Справа № 152/447/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 травня 2018 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого Войнаровського І.В.,

за участі:

секретаря Одудовського С.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини,

у с т а н о в и в :

В березні 2018 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі - відповідач) про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування позову зазначила, що рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 04 квітня 2013 року у справі № 152/399/13-ц з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі по 450 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

З часу присудження аліментів пройшло більше пяти років. За цей час значно змінився рівень життя, підвищились ціни і соціальні гарантії.

Відповідно до вимог діючого законодавства, мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З огляду на викладене, позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача, встановлений рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області, встановивши їх в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) на дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини викладені у ньому, просила задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав. Свою позицію обгрунтовував тим, що позовну заяву подано з порушенням підсудності, так як відповідач проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, а, відтак, справа підсудна Хмільницькому міськрайонному суду Вінницької області, тобто за місцем реєстрації відповідача. Окрім того, представник відповідача посилається на те, що відповідач працює в бюджетній сфері в Обласному клінічному госпіталі ветеранів війни на посаді медичної сестри, має невеликий дохід. Відповідач проживає зі своєю бабусею ОСОБА_5 , яка часто хворіє, а тому відповідач не спроможний сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини від своїх доходів (заробітку), оскільки це приведе до його зубожіння. Натомість відповідач згодний сплачувати аліменти в розмірі 1/6 від його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Заслухавши доводи позивача та заперечення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши усі обставини справи, суд установив наступне.

Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 04 квітня 2013 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 450 грн щомісячно, починаючи з 25 лютого 2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6).

Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 04 квітня 2011 року у справі № 152/329/13-ц шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с. 5).

Із довідки виконавчого комітету Руданської сільської ради Шаргородського району Вінницької області № 253 від 21 березня 2018 року вбачається, що ОСОБА_4, 03 липня 2011 року проживає разом із позивачем та перебуває на її повному матеріальному утриманні (а.с. 8).

Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.ст. 182, 184, 192 СК України, відповідно до яких розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд може за заявою платника або одержувача визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України розмір аліментів на одну дитину визначений у одній чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Суд при розгляді вимог позивача про зміну способу стягнення аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам вочевидь не відповідає, а тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню, шляхом зміни способу стягнення.

Постанова пленуму Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13 вказує на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження. За положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження.

У сукупності наведеного, судом визнається необхідним та достатнім збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу стягнення, що присуджені до стягнення з відповідача на користь позивача, в межах заявлених позовних вимог, тобто в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) на дітей, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, оскільки відповідачем не доведено належними та допустимими доказами неможливість сплачувати вказану суму.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого в. м Хмільник, провулок Лермонтова, 4, Вінницької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 04 квітня 2013 року, визначивши їх у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше пятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини, з наступною індексацією зазначеного розміру відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року в редакції Закону від 06 листопада 2003 року.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок в дохід держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Раніше виданий Шаргородським районним судом Вінницької області виконавчий лист відкликати.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Повний текст рішення виготовлено 17 травня 2018 року.

Суддя І.В. Войнаровський