справа № 278/3089/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2018 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., за участю секретаря Журиної А.В., розглянув цивільну справу за заявою Житомирського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

Направленим позовом представник позивача просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 737,03 гривень безпідставно отриманих коштів, як допомоги по безробіттю.

В обґрунтування позову зазначено наступне. У січні 2011 року відповідач звернувся до позивача за сприянням у працевлаштуванні та за відсутності підходящої роботи отримав статус безробітного з призначенням відповідної допомоги. Згодом, проведеною позивачем перевіркою було встановлено, що відповідач у період перебування на обліку як безробітний, мав статус фізичної особи-підприємця, що згідно законодавства виключало можливість отримання ним допомоги по безробіттю. Однак, даний факт відповідач приховав, у зв'язку з чим незаконно отримав вищевказані грошові кошти, які, в свою чергу, мають бути повернуті позивачеві.

Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності заперечень учасників справи щодо цього.

Дослідив матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини.

18 січня 2011 року відповідач звернувся до позивача із заявою про надання статусу безробітного (а.с.10), у якій, зокрема, зазначив, що на момент подання заяви не зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності. За наслідками розгляду даної заяви відповідачеві було надано статус безробітного (а.с.4) та виплачено за період січень березень 2011 року 737,03 гривні допомоги по безробіттю (а.с.7).

28 листопада 2017 року позивачем встановлено, що відповідач у період перебування на обліку в Житомирському міському центрі зайнятості як безробітний (з 18 січня 2011 року по 2 березня 2011 року) належав до занятого населення, оскільки згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 24 вересня 2003 року по 5 квітня 2011 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, про що було складено відповідний акт (а.с.5).

29 листопада 2017 року позивач направив відповідачеві вимогу про повернення безпідставно отриманої допомоги по безробіттю у сумі 737,03 гривень (а.с.8, 11), однак, як зазначено у позові, жодних активних дій з приводу цього останній не вчинив.

Правовідносини, що склались між сторонами у даній справі, врегульовані наступними положеннями актів цивільного законодавства.

За змістом п. "б" ч. 3 ст. 1 Закону України № 803 "Про зайнятість населення" від ІНФОРМАЦІЯ_1, що діяв на час виникнення спірних правовідносин, до зайнятого населення належать громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців.

Згідно ч. 2 ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову, адже, як установлено в ході розгляду справи, відповідач, в порушення вимог законодавства, при зверненні до позивача з метою працевлаштування та отримання державної допомоги по безробіттю, не повідомив останнього і таким чином приховав факт того, що він зареєстрований як фізична особа-підприємець. Зазначене, в свою чергу, потягло за собою безпідставне нарахування та виплату відповідачеві відповідної допомоги, яка за наголошеними вище положеннями закону має бути повернута позивачеві.

Крім зазначеного, оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення, на підставі приписів ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати за розгляд даної цивільної справи, які складаються із судового збору в сумі 1 600,00 гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263 - 265 ЦПК України, суд, --

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Житомирського міського центру зайнятості 737 (сімсот тридцять сім) гривень безпідставно виплаченої допомоги по безробіттю.

Стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 1 600 (одна тисяча шістсот) гривень.

Складення повного рішення відповідає даті його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є.О. Грубіян