 1998 року, прізвище позивача записано як «ОСОБА_1», а у свідоцтві про смерть прізвище спадкодавця записано як «ОСОБА_1».

Факт того, що позивачка є донькоюОСОБА_3 також визнається відповідачкою та підтверджується її поясненнями.

З наведеного вбачається, що різне написання прізвищ обумовлене зміною прізвища позивачки після укладання шлюбу.

За таких обставин, суд вважає, що зазначений факт родинних відносин знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а отже, заяву про встановлення факту родинних відносин слід задовольнити.

Згідно довідки Шостої одеської державної нотаріальної контори №1406/01-16 від 05.04.2018 року, після смерті ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_1, заява надійшла 03.08.2017 року за №546, спадкова справа №271/2017. Інших заяв до спадкової справи не надходило.

Згідно ч.1 ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Позивачка прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_3 шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки проживала зі спадкодавцем у спадковому будинку, розпоряджається речами покійного та до даного часу несе витрати по утриманню спадкового майна.

Проте, постановою державного нотаріуса Шостої одеської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії №2755/02-31 від 10.08.2017 року, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, померлого, ІНФОРМАЦІЯ_3, у зв'язку з ненаданням документів як доказу родинних відносин з померлим.

Також позивачкою втрачені оригінали правовстановлюючих документів на спадковий будинок.

У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Відповідно ст.16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Таким чином відсутність у позивача можливості надання нотаріусу належним чином оформлених правовстановлюючих документів та спадкове майно та документів як доказу родинних відносин з померлим, позбавляє її права на оформлення спадщини в нотаріальному порядку.

Відповідно суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадкове майно в судовому порядку.

Також позивачка просила поновити їй строк на звернення до суду з даним позовом.

Норми цивільного законодавства щодо позовної давності встановлюють, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 3, 4 ст.267 ЦК України); загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України); перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (ст.253 ЦК України); перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Враховуючи, що з заявами про застосування строку позовної давності ніхто із сторін не звертався, суд вважає за можливе поновити позивачці строк для звернення до суду з вказаним позовом.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст.524,529,548, 549 ЦК України (в ред. 1963 року), суд, -

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з даним позовом.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є рідною донькою померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної спільної часткової власності на 65/100 частин житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, як за спадкоємицею за законом першої черги.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Су д д я -

Повне судове рішення складено 16.05.2018 року.