Справа № 740/880/17 Провадження № 22-ц/795/604/2018 Головуючий у I інстанції ОСОБА_1 Доповідач - Боброва І. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючої - судді Бобрової І.О.

суддів: Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,

Сторони:

позивач ОСОБА_2, в інтересах малолітньої ОСОБА_3,

відповідач ОСОБА_4 ,

розглянув в письмовому провадженні за наявними у справі доказами в поряду спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2, в інтересах малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, завданої малолітньою особою,

місце ухвалення рішення судом першої інстанції м. Ніжин Чернігівської обл..,

дата складання повного тексту рішення судом першої інстанції 03.03.2018,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2017 року ОСОБА_2 звернулася з позовом в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в якому просила стягнути з ОСОБА_4 6000 грн моральної шкоди, завданої в результаті неправомірних дій ОСОБА_5, матірю якої є відповідач, яка заподіяла тілесні ушкодження малолітній ОСОБА_3

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 лютого 2018 року позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 6000 грн 00 коп. моральної шкоди, 640 грн судового збору, а всього 6640 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення внаслідок невідповідності висновків обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Так, відповідач стверджує, що суд грубо порушив норми процесуального законодавства, оскільки здійснював розгляд справи за правилами старої редакції ЦПК України, яка втратила чинність.

Відповідач звертає увагу суду на те, що кримінальне провадження №0001417 по факту спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 постановою слідчого Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області від 15.12.2016 було закрито у звязку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Дана постанова є чинною і не скасована. Вважає, що заподіяння ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень може підтверджуватись лише обвинувальним вироком щодо ОСОБА_5

За твердженням відповідача висновок експерта №240 від 08.09.2016 був отриманий у порядку, визначеному КПК України, і тому не може вважатись доказом у цивільній справі згідно з ст.78,102 ЦПК України.

Позивачем не надано ж одних доказів на підтвердження розміру завданої моральної шкоди, а судом не було встановлено необхідні обовязкові елементи, які б давали підстави для задоволення позову.

Позивач ОСОБА_2 відзив на апеляційну скаргу не подавала.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи та матеріали кримінального провадження №0001417, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін, виходячи з наступного.

Згідно з ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що малолітній ОСОБА_3 були завдані легкі тілесні ушкодження в результаті протиправних дій ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що встановлено постановою слідчого, що набрала законної сили, позивачу завдана моральна шкода, яка полягає у моральних стражданнях та спричинена неправомірними діями відносно малолітньої дитини.

Такі висновки суду першої інстанції повністю відповідають матеріалам справи, є законними та обґрунтованими, а наведені в апеляційній скарзі аргументи колегія суддів не вважає підставними, враховуючи наступне.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи від 08.09.2016 №240, яка проведене під час досудового розслідування, у неповнолітньої ОСОБА_3 мають місце тілесні ушкодження у вигляді крововиливу лоба і верхньої губи, забою лівого ока, гематоми повік, субконюнктивального крововиливу, крововиливу лівої вушної раковини, травматичного дефекту коронки другого зуба на нижній щелепі зліва, множинних крововиливів в області лівого крила тазу, стегна і гомілки, закритої черепно-мозкової травми з струсом головного мозку. Ушкодження спричинені дією тупих предметів за механізмом удару.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження №0001417 судом встановлено, що неповнолітні ОСОБА_6 та ОСОБА_5 близько 20 години 04.09.2016 спричинили потерпілій ОСОБА_3 тілесні ушкодження, які згідно з висновком експерта №240 від 08.09.2016 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоровя.

Такі дії ОСОБА_6 та ОСОБА_5 досудовим слідством були кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень.

В ході досудового розслідування ОСОБА_2 14.12.2016 відмовилась від претензій до батьків ОСОБА_6 та просила щодо останньої закрити кримінальне провадження, оскільки матеріальні та моральні збитки були відшкодовані добровільно.

Щодо ОСОБА_5 подібна заява ОСОБА_2 в матеріалах кримінального провадження відсутня.

Постановою слідчого Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області від 15.12.2016 закрито кримінальне провадження №0001417 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України у звязку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 не досягла віку притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

На підставі ст. 1178 ЦК України шкода, завдана малолітньою особою, відшкодовується її батьками, якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою.

Суд першої інстанції вірно виходив із доведеності факту заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3 саме неповнолітньою ОСОБА_5, неправомірності її дій, ступеню тяжкості цих ушкоджень, а також причинно-наслідкового звязку між ними.

Посилання відповідача на відсутність у кримінальному провадженні вироку суду про засудження особи у вчиненні злочину, який з огляду на норми КПК є єдиною підставою вважати, що мав місце злочин, не є підставою для звільнення відповідача, як матері малолітньої ОСОБА_5 від цивільно-правової відповідальності.

Позов, що є предметом даного судового розгляду, поданий в порядку цивільного судочинства, вина у завданні малолітній ОСОБА_3 моральної шкоди діями дочки відповідача доведена. Відповідач не надала суду будь-яких доказів на спростування доводів позивача та зібраним у справі доказам.

Посилання апелянта на неможливість дослідження судом висновку експерта №240 від 08.09.2016, який був отриманий у порядку, визначеному КПК України, є безґрунтовним.

Відповідно до ст.76 ч.1 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стягнення моральної шкоди саме через спричинення малолітній дитині тілесних ушкоджень було предметом позову. Позивач наявність таких ушкоджень довела шляхом надання висновку експертизи, яка була проведена в рамках кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на вказані вище приписи Закону, процесуальних порушень з боку суду першої інстанції при дослідженні висновку експерта №240 від 08.09.2016 та матеріалів кримінального провадження №0001417 колегія суддів не вбачає.

Не можуть бути підставою для скасування рішення доводи апелянта щодо суттєвих порушень судом першої інстанції норм ЦПК України, оскільки такі доводи ОСОБА_4 не аргументовані.

Розмір моральної шкоди визначений судом першої інстанції, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості. Колегія суддів погоджується з визначеним судом розміром моральної шкоди, вважаючи його адекватним ситуації та іншим обставинам справи.

Зазначене спростовує доводи апелянта з приводу недоведеності факту завдання моральної шкоди. Завдання тілесних ушкоджень неповнолітній ОСОБА_3 та у звязку з цим і моральної шкоди, є беззаперечним, а вимога відповідача про відмову у позові через відсутність засудження її дочки не може бути визнано законною підставою для усунення її від відповідальності за завдану шкоду.

Таким чином, рішення суду першої інстанції ухвалено з врахуванням встановлених обставин справи і фактів.

Розглядаючи справу відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, тобто в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що доводи викладені в апеляційній скарзі обґрунтованості судових висновків не спростовують, тому підстави для її задоволення відсутні.

Судове рішення постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 лютого 2018 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 - без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст складений 17.05.2018

Головуючий:Судді: