Справа № 296/1803/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" травня 2018 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Рожкової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Степанчук О.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

28.02.2018 позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути із ОСОБА_1 заборгованість по кредитному договору № б/н від 16.07.2015 року в сумі 14 617,88 грн. та витрати по оплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн. При цьому посилається на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 16.07.2015 року ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 5558,10 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язання за договором не виконав.

14.03.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без виклику сторін у судове засідання.

У встановлений судом строк, відповідач будучи повідомлений належним чином, відзив на позов не подав, 11.05.2018 через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, просив не стягувати з нього подвійний розмір штрафних санкцій.

Представник позивача просив розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Так, 16.07.2015 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1 укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н (відповідачем заповнено відповідну заяву) (а.с.5).

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що дана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, Тарифами складає між ним та банком кредитний договір.

Пунктом 2.1 даного договору банк надає позичальнику кредит в сумі 5558,10 грн. на термін 24 місяців, з 26.07.2015 року по 31.07.2017 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі потреби в сумі 5558,10 грн. в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків в розмірі 1,5 % в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту вказані в заяві, Умовах і правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти в сумі 278,13 грн. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається з заборгованості по кредиту, відсотків, а також інших витрат у відповідності з Умовами та правилами. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31.07.2017 року.

Відповідно до пункту 2.2 даного договору слідує, що згідно ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України при порушенні позичальником термінів погашення заборгованості вказаної в цій Генеральній угоді, Умовах і правилах, більше ніж на 31 день, по зобовязанню, термін яких не настав, сторони погодили, що термін повернення кредиту вважається 32-й день з моменту виникнення порушення заборгованості по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник виплачує банку штраф в розмірі 880,69 грн.

Відповідно до пункту 2.5 договору позичальник зобовязується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди згідно Генеральної угоди та Умов і правил.

Згідно п. 2.8 даного договору при порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої вказаний в Умовах та правилах за кожен день прострочки.

Пунктом 2.9 договору, відсоткова ставка по кредиту може змінюватися в залежності від облікової ставки НБУ або в інших випадках, у відповідності з Умовами та правилами.

Так, позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором.

Однак, відповідач порушив умови кредитного договору, зобовязання належним чином не виконує.

Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст.3 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Згідно ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Зі змісту розрахунку заборгованості за договором №б/н від 16.07.2015 року, який наданий позивачем, станом на 11.02.2018 року заборгованість ОСОБА_1 становить 14617,88 грн., з яких: заборгованість за кредитом 5317,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 2465,15 грн., заборгованість за пенею та комісією 5955,04 грн., а також штраф відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди 880,69 грн.

Разом з тим, суд вважає, що підстави для стягнення одночасно з відповідача як пені, так і штрафу за невиконання умов договору відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Разом з тим, судом встановлено, що умовами договору, який був укладений між позивачем та відповідачем, двічі передбачено цивільно-правову відповідальність у вигляді нарахування як пені, так і штрафу за одне те й саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором, що свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі№ 6-2003цс15, яка згідно з 4 ст. 263 ЦПК України враховується судом при прийнятті рішення

З урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобовязання та ухиляється від їх виконання, внаслідок чого, утворилась заборгованість.

За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором, яка складається із: заборгованість за кредитом 5317,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 2465,15 грн., а також штраф відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди 880,69 грн.

Крім того, на підставі ч. 1ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме судовий збір у розмірі 1044,19 грн.

Керуючись ст.ст.258-259, 268, 272-283 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", , рах.№ 3111, МФО 305299 заборгованість за договором № б/н від 16.07.2015 року у розмірі 8 662 (вісім тисяч шістсот шістдесят дві) грн. 84 коп. та суму сплаченого судового збору у розмірі 1044 (одну тисячу сорок чотири) грн. 19 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Житомирської області, в порядку ст.ст.353-357 ЦПК України з урахуванням п.15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення через Корольовський районний суд м. Житомира.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Cуддя О. С. Рожкова