"05" червня 2018 р. Справа № 489/762/17
Провадження № 2-з/489/39/18
УХВАЛА
05 червня 2018 року м. Миколаїв,
Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Румянцевої Н.О., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору відступлення права вимоги недійсним, позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокредит», ОСОБА_3 про визнання недійсним договору відступлення права вимоги за кредитним договором,-
В лютому 2017 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним Договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки №1610 та №1612 від 08.07.2008 р., що був укладений 24.11.2016 р. між ОСОБА_3 та ТОВ «ФК «Єврокредит».
ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки нежитлові приміщення, загальною площею 235,4 кв.м., розташовані на першому поверсі житлового будинку за літ. А-5 по пр. Миру, 4/11 у місті Миколаєві та належать ОСОБА_1.
Від третьої особи ОСОБА_4 до суду надійшла позовна заява про визнання недійсним договору відступлення права вимоги за кредитним договором.
17.05.2018 року зустрічний позов ОСОБА_3 залишено без розгляду на підставі поданої ним заяви.
04 червня 2018 року представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подано заяву про забезпечення позову шляхом: заборони ОСОБА_3 користуватися, розпоряджатися та вчиняти дії спрямовані на відчуження нежитлових приміщень, загальною площею 235,4 кв. м., розташовані на першому поверсі житлового будинку за літ. А-5 по проспекту Миру, 4/11 у місті Миколаєві, що на теперішній час належить ОСОБА_3 на праві приватної власності до набрання рішення законної сили; заборони органам та субєктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав здійснення державної реєстрації права власності на нежитлові приміщення , загальною площею 235,4 кв.м, розташованих на першому поверсі житлового будинку за літ. А-5 по пр. Миру, 4/11 в м. Миколаєві, що на теперішній час належить ОСОБА_3 на праві приватної власності до набрання рішення законної сили.
Дослідивши матеріали поданої заяви, суд дійшов висновку про необхідність відмови у її задоволенні.
З матеріалів справи вбачається, що на даний час право власності на предмет спору нежитлові приміщення зареєстровано за ОСОБА_3, що на переконання позивача може спричинити відчуження цих приміщень третім особам, внаслідок чого можуть бути порушені права позивача відносно цих приміщень.
Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може суттєво ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні.
Разом з тим, згідно Ухвали суду від 10.05.2018 року накладено арешт на нежитлові приміщення, загальною площею 235,4 кв.м, розташовані на першому поверсі житлового будинку за літ. А-5 по пр. Миру, 4/11 в м. Миколаєві.
Частиною 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Згідно п.п.1,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позов» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
З матеріалів доданої заяви вбачається, що заявник не надав доказів того, що ОСОБА_3 має намір відчужити майно, яке є предметом спору.
До того ж, накладений на предмет спору арешт позбавляє ОСОБА_3 розпоряджатись цим майном, а реєстраційні органи здійснювати будь-які дії щодо реєстрації права власності на арештоване майно.
Таким чином суд дійшов висновку, що порушення прав позивача через ймовірне відчуження цього майна не вбачається.
При цьому, посилання заявника на те, що у спірних житлових приміщеннях знаходиться майно ОСОБА_1, не приймаються судом до уваги, оскільки по-перше, це майно не є предметом спору, по-друге, жодних доказів його існування та знаходження у спірних приміщеннях не надано.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні заяви необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд
В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору відступлення права вимоги недійсним, позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокредит», ОСОБА_3 про визнання недійсним договору відступлення права вимоги за кредитним договором відмовити.
Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Ленінський районний суд міста ОСОБА_5.
Суддя Ленінського районного
суду міста ОСОБА_5 Румянцева