ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року м. Суми

Справа №588/1300/17

Номер провадження 22-ц/788/609/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Хвостика С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

у присутності відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 05 лютого 2018 року, ухваленого під головуванням судді Линник О.С. в приміщенні Тростянецького районного суду Сумської області

у цивільній справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Маяк» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402 VIII «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Пунктом 8 частини першої розділу ХIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, також визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У вересні 2017 року Товариство з додатковою відповідальністю «Маяк» (далі - ТДВ «Маяк») звернулося до місцевого суду з позовом до ОСОБА_1 і свої вимоги мотивував тим, що в 2014 році до ТДВ «Маяк» звернувся ОСОБА_1 стосовно прийняття до складу засновників товариства. При цьому ним було надано копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.03.2014 року, виданого нотаріусом Тростянецької державної нотаріальної контори Гребіник О.Д., відповідно до якого ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_3, який помер 28.11.1995 року. Спадкове майно на яке видано свідоцтво складається із простих іменних акцій ТДВ «Маяк». ОСОБА_1 звернувся з заявою про включення його до складу засновників, оскільки вважав, що спірне свідоцтво про право на спадкування за законом дає йому право на отримання частки. 22.11.2014 року рішенням Загальних зборів ТДВ «Маяк» було відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про прийняття його до учасників Товариства. У червні 2016 року відповідач звернувся до бухгалтерії ТДВ «Маяк» з проханням виплатити йому частку в статутному капіталі рівнозначну номінальній вартості успадкованих акцій. 08.06.2016 року ОСОБА_1 було виплачено 2700 грн. за частку в Статутному капіталі. 07.04.2017 року рішенням Тростянецького суду Сумської області визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 20.03.2014 року і на підставі якого відповідачу було виплачено грошові кошти у розмірі 2700 грн. Посилаючись на норми ст.ст. 1212, 1214 ЦК України, а також на те, що відповідач безпідставно набув грошові кошти, просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТДВ «Маяк» безпідставно набуті грошові коштів у розмірі 2700 грн.

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 05 лютого 2018 року позовні вимоги ТДВ «Маяк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТДВ «Маяк» безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 2700 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

У доводах апеляційної скарги зазначає, що загальні збори Товариства відмовили йому у прийнятті до складу учасників ТДВ «Маяк» як спадкоємцю ОСОБА_3 Питання про виплату йому частки в статутному капіталі на вирішення загальних зборів не виносилося. Позивачем не надано жодного розрахунку яким би визначався розмір частки статутного капіталу на яку він мав право як спадкоємець власника майнового паю КСП «Маяк» чи акціонера СЗАТ «Маяк». Крім того зазначає, що на момент виплати він не був засновником чи учасником товариства. Позивачем не надано доказів про те, що після сплати йому частки статутного капіталу, були внесені зміни в реєстр власників іменних цінних паперів. Вважає, що виплачені йому кошти є безповоротною матеріальною допомогою пенсіонеру.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої-третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.03.2014 року, посвідченого нотаріусом Тростянецької районної державної нотаріальної контори Гребіник О.Д., ОСОБА_1 успадкував від ОСОБА_3, який помер 28.11.1995 року, майно, яке складається із простих іменних акцій ТДВ «Маяк» в кількості 270 штук, номінальною вартістю 10 грн., сумарною номінальною вартістю 2700 грн., 0,1403% у статутному капіталі, що належать померлому на підставі виписки з реєстру власників іменних цінних паперів про стан особового рахунку на 27.12.2013 року, виданої ТДВ «Маяк» 27.12.2013 за №102 (а. с. 7, 86).

22 листопада 2014 року на загальних зборах ТДВ «Маяк» розглянута заява ОСОБА_1 про прийняття його до складу учасників ТДВ «Маяк» як спадкоємця. За наслідками голосування ОСОБА_1 було відмовлено у включенні до складу учасників ТДВ «Маяк» (а. с.9, 90).

Відповідно до видаткового касового ордеру від 08.06.2016 року, ОСОБА_1 за частку в статутному капіталі виплачено 2700 грн., вказане також підтверджується довідкою ТДВ «Маяк» (а. с.8, 92).

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 07.04.2017 року, залишеного без змін Апеляційним судом Сумської області від 22.08.2017 року, визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_1 20.03.2014 року державним нотаріусом Тростянецької районної державної нотаріальної контори Гребіником О.Д., зареєстроване в реєстрі за №675 (спадкова справа №338/2004) на спадкове майно, яке складається з простих іменних акцій ТДВ «Маяк» в кількості 270 штук, номінальною вартістю 10 грн., сумарною номінальною вартістю 2700 грн., 0,1403 % у статутному капіталі (а. с.40-45).

Відповідно до ст.ст. 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.ст. 77-78 ЦПК України докази мають бути належними і допустимими. Підстави звільнення від доказування визначені у ст.82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи скаржника, що отримані ним грошові кошти є безповоротною матеріальною допомогою, однак жодних належних і допустимих доказів на підтвердження цього суду не надав.

Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

За змістом ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком подій. Положення цієї глави застосовуються також до вимоги про повернення виконаного за недійсним правочином.

Відповідно до ч.1 ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави.

Колегія суддів погоджується с висновком суду першої інстанції, що відповідач набув грошові кошти позивача у сумі 2700 грн. без достатньої правової підстави, а відтак, зобов'язаний повернути їх позивачу.

Доводи апеляційної скарги про те, що виплачені позивачу кошти є безповоротною матеріальною допомогою пенсіонеру спростовуються підставою, яка зазначена у видатковому касовому ордері від 8 червня 2016 року з якої вбачається, що кошти у сумі 2700 грн. 00 коп. були видані позивачу саме як частка у статутному капіталі.

Відсутність рішення зборів товариства про виплату позивачу частки у статутному капіталі, а також розрахунку яким би визначався розмір частки статутного капіталу на яку він мав право як спадкоємець власника майнового паю КСП «Маяк» чи акціонера СЗАТ «Маяк» не впливає на законність та обґрунтованість рішення суду, оскільки як було встановлено судом, підставою для виплати йому грошових коштів було свідоцтво про право на спадщину за законом, яке в подальшому, рішенням суду, було визнано недійсним, а тому грошові кошти отримані позивачем у справі є безпідставно набутим майном і підлягають поверненню їх власнику ТДВ «Маяк».

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, яким у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, справа розглянута в межах позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, і його слід залишити без змін

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374 ,375 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 05 лютого 2018 року у даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення виготовлене 18 травня 2018 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: Т. А. Левченко

С. Г. Хвостик