Справа №672/255/18
Провадження №2/672/208/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року м.Городок Городоцький районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Федорук І.М.,

з участю секретаря судового засідання Жиловської Т.В.,

позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,

представника третьої особи- Гуменюк Т.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городку цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дитини,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - служба у справах дітей Городоцької районної державної адміністрації Хмельницької області,

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просив позбавити останнього батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що ОСОБА_1 з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народилась донька ОСОБА_4. Через різні погляди на життя та неможливість спільного проживання, 04.03.2016 року шлюб між нею та ОСОБА_3 за рішенням Городоцького районного суду було розірвано, донька залишилась проживати з матір'ю. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини, не цікавиться її життям, тому просила позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно доньки та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки ОСОБА_5.

В судовому засіданні позивачка, її представник позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених в позовній заяві, проти заочного розгляду не заперечили.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності, відзиву не подав, а тому суд вирішив ухвалити заочне рішення.

Заслухавши пояснення позивачки, її представника, представника третьої особи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася донька ОСОБА_4, котра на даний час проживає з позивачкою. Згідно рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 23.02.2016 року, котре набрало законної сили, шлюб між сторонами розірвано.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Як стверджує позивачка, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На спростування цього ОСОБА_3 будь-яких доказів не надав.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ч. 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В силу ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

На підставі наведеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи від дня пред'явлення позову.

Разом з тим, суд вважає, що позовні вимоги щодо позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4 задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Статтею 11 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ «Про охорону дитинства» встановлено, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Преамбулою вказаної Конвенції визначено, що держави-учасниці беруть до уваги принципи, закладені в Декларації прав дитини, яка прийнята Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року. У відповідності до 6 принципу цієї Декларації дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості.

В силу п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.п. 15, 16, 18 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Отже, ухилення від виконання своїх обов'язків із виховання дитини повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки, змінити її в кращу сторону не бажає, нехтуючи при цьому найкращими інтересами дитини, внаслідок чого фізичний, психічний і моральний розвиток дитини піддаються небезпеці.

Доказів саме такої поведінки відповідача, свідомого нехтування ним батьківських обов'язків, а також доказів в підтвердження того, що ОСОБА_3 попереджався про відповідальність за невиконання батьківських обов'язків, позивачкою, її представником, в порушення вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України , не надано.

Суд не може визнати належним доказом в підтвердження позовних вимог щодо позбавлення відповідача батьківських прав довідку Росошанівського НВК «Загальноосвітній навчальний заклад - дошкільний навчальний заклад» від 15.02.2018 року № 14, оскільки в ній не зазначено коли саме ОСОБА_4 відвідувала дитячий садок. Як пояснила позивачка в судовому засіданні, донька ОСОБА_4 відвідувала цей заклад під час їх проживання в АДРЕСА_4 влітку 2017 року, тобто протягом близько трьох-чотирьох місяців, що не дає обґрунтовані підстави стверджувати про невиконання ОСОБА_3 своїх батьківських обов'язків.

Суд не може взяти до уваги в якості належного доказу в підтвердження наявності достатніх підстав для застосування такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав відповідача, і висновок органу опіки і піклування Городоцької РДА від 22.12.2017 року про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав, який складений менш як на одному аркуші та не містить мотивованих висновків необхідності позбавлення відповідача банківських прав. Крім того, з пояснень представника Городоцької РДА в судовому засіданні видно, що такий висновок наданий на підставі пояснень ОСОБА_1 та після спілкування в телефонному режимі з ОСОБА_3 Проте, при цьому представник Городоцької РДА не змогла пояснити які саме обставини були з'ясовані під час спілкування з відповідачем.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 дали покази про те, що проживають разом з ОСОБА_1 та її донькою ОСОБА_4. Проте, чітких та послідовних показань в підтвердження невиконання ОСОБА_3 батьківських обов'язків відносно доньки ОСОБА_4 свідки не дали.

На підставі наведеного, враховуючи, що позивачкою, її представником не наведено виключних обставин, які б викликали крайню необхідність втрати зв'язку між батьком та донькою, що тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька, так і для дитини (ст. 166 СК України), а також ту обставину, що до відповідача раніше не застосовувались заходи попередження про необхідність змінити ставлення до виховання доньки; з метою захисту інтересів дитини щодо її права на батьківське піклування суд вважає, що слід відмовити в задоволенні вимог щодо позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_5, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виконання обов'язку по вихованню дитини, поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Керуючись ст.. ст.. 164, 170, 180-181, 191 СК України, ст..11 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ «Про охорону дитинства», ст. 9 Конвенції про права дитини, п.п. 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»,ст..ст. 280-284 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Позов представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 27.02.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

В частині вимог щодо позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відмовити.

Попередити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 про необхідність виховання дитини - доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Покласти на орган опіки та піклування Городоцької районної державної адміністрації Хмельницької області контроль за виконаннямОСОБА_3 батьківських обов'язків строком на шість місяців.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Городоцького районного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Хмельницької області через Городоцький районний суд Хмельницької області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи:

Позивач:ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1;

Представник позивача: ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2;

Відповідач: ОСОБА_3, місце реєстрації: АДРЕСА_1, , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: служба у справах дітей Городоцької районної державної адміністрації Хмельницької області, місце знаходження вул..Шевченка, 20 м.Городок Хмельницької області, .

Повний текст рішення виготовлено 31.05.2018 року.

Суддя підпис

Згідно з оригіналом:

Суддя І.М.Федорук