Справа № 621/835/18
Пр. № 2-о/621/42/18
РІШЕННЯ

іменем України

17 травня 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Шахової В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Міненко Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

в с т а н о в и в:

17.04.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду, заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме просила встановити факт належності їй - ОСОБА_1 правовстановлюючого документу «Свидетельство о браке», НОМЕР_3 від 10.03.1960 року.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 вказала, що вона в лютому 2018 року звернулась із заявою про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, однак їй було відмовлено у призначенні пенсії у зв'язку із розбіжністю написання прізвища в паспортних даних - «ОСОБА_3» та у Свідоцтві про укладення шлюбу - «ОСОБА_1». У Свідоцтві про укладення шлюбу її прізвище вказано як «ОСОБА_1», а ім'я та по-батькові - ОСОБА_4. У паспорті громадянина України прізвище вказано як «ОСОБА_3». Також таке ж прізвище - «ОСОБА_3» записано у картці фізичної особи - платника податків, пенсійному посвідченні, у трудовій книжці та посвідченні учасника ВВВ. До часу оформлення пенсії заявник не звертала уваги на правильність написання свого прізвища і лише після отримання відповіді від Пенсійного фонду виявила помилку в його написанні. Різниця у написані прізвища заявника у одну літеру є наслідком довільного перекладу її прізвища з російської мови, якою було складено усі правовстановлюючі документи за часів СРСР, на українську мову. Отже, з метою надання ОСОБА_1 можливості оформити пенсію по втраті годувальника необхідно встановити факт належності правовстановлюючого документу.

У судове засідання ОСОБА_1 не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності через похилий вік та незадовільний стан здоров'я. На задоволенні своїх вимог наполягала.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання судової кореспонденції.

У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до копії Свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_3, актовий запис № 6, 02.04.1955 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Після укладення шлюбу ОСОБА_4 змінено прізвище на «ОСОБА_1» (а.с. 11).

В той же час, в паспорті, серії НОМЕР_4, виданому 04.12.2001 року Балаклійським РВ УМВС України в Харківській області, Довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру, трудовій книжці та пенсійних посвідченнях прізвище заявника зазначено як «ОСОБА_3» (а.с. 4, 5, 7-10, 12, 13).

На даний час заявник має наміри оформити пенсію у зв'язку з втратою годувальника, однак, у зв'язку з різним написанням її прізвища у правовстановлюючому документі - Свідоцтві про шлюб та її паспорті, остання позбавлена можливості реалізувати свої права на пенсійне забезпечення.

Отже, судом встановлено, що заявник має правильне прізвище «ОСОБА_3», наявна помилка в написанні її прізвища у Свідоцтві про шлюб є саме опискою та наслідком неправильного відмінювання її прізвища, в той же час, у суду відсутні сумніви та судом достовірно встановлено, що даний документ - Свідоцтво про шлюб належить саме ОСОБА_1.

З огляду на вищевикладене, а також враховуючи відсутність у заявника можливості іншим шляхом встановити факт належності їй правовстановлюючого документу, суд вбачає підстави для задоволення її заяви.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 265, п. 5 ч. 2 ст. 293, п. 6 ч. 1 ст. 315, 319, 352, 354 ЦПК України суд -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт НОМЕР_4, виданому 04.12.2001 року Балаклійським РВ УМВС України в Харківській області, ІПН НОМЕР_2, місце проживання: 63460, АДРЕСА_1), заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, юридична адреса: 61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під'їзд, 2 поверх) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, правовстановлюючого документу - Свідоцтва про шлюб («Свидетельство о браке»), серії НОМЕР_3, виданого 10.03.1960 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене повністю або частково до Апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення або в порядку ч. 2 ст. 354 ЦПК України.

Судове рішення складено17.05.2018 року.

Головуючий: