Уманський міськрайонний суд Черкаської області
Справа №705/453/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2018 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

головуючого судді Коваля А.Б.

секретаря судового засідання Безвенюк Н.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Умані цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та визнання удаваним договору дарування житлового будинку, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 26 січня 2017 року звернулася до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя. У позовній заяві зазначила, що вона перебувала в шлюбі з ОСОБА_2 з 30 березня 1996 року по 14 квітня 2014 року. Від шлюбу мають двох дітей, доньку ОСОБА_3, народжену 16.08.1999р. та сина ОСОБА_4, народженого 15.05.1996р., батьком яких є відповідач.

Рішенням Уманського міськрайонного суду від 03.04.2014 року шлюб між ними розірваний, в судовому порядку встановлено, що шлюбні стосунки між ними припинені у грудні 2013 року, з даного часу вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть.

В період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства у 2004 році за спільні кошти нею та ОСОБА_2 було придбано будинок, що знаходиться в с. Старі Бабани, вул. Пархоменка, 2а, Уманського району, Черкаської області.

Даний житловий будинок являється обєктом права спільної сумісної власності подружжя, тобто її, ОСОБА_1, власністю та власністю її колишнього чоловіка ОСОБА_2.

На сьогоднішній день відповідач проживає у даному будинку, при цьому замінив вхідні замки та копії ключів він відмовляється їй надавати.

Вони з відповідачем не можуть домовитися про порядок поділу нерухомого майна.

Просить поділити в натурі житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Старі Бабани, вул. Пархоменка 2а, Уманського району, Черкаської області і належить на праві спільної сумісної власності позивачу та відповідачу як колишньому подружжю, виділивши ОСОБА_1 частини житлового будинку, які становлять Ѕ частку їх вартості визнавши за нею право на це майно. Припинити право спільної сумісної власності сторін на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами у звязку з поділом майна. Судові витрати просить стягнути на її користь з відповідача.

18.09.2017 року представник позивача ОСОБА_5 подав до суду заяву про зміну предмету позову, а саме просив визнати удаваним договір дарування житлового будинку по вулиці Пархоменка, 2а в селі Старі Бабани Уманського району укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_2, визнавши, що в дійсності був укладений договір купівлі продажу житлового будинку за цією адресою. Враховуючи, що позивачка не знала про існування обставин дарування, просить суд прийняти заяву до розгляду, поновити строк позовної давності для оскарження цього правочину. Визнати удаваним договір дарування житлового будинку з господарськими спорудами по вулиці Пархоменка, 2а в селі Старі Бабани Уманського району укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 визнавши, що в дійсності був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку за цією адресою. Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок з господарськими спорудами по вулиці Пархоменка, 2а в селі Старі Бабани Уманського району. Поділити спільну сумісну власність подружжя визнавши за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної часткової власності по Ѕ частці за кожним на житловий будинок з господарськими спорудами по вулиці Пархоменка, 2а в селі Старі Бабани Уманського району одночасно припинивши право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 на цей будинок. В порядку підготовки справи до розгляду винести ухвалу якою зобовязати позивачку забезпечити проведення поточної інвентаризації житлового будинку з господарськими спорудами по вулиці Пархоменка, 2а в селі Старі Бабани Уманського району за власні кошти, а відповідача ОСОБА_2 зобовязати надати доступ до обєкта нерухомості для проведення інвентаризації.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 в підготовче судове засідання не зявились, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, підтримують заяву про зміну предмету позову.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не зявився надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позивача визнає в повному обсязі.

Частинами 3, 4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У звязку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 30 березня 1996 року по 14 квітня 2014 року.

Під час шлюбу у подружжя народилися діти: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03.04.2014 року шлюб між сторонами розірвано.

Під час перебування у шлюбі, сторони за власні кошти в 2004 році придбали будинок, що знаходиться в с. Старі Бабани по вул. Пархоменка,2-а Уманського району Черкаської області

У звязку з тим, що між подружжям не досягнуто домовленості про поділ майна, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст. 372 ЦК України визначено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Субєктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сімї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сімї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

За таких обставин, суд вважає вимоги обґрунтованими, позовну заяву, з урахуванням поданих змін такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 200, 206, 211, 247, 265, 268, 354ЦПК України, ст.ст. 368, 372 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 69, 70 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Поновити позивачу ОСОБА_1 строк позовної давності на оскарження договору дарування житлового будинку по вулиці Пархоменка, 2-а в селі Старі Бабани Уманського району Черкаської області, укладеного 12.02.2004 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_2.

Визнати удаваним договір дарування житлового будинку з господарськими спорудами по вулиці Пархоменка, 2а в селі Старі Бабани Уманського району Черкаської області, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 визнавши, що в дійсності був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку за цією адресою.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок з господарськими спорудами по вулиці Пархоменка, 2а в селі Старі Бабани Уманського району Черкаської області.

Поділити спільну сумісну власність подружжя, а саме: визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної часткової власності по Ѕ частці за кожним на житловий будинок з господарськими спорудами по вулиці Пархоменка, 2а в селі Старі Бабани Уманського району Черкаської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А. Б. Коваль