Справа № 734/3761/17 Провадження № 22-ц/795/665/2018 Головуючий у I інстанції ОСОБА_1 Доповідач - Євстафіїв О. К.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Бечка Є.М., Шарапової О.Л.,

за участі секретаря Кривопиші Я.О.,

позивач ОСОБА_2,

відповідач ОСОБА_3,

особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_3,

на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 15 березня 2018 року; суддя Бараненко С.М.; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 25 березня 2018, смт Козелець,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 р. ОСОБА_2 предявила позов до ОСОБА_3 в якому просила усунути перешкоди, які він їй чинить у користуванні житловим будинком, що знаходиться в с. Красилівка, Козелецького району, Чернігівської області, по вулиці Польова, № 1, шляхом виселення з нього ОСОБА_3 без надання іншого житла. Позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовувала тим, що вона є власником зазначеного будинку, в якому разом з нею проживав та є зареєстрованим на даний час її колишній співмешканець ОСОБА_3 Через неприязні стосунки з відповідачем позивач була змушена піти з дому та проживати у матері, а відповідач залишився проживати у спірному будинку. У звязку з тим, що ОСОБА_2 створила нову сімю, вона має намір повернутися проживати у належний їй будинок, але відповідач створює їй перешкоди в користуванні ним і відмовляється добровільно виселитися та знятися з реєстрації у цьому будинку.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено: усунуто перешкоди, які ОСОБА_3 чинить ОСОБА_2 в користуванні спірним будинком шляхом виселення з нього ОСОБА_3 без надання йому іншого жилого приміщення; з останнього на користь ОСОБА_2 стягнуто 640 грн 00 коп. на відшкодування судових витрат. Ухвалюючи дане рішення, суд І інстанції виходив з того, що у ході розгляду справи доведено, що відповідач протиправно чинить позивачеві перешкоди у користуванні належним їй будинком № 1 по вул. Польовій в с. Красилівка Козелецького району Чернігівської області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати вказане рішення і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до нього. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що в ході розгляду справи встановлено, що сторони проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та в цей період за спільні кошти придбали спірний будинок і після його придбання вони разом провели у ньому ремонтні роботи та здійснили до нього добудови.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу, а представник ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає задоволенню.

Так, по справі встановлено наступне.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали однією сімєю як жінка та чоловік, не перебуваючи у шлюбі між собою та в будь-якому іншому шлюбі, з 2006 р. по 2013 р., що підтверджується довідкою Красилівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області № 294 від 23.10.2017 (арк. 14) і жодною з сторін не заперечується. Від спільного мешкання у сторін мається спільна дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено довідкою цієї ж ради від 23.10.2017 № 293 (арк. 15).

Згідно з договором купівлі-продажу від 14.12.2006, який у цей же день посвідчено приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим № 4304, ОСОБА_3, діючи від імені ОСОБА_6, продав, а ОСОБА_7 купила житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: с. Красилівка Козелецького району Чернігівської області, вулиця Польова, будинок № 1, що підтверджено копією цього договору і витягу про реєстрацію на його підставі права власності на спірний будинок (арк. 7, 8).

З встановленого апеляційний суд робить наступні висновки.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Проте згідно з ч. 2 ст. 321 цього ж Кодексу, у випадках і в порядку, встановлених законом, особа може бути обмежена у здійсненні права власності. В контексті спірних правовідносин таке обмеження встановлено ч. ч. 1, 4 ст. 156 ЖК Української РСР, відповідно до яких члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Для цілей цієї статті статтею 64 цього ж Кодексу визначено, що до членів сім'ї власника житла належать його дружина, їхні діти і батьки, що членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені вище, перестали бути членами сім'ї власника, але продовжують проживати в належному йому жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як власник та члени його сім'ї.

Виходячи з сукупності наведених норм права і встановлених по справі обставин, ОСОБА_3 вселився до спірного будинку як член сімї його власника - ОСОБА_2, а припинення сімейних відносин між ними не тягне за собою припинення права на проживання ОСОБА_3 у спірному будинку.

Крім того, з наявних у справі доказів не вбачається, що спірний будинок є особистою власністю ОСОБА_2

З викладеного випливає, що висновок суду І інстанції про задоволення позову є хибним.

Судом І інстанції не перевірено заперечень ОСОБА_3 проти позовних вимог ОСОБА_2 Внаслідок цього судом встановлено не всі обставини, що мають значення для справи, і не застосовані норми права, які мають бути застосовані при її вирішенні, що призвело до помилкового вирішення справи.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а рішення суду І інстанції скасуванню з ухваленням рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, у звязку з задоволенням апеляційної скарги з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 належить стягти 960 грн 00 коп. на відшкодування судових витрат.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 374, 376 ч. 1 п. 4, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити, рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 15 березня 2018 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 відмовити.

Стягти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 960 (девятсот шістдесят) грн 00 коп. на відшкодування судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 29.05.2018.

Головуючий:Судді: