Справа № 360/2438/17 Головуючий у І інстанції Міланіч А. М.
Провадження № 22-ц/780/1617/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 4 23.05.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 травня 2018 року Апеляційний суд Київської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Приходька К.П.,

суддів: Верланова С.М., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря: Дрозда Р.І.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 24 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном,-

встановила:

у листопаді 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Бородянського районного суду Київської області з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що з 05 травня 2017 року він є власником 1/2 частини житлового будинку (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 10) розташованого за адресою вул. Б.Хмельницького, 52-а в с.м.т. Немішаєве Бородянського району Київської області, який належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на не рухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна за № 86519200 від 05.05.2017 року.

Починаючи з 23 лютого 2016 року власником іншої 1/2 частини даного будинку є ОСОБА_2 на підставі рішення Бородянського районного суду Київської області від 04 грудня 2015 року, яке набрало законної сили 23 лютого 2016 року.

Позивач неодноразово намагався вселитись у вищезазначений будинок, однак, відповідач заперечувала проти цього, чинила перешкоди та не допускала його до будинку.

15 листопада 2017 року з метою повторного вжиття дієвих заходів спрямованих на реалізацію свого права користування та розпоряджатися оспорюваним будинком, ОСОБА_3 разом з уповноваженим представником Немішаївської селищної ради Бородянського району Київської області ОСОБА_4 та в присутності двох свідків намагався потрапити до свого житла з метою подальшого проживання в ньому, однак не був допущений до нього відповідачем та був фактично позбавлений можливості потрапити до будинку на прибудинкову земельну ділянку, що огороджена парканом.

Вищенаведене підтверджується Актом фіксації факту не доступу до приватної власності (житлового будинку) від 15 листопада 2017 року.

Просив усунути перешкоди ОСОБА_3 в користуванні 1/2 частиною будинку розташованого за адресою: Київська область, вул. Б.Хмельницького, буд.52а шляхом примусового вселення ОСОБА_3 в зазначений житловий будинок, а також стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 всі понесені судові витрати.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 24 січня 2018 року позов задоволено.

Вселено ОСОБА_3 в житловий будинок №52-а по вул. Богдана Хмельницького в с.м.т. Немішаєве Бородянського району Київської області.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на відшкодування витрат по сплаті судового збору 640 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, посилаючись на те, що позивач при поданні позову до суду зазначив, що останній прийняв у дар оскаржуваний будинок на підставі договору дарування, однак зазначене не відповідає дійсності.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що даний спір розглядався Бородянським районним судом Київської області і тим самим головуючим суддею, що ухвалювала рішення про поділ майна подружжя спірного будинку.

Стверджує, що незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

ОСОБА_2 стверджує, що у спірному домоволодінні проживають та є співвласниками даного будинку у рівних частинах інші особи зокрема ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, однак судом першої інстанції це не встановлювалося і при ухваленні обох рішень як при поділі майна подружжя так і при вселенні позивача враховано не було, чим порушено право третіх осіб.

Також, зазначає, що на момент первинної реєстрації права власності позивача 05 травня 2017 року жодної часткової власності на нерухоме майно не існувало, таким чином, на момент реєстрації права власності позивачем та попереднім набувачем майно не мало статусу спільної часткової власності, а тому усунення перешкод користуванні майном яке не має статусу спільної часткової власності, а є спільною сумісною власністю не може існувати фактично.

Просила скасувати рішення Бородянського районного суду Київської області від 24 січня 2018 року в повному обсязі та відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 у звязку з невідповідністю та передчасністю вимог змісту позовної заяви у статусі набувача спільної часткової власності та обмеження прав інших осіб ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом строк від сторін не надійшов.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що за ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 05 травня 2017 року зареєстроване право власності на 1/2 частину житлового будинку в с.м.т. Немішаєве Бородянського району Київської області по вул. Богдана Хмельницького, 52-а, власником іншої 1/2 частини даного будинку на підставі рішення Бородянського районного суду від 04 грудня 2015 року є ОСОБА_2

З акту від 15 листопада 2017 року, складеного з участю представника Немішаївської селищної ради Бородянського району Київської області, позивач у цей день намагався потрапити до будинку, однак, не був допущений як до будинку, так і на прибудинкову територію іншим співвласником будинку ОСОБА_2 (а.с.6).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач чинить позивачу перешкоди у вселенні його до будинку, співвласником якого він є.

З такими висновками погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про задоволення позову та вселення ОСОБА_3 в житловий будинок № 52-а по вул. Б.Хмельницького в с.м.т. Немішаєве Бородянського району Київської області, оскільки та обставина, що належна позивачу 1/2 частина будинку не виділена в натурі не впливає на наявність у ОСОБА_3 як співвласника даного будинку права користування цим майном.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Тому, викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки суду відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-384, ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення. Рішення Бородянського районного суду Київської області від 24 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді