Справа № 350/1258/17
Провадження № 4-с/350/12/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року смт. Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Максиміва І.В.

при секретарі Видойник І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Рожнятівського районного відділу державної виконавчої служби, -

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою в якій просить визнати неправомірними дії державного виконавця Рожнятівського районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 щодо винесення постанови від 27.03.2018 року про накладення на нього штрафу на користь держави у розмірі 3400 гривень за повторне невиконання рішення суду №350/1258/17 від 22.02.2018 року та скасувати вказану постанову.

В обгрунтування скарги покликається на те, що 27 березня 2018 року державним виконавцем Рожнятівського районного відділу ДВС ОСОБА_2 винесено постанову про накладення на нього штрафу на користь держави у розмірі 3400 гривень за невиконання рішення суду згідно виконавчого листа №350/1258/17, виданим 22 лютого 2018 року Апеляційним судом Івано-Франківської області, про відібрання у нього дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та повернення матері ОСОБА_4, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вважає вказану постанову незаконною та такою що підлягає скасуванню оскільки державний виконавець виносячи оскаржувану постанову керувався ст.ст. 63, 75 ЗУ «Про виконавче провадження», якими регламентований порядок виконання рішень, за якими божник зобов'язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, та відповідальність за невиконання такого рішення. Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2018 року, на виконання якого і виданий виконавчий лист № 350/1258/17 його не зобов'язано до вчинення жодних дій, тому вказаної державним виконавцем правової підстави для накладення на нього штрафу не існує. Крім цього вважає, що Апеляційний суд Івано-Франківської області, скасовуючи рішення Рожнятівського районного суду від 22 грудня 2017 року та ухвалюючи нову постанову від 22 лютого 2018 року порушив норми матеріального та процесуального права, оскільки 27 лютого 2018 року на вказану постанову ним подано касаційну скаргу. Більше того з тексту оскаржуваної постанови вбачається, що він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, проте ні він ні дитина за вказаною адресою не проживають та ніколи не проживали, що породжує неправомірні дії зі сторони органів Державної виконавчої служби Рожнятівського району. Також державним виконавцем йому не надіслано та відповідно ним не отримано постанови про відкриття виконавчого провадження, що позбавило його можливості оскарження даної постанови.

Представник скаржника - адвокат ОСОБА_5 у судове засідання не з'явився. однак даючи свої пояснення у попередньому судовому засіданні скаргу підтримав повністю, покликаючись на викладені у ній обставини, просив про задоволення скарги.

Державний виконавець Рожнятівського районного відділу ДВС ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, однак надав свої пояснення у попередньому судовому засіданні в яких зазначив, що на виконанні у Рожнятівському районному відділі ДВС знаходиться виконавчий лист №350/1258/17 від 22 лютого 2018 року виданий Апеляційним судом Івано-Франківської області про відібрання у ОСОБА_1, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_4, дитини ОСОБА_3, 15 липня 2015 року та повернути останнього матері ОСОБА_4, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_5, м Київ.

23 лютого 2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено боржнику за адресою с. Креховичі, вул. 22 Січня, 15, рекомендованим листом із врученням.

23 лютого 2018 року було здійснено виїзд за місцем проживання боржника в с. Креховичі, вул. 22 Січня, 15, однак двері будинку були зачинені на замок, на неодноразовий стукіт ніхто не реагував. Цього ж дня був здійснений виїзд до садка «Шовкова косиця», який відвідує дитина, однак її там не було. Після повернення із садка 23 лютого 2018 року, ворота будинку по вул. 22 Січня. 15 в с. Креховичі зачинені на колодку, на подвір'ї випущена собака, що свідчило про те, що в будинку хтось знаходився, однак не відчиняв двері.

Оскільки рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області передбачає негайне його виконання, із дотриманням вимог ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження», 26 лютого 2018 року було здійснено повторний виїзд за місцем проживання боржника по вул. 22 Січня, 15 в с. Креховичі Рожнятівського району. Однак двері будинку були зачинені на замок, на неодноразовий стукіт ніхто не реагував. Рішення суду не виконане.

26 лютого 2018 року із дотриманням ч. 2 ст. 63 «Про виконавче провадження» винесена постанова про накладення штрафу на боржника у розмірі 1700 гривень, зобов'язано останнього виконати рішення протягом трьох робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність. Дану постанову направлено боржнику за адресою 22 Січня, 15 в с. Креховичі Рожнятівського району.

03 березня 2018 року був здійснений виїзд до місця проживання боржника в с. Креховичі, по вул. 22 Січня, 15, Рожнятівського району, однак фіртка до будинку була зачинена на колодку. Рішення суду не виконано. У зв'язку з чим 27 березня 2018 року на боржника повторно накладено штраф у подвійному розмірі.

Крім цього зазначив, що виконання рішення про відібрання дитини є рішенням немайнового характеру, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконання даного рішення регулюється ст.ст. 63, 64, 75 ЗУ «Про виконавче провадження» та роздідом 9 Інструкції з примусового виконання рішень.

Подання касаційної скарги не зупиняє рішення суду, будь-яких ухвал про зупинення виконання рішення суду боржником до Рожнятівського районного відділу ДВС подано не було.

У виконавчому листі Апеляційного суду Івано-Франківської області дійсно вказана адреса місця проживання боржника смт. Брошнів-Осада, вул. 22 Січня, 15, однак державному виконавцю було відомо, що боржник проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6, тому всі виконавчі дії проводились за даною адресою.

Боржнику було надіслано постанову про відкриття виконачого провадження на адресу с. Креховичі, вул. 22 Січня 15, а тому останній вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень. У зв'язку з вищевикладеним просив у задоволенні скарги відмовити.

Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду. Зважаючи на стислі строки розгляду скарги, суд ухвалив продовжити розгляд такої за їхньої відсутності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши матеріали скарги, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є обов'язковість судового рішення.

У відповідності до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим законом випадках на приватних виконавців.

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до положень статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2018 року рішення Рожнятівського районного суду від 22 грудня 2017 року скасовано, ухвалене нове рішення яким відібрати у ОСОБА_1, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_7, дитини ОСОБА_3, 15 липня 2015 року та повернути останнього матері ОСОБА_4, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_5, м Київ.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 28 лютого 2018 року виправлено описку в постанові Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2018 року, та зазначено місце проживання ОСОБА_1 - вул. 22 Січня, 15 в с. Креховичі Рожнятівського району Івано-Франківської області замість смт. Брошнів-Осада, вул. 22 Січня. 15 Рожнятівського району Івано-Франківської області.

За вищевказаним судовим рішенням Апеляційним судом Івано-Франківської області 22 лютого 2018 видано виконавчий лист № 350/1258/17.

Постановою державного виконавця Рожнятівського відділу ДВС ОСОБА_2 23 лютого 2018 відкрито виконавче провадження за вищевказаним виконавчим листом та направлено боржнику за адресою с. Креховичі, вул. 22 Січня, 15, рекомендованим листом із врученням.

Згідно актів державного виконавця від 23 лютого 2018 року, при здійсненні виїзду за місцем проживання боржника, двері до будинку у с. Креховичі по вул. 22 Січня, 15, Рожнятівського району зачинені на замок. Дитини ОСОБА_3 у садочку «Шовкова косиця» не виявлено. Після повернення із садка 23 лютого 2018 року ворота до будинку боржника зачинені на колодку, на подвір'ї знаходилась собака.

Згідно акту державного виконавця від 26 лютого 2018 року, при здійсненні виїзду за місцем проживання боржника двері будинку за адресою 22 Січня, 15 в с. Креховичі зачинені на замок. На неодноразовий стукіт ніхто не відчиняв, хоча в будинку хтось знаходився. Рішення суду не виконане. (а.с.23).

Оскільки боржником вимоги виконавчого документу не було виконано, тому 26 лютого 2018 року державним виконавцем Сус О.І. було винесено постанову про накладення на боржника штрафу на користь держави у розмірі 1700 грн., копію якої було направлено боржнику ОСОБА_1, в якій останнього було зобов'язано виконати рішення протягом трьох днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 зазначеної норми Закону за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч. 6 ст. 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про відібрання дитини виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, дії державного виконавця Сус О.І. щодо накладення на боржника ОСОБА_1 штрафних санкцій у розмірі 1700 грн. за невиконання без поважних причин вимог судового рішення, виконані зазначеною посадовою особою у відповідності до вимог чинного законодавства.

Згідно акту державного виконавця від 03 березня 2018 року при здійсненні виїзду до місця проживання боржника, фіртка до будинку боржника за адресою с. Креховичі 22 Січня, 15, Рожнятівського району зачинена на колодку Рішення суду не виконано (а.с.26).

У зв'язку з тим, що боржником повторно вимоги виконавчого документу не було виконано, докази поважності причин невиконання рішення суду до відділу не надано, тому постановою від 27 березня 2018 року державного виконавця Сус О.І. на боржника накладено штраф на користь держави у розмірі 3400 грн., копію якої було направлено боржнику.

Згідно ч. 2 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 76 зазначеного Закону, за невиконання законних вимог виконавця, порушення вимог цього Закону, винні особи несуть відповідальність відповідно до закону. За наявності ознак кримінального правопорушення в діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення чи в інший спосіб порушує вимоги закону про виконавче провадження, виконавець складає акт про порушення і звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

У зв'язку з невиконанням боржником ОСОБА_1 без поважних причин вимог виконавчого документу відносно нього двічі було застосовано штрафні санкції, про що винесено постанови 26 лютого 2018 року та повторно 27 березня 2018 року, але й після цього вимоги виконавчого документу боржником не виконано, тому державним виконавцем Сус О.І. до Рожнятівського ВП ГУ НП в Івано-Франківській област направлено повідомлення про вчинення злочину.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1, будучи обізнаним про рішення суду про відібрання дитини, добровільно рішення суду не виконує. Дії державного виконавця Сус О.І. щодо накладення на боржника ОСОБА_1 штрафних санкцій у розмірі 3400 грн. за повторне невиконання без поважних причин вимог виконавчого листа, виданого Апеляційним судом Івано-Франківської області 22 лютого 2018 року про відібрання у ОСОБА_1, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_4, дитини ОСОБА_3, 15 липня 2015 року та повернути дитину матері ОСОБА_4, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_8, виконані зазначеною посадовою особою у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», в межах своїх службових повноважень, перевищень яких судом не встановлено, а тому підстав для скасування постанови державного виконавця не має.

Керуючись ст.ст. 247, 260, 430 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Рожнятівського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Рожнятівський районний суд протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Максимів І.В.