НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/5710/17
№ 2/183/883/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2018 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого: судді Парфьонова Д.О., за участі: секретаря судового засідання Соловйової Т.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про:

стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором б/н від 19 листопада 2007 року, що утворилась станом на 18 жовтня 2017 року, яка складає 14065,33 (чотирнадцять тисяч шістдесят пять) грн. 33 коп., з якої: 2364,11 грн. заборгованість за кредитом, 2803,12 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 7752,13 грн. пеня, а також 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 645,97 грн. штраф (процентна складова),

встановив:

позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 19 листопада 2007 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір б/н, на підставі якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 21600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. Однак відповідач порушив умови кредитного договору в частині своєчасної сплати кредиту, відсотків по ньому у встановленні договором терміни, у звязку з цим станом на 18 жовтня 2017 року сума заборгованості відповідача складає 14065,33 (чотирнадцять тисяч шістдесят пять) грн. 33 коп., з якої: 2364,11 грн. заборгованість за кредитом, 2803,12 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 7752,13 грн. пеня, а також 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 645,97 грн. штраф (процентна складова).

У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Відзив на позов не подав.

У зв'язку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити частково позовні вимоги з огляду на такі обставини.

Судом встановлено, що 19 листопада 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач та відповідачем укладено кредитний договір б/н, на підставі якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 21600 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на сайті Банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами надання послуг, Тарифами складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем. Так, відповідно наданого суду та перевіреного судом розрахунку, станом на 18 жовтня 2017 року сума заборгованості відповідача складає 12919,36 (дванадцять тисяч девятсот девятнадцять) грн. 36 коп., з якої: 2364,11 грн. заборгованість за кредитом, 2803,12 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 7752,13 грн. пеня.

З огляду на викладене вбачається, що між сторонами склались правовідносини передбачені главою 71 ЦК України.

Вирішуючи спір, суд виходить з таких норм законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено нормами ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

За ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як передбачено ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З урахуванням викладеного, вбачається що невиконанням зобов'язання з повернення отриманого кредиту та відсотків у встановлений договором строк відповідачем порушено майнові права позивача, за захистом яких останній звернувся до суду.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення заборгованості за договором на користь позивача з відповідача заборгованості за кредитним договором у зазначеному вище розмірі.

Таким чином, враховуючи визнання позивачем позову, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача вказана заборгованість на підставі ст. 1049 ЦК України, згідно якої позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача: штрафних санкцій за несвоєчасне погашення кредиту: штраф фіксована частина 500 грн., штраф процентна складова 545,30 грн., то суд приходить до таких висновків.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Тому, з урахуванням вищевикладеного, навіть не зважаючи на визнання позову і в цій частині, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні цих вимог, оскільки визнання відповідачем позову в цій частині суперечить наведеним положенням закону.

Внаслідок викладеного суд приходить до висновку, що аргументи позивача, наведені в позові на підтвердження доводів про порушення його прав в частині не сплати заборгованості за кредитом, відсотками та пенею обґрунтовані та підтверджені належними, допустимими й достовірними доказами. Невиконанням відповідачем обовязків за договором в частині своєчасного та повного повернення кредиту порушуються права позивача, а тому - є всі підстави для задоволення позову частково та присудження до стягнення на користь позивача з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі, підтвердженому розрахунками, доданими до позову та заявленому позивачем до стягнення в частині стягнення заборгованості за кредитом, відсотками та пенею.

При цьому, з урахуванням положень ст.141 ЦПК України, враховуючи сплату позивачем при зверненні з позовом судового збору в сумі 1600,00 грн., задоволення позову частково, визнання позову відповідачем до початку розгляду судом справи по суті суд вважає за необхідне розподілити судові витрати у справі, понесені позивачем при сплаті судового збору 800,00 грн. з відповідача та відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у сумі 800,00 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 5, 12, 77-82, 141-142, 206, 258, 259, 264-265, 268, 281-282 ЦПК України суд -

вирішив:

позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м.Київ, вул.Грушевського, 1Д; ) до ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1; місце реєстрації: 51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Глодянська, 6-а; РНОКПП: НОМЕР_1) задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 19 листопада 2007 року, що утворилась станом на 18 жовтня 2017 року та яка складає 12919,36 (дванадцять тисяч девятсот девятнадцять) грн. 36 коп., з якої: 2364,11 грн. заборгованість за кредитом, 2803,12 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 7752,13 грн. пеня.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» () судові витрати у сумі 800 (вісімсот) грн. 00 коп.

Управлінню Державної казначейської служби України у м. Новомосковську Дніпропетровської області повернути Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» (01001, м.Київ, вул.Грушевського, 1Д; ) 50 відсотків сплаченого при поданні позовної заяви до ОСОБА_1 судового збору згідно з платіжним дорученням № PROM0B8Y36 від 30 жовтня 2017 року, а саме: 800 (вісімсот) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.О. Парфьонов