Справа № 500/1514/18
Провадження № 2-о/500/65/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2018 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого Жигуліна С.М.

при секретарі Павлюк Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі

справу за заявою

ОСОБА_1

заінтересованої особи

Ізмаїльського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області

про

встановлення факту постійного проживання на території України

В С Т А Н О В И В

Заявник просить встановити факт постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України та набрання чинності Законом України «Про громадянство», а саме на 24 серпня 1991 року та на 13 листопада 1991 року. Підставою для встановлення факту визначає те, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Ізмаїлі Одеської області, але в 1992 році був засуджений в Російській Федерації до позбавлення волі та був звільнений в 1997 році. Йому був виданий паспорт громадянина Російської Федерації, але він російське громадянство не отримував та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 з 19 грудня 2005 року.

Представник заінтересованої особи Ізмаїльського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в судове засідання не з'явився, оповіщений у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та пояснення щодо можливості встановлення факту постійного проживання заявника на території України на момент проголошення незалежності України та набрання чинності Законом України «Про громадянство», а саме на 24 серпня 1991 року та на 13 листопада 1991 року.

Вислухавши пояснення, думку захисту, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими.

У відповідності до вимог ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 81-89 ЦПК України.

Заява розглядається у порядку окремого провадження для встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Встановлення факту заявник визначає з метою отримання громадянства України.

Відповідно до вимог ст. 315 ч.2 ЦПК України встановлення факту можливо у разі, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Докази заявника пов?язані із заявою для реєстрації за місцем проживання, згідно якої є резолюція з посиланням на протокол №11 від 06 липня 2005 року для реєстрації після вирішення питання про залишення заявника на постійне місце проживання в Україні.

Наслідком вказаного є штамп про реєстрацію заявника за адресою вул. АДРЕСА_1 від 19 грудня 2005 року.

У заяві для реєстрації за місцем проживання ОСОБА_1 визначений громадянином Росії за паспортом НОМЕР_1, який виданий 21 лютого 1997 року відділом внутрішніх справ міста Советська Гавань Хабаровського краю.

Разом із тим довідкою №41 від 22 листопада 2017 року генерального консульства Російської Федерації в Одесі визначено про те, що встановити приналежність заявника до громадянства Російської Федерації не виявляється можливим.

У відповідності до Порядку провадження по заявах і поданням з питань громадянства України й виконання ухвалених рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215/2001, для встановлення приналежності до громадянства України відповідно до п.2.ч.1.ст.3 Закону України «Про громадянство України» особа, що проживала на території України станом на 13 листопада 1991 року й перебувала в громадянстві колишнього СРСР, але не має в паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт проживання на території України на зазначену дату, повинен представити заяву про встановлення приналежності до громадянства України, копію паспорта громадянина колишнього СРСР і рішення суду, що підтверджує проживання особи на території України за станом на 13 листопада 1991 року.

Даними перевірки заінтересованої особи Ізмаїльського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області встановлені обставини, які також підтверджені даними домової книги про реєстрацію заявника за адресою м. Ізмаїл, вул. Гоголя 92 з січня 1985 року, звідки був знятий з реєстрації у 1998 році. Відсутність у заявника громадянства іншої держави заінтересованою особою також не оскаржується.

Вказані обставини є такими, що зумовлюють задоволення заявлених вимог у порядку, передбаченому ст. 315-139 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 141-142 ЦПК України розподіляються судові витрати.

Керуючись ст. 263-267 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Заявлені вимоги задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 на території України на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року та набрання чинності Закону України «Про громадянство України» за станом на 13 листопада 1991 року.

Скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку у порядку, передбаченому ст.354 ч.2 ЦПК України.

Суддя: С.М.Жигулін