ПОСТАНОВА

Іменем України

11 травня 2018 року м. Кропивницький

справа № 388/1349/17

провадження № 22-ц/781/880/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - доповідача Голованя А.М.,

суддів: Карпенка О.Л., Мурашка С.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1;

відповідач - ОСОБА_2;

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 06 березня 2018 року, у складі судді Баранського Д.М.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення сум грошових витрат на навчання сина ОСОБА_3.

В обґрунтування позову зазначала, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якого він сплачує аліменти, після розірвання між ними шлюбу дитина постійно проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні.

Зараз син навчається на першому курсі на денній формі навчання в Київському національному університеті у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги.

Вважає, що відповідач повинен приймати участь у витратах на навчання сина і тому просила стягнути з відповідача на його утримання аліменти в розмірі 1/3 частини всіх доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення із 06.02.2018 року по 30.06.2021 року, коли син закінчить навчання.

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 06 березня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування вказаного судового рішення з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права, та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Вважає, що рішення суду є незаконним, зокрема з тих підстав, що відповідач навмисно приховує свій майновий стан, на що суд не звернув уваги.

У відзиві, поданому до суду на апеляційну скаргу, відповідач ОСОБА_2 заперечує проти доводів скарги та вважає рішення суду законним, а апеляційну скаргу необґрунтованою.

Відповідно до положень ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. В порядку ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач у суді не довела обставин на які посилалася на обґрунтування своїх вимог, а саме те, що у відповідача є можливість надавати допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 1993 року по 2012 рік та є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який навчається на першому курсі денної форми навчання в Київському національному університеті імені Вадима Гетьмана, з терміном навчання до 30.06.2021 року. (а.с.2).

З 24 серпня 2013 року відповідач перебуває в іншому шлюбі під час якого - ІНФОРМАЦІЯ_2 року у нього народилася дочка ОСОБА_6, яка перебуває на його утриманні.(а.с. 24 -26)

Як убачається з матеріалів справи із жовтня 2017 року відповідач ОСОБА_2 не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, пенсійних виплат не одержує земельною ділянкою не володіє (а.с.20-23).

Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, до яких, зокрема, належать: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.

Правовідносини з обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, не є продовженням безумовного обов'язку батьків з утримання неповнолітніх дітей, більш того, вони регулюються самостійними нормами матеріального права, якими вказаний обов'язок встановлений щодо обох батьків і залежить від умови можливості надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи спір, суд установив, що відповідач не працює та не має інших джерел доходів, а тому не має фінансової можливості надавати допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання.

Доводи апеляційної скарги такий висновок суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина на час навчання у розмірі 1/3 частини від свого доходу.

З урахуванням вказаного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, дослідивши усі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, ухвалив законне і обґрунтоване рішення.

За таких обставин, згідно положень ст. 375 ЦПК України рішення суду зміні чи скасуванню не підлягає

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 375, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 06 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту з підстав передбачених ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 11 травня 2018 року.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко