Справа №345/4296/17
Провадження № 2/345/251/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.05.2018 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Мигович О.М.

секретаря Бабійчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Калуша справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, суд

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення у солідарному порядку 479700,00 грн. заборгованості за договором позики (розпискою) від 07.10.2014 року, стягнення судових витрат в розмірі 7616,58 грн., мотивуючи тим, що згідно договору позики (розписки) від 07.10.2014 року відповідачі позичили в позивача грошові кошти в розмірі 15 000 Євро строком до 01.01.2015 року. Однак, відповідачі у визначений в розписці термін кошти так і не повернули, а тому просив стягнути суму заборгованості, 3 % річних від простроченої суми боргу та витрати по сплаті судового збору.

Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги підтримує з підстав наведених у позовній заяві, просить позов задоволити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву в якій вказав, що позов визнає та не заперечує проти його задоволення, розгляд справи просить проводити у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне.

Статтею 1046 Цивільного Кодексу України визначено зміст договору позики. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Судом встановлено, що 07.10.2014 року між ОСОБА_1 та відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір позики (розписка). Відповідно до вказаного договору позики (розписки) відповідачі отримали у позивача грошові кошти в розмірі 15 000 Євро строком до 01.01.2015 року (а.с. 3).

Проте, відповідачі по даний час свої зобов'язання згідно договору позики не виконали. Зазначена обставина нічим не спростована.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, в даному випадку - розписки позичальника.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу дії ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому, у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 625 Цивільного Кодексу України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Відповідно до ч.1 цієї статті боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 статті 625 ЦК України - боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Позивачем проведено розрахунок заборгованості за договором позики (розписки) від 07.10.2014 року станом на 13.12.2017 року (100 Євро 3197,65830 грн.), відповідно до якого за відповідачами наявна заборгованість в розмірі: 479 700,00 грн. - основний борг; 28072,31 грн. - три відсотки річних від простроченої суми за період з 01.01.2015 року по 14.12.2017 року.

Будь-яких доказів, які б спростовували наведену позивачем суму заборгованості за вказаним договором позики (розпискою) та доводи позивача суду не представлено.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому, з відповідачів також слід стягнути солідарно на користь позивача понесені ним судові витрати.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 526, 527, 625, 1046, 1048, 1049 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 128, 141, 247 ЦПК України, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

РІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути солідарно із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 А Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6 479700,00 грн. основного боргу, 28072,31 грн. трьох процентів річних.

Стягнути солідарно із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 А Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6 - судові витрати в розмірі 7616,58 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Івано-Франківської області, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Головуючий: