Справа № 315/468/18
Номер провадження № 2-о/315/44/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року м. Гуляйполе

Гуляйпільський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Романько О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Сухової С.М.,

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гуляйполе цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Гуляйпільський районний сектор управління Державної Міграційної служби України в Запорізькій області, про встановлення факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, -

ВСТАНОВИВ:

17.04.2018 року до суду надійшла заява ОСОБА_1, заінтересована особа: Гуляйпільський районний сектор управління Державної Міграційної служби України в Запорізькій області, про встановлення факту постійного проживання особи на території України станом до 24 серпня 1991 року.

20.04.2018 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області заяву залишено без руху та надано заявнику ОСОБА_1 строк для усунення недоліків. 04.05.2018 року до суду надійшла уточнена заява ОСОБА_1, заінтересована особа: Гуляйпільський районний сектор управління Державної Міграційної служби України в Запорізькій області, про встановлення факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року.

В уточненій заяві в обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що вона народилася 01.06.1935 року в с. Борисово Дорогобузького району Смоленської області, Російська Федерація. Станом на 24.08.1991 року вона проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1, на території, що входила на час її постійного проживання до складу УРСР. З 25.09.1991 року вона зареєстрована на території України та набула громадянства України. 11.11.1996 року отримала паспорт громадянки України.

Далі в заяві зазначила, що на даний час повнорідні та неповнорідні родичі, а саме її онук ОСОБА_2, який народився 31.10.1988 року у ОСОБА_3 ОСОБА_4, місто Єреван, має бажання отримати громадянство України, на підставі ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про громадянство України», а тому в неї виникла необхідність встановити факт постійного проживання та реєстрації (прописки) на території України станом на 24.08.1991 року.

Прохала встановити факт проживання її на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримала, прохала задовольнити, суду пояснила, що народилася 01.06.1935 року в Російській Федерації. Має доньку ОСОБА_5, та онука ОСОБА_2А, які на даний час мешкають з нею. Влітку 1991 року вона з чоловіком переїхала на територію, що входила на час її постійного проживання до складу УРСР, а саме в с. Рівнопілля Гуляйпільського району Запорізької області. Ними було придбано будинок, де вона зареєстрована і мешкає дотепер. З 25.09.1991 року вона зареєстрована на території України та набула громадянства України. 11.11.1996 року отримала паспорт громадянки України. Її онук, ОСОБА_2, має бажання отримати громадянство України. Вона також бажає, щоб онука визнали громадянином України та прописали в її власному будинку. Через стан здоровя її онук не отримав вчасно паспорт громадянина ОСОБА_4. Зараз він є особою без громадянства, проживає вже тривалий час з нею в с. Рівнопілля Гуляйпільського району Запорізької області. Просила її заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи Гуляйпільського районного сектору управління Державної Міграційної служби України в Запорізькій області в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки не повідомили.

Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності представника заінтересованої особи.

Дослідивши матеріали справи, та надавши їм оцінку, заслухавши учасників процесу, свідків, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії паспорта серії: СА № 273922 виданого 11.11.1996 року Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, народилася в с. Борисово Дорогобузького району Смоленської області Російська Федерація (а.с. 5).

Згідно відмітки в копії паспорта серії: СА № 273922 виданого 11.11.1996 року Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області, місце проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 5 на звороті).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи № 11-11/746 від 27.03.2018 року виданої Управлінням «Центру надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради Гуляйпільського району Запорізької області, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка с. Борисово Дорогобузького району Смоленської області, Російська Федерація є громадянкою України, зареєстрована з 25.09.1991 року і по теперішній час за адресою: с. Рівнопілля Гуляйпільського району Запорізької області, вул. Октябрська, 29. Також, відповідно до господарської книги № 4 Рівнопільської сільської ради за 1991-1995 роки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 (Центральна), починаючи з 25.09.1991 року по теперішній час (а. с. 6-7, 8).

Згідно повторно виданої копії свідоцтва про народження серії АА № 111658 від 04.10.2006 року Центральним та Норк-Марашським територіальним відділом РАЦС, 13.01.1961 року в ОСОБА_3 ОСОБА_4, м. Єреван народилася ОСОБА_6, про що 21.02.1961 року зроблено відповідний запис в книзі актових записів про народження № 418. В графі: «Мати» зазначена ОСОБА_1», в графі «Батько» зазначений «Хечумян Степан Гайкович» (а. с. 16, 17).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії: ІІ-СЛ № 482698 виданого 21.08.1989 року відділом ЗАЦСу Советського району м. Єревану, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, 21.08.1984 року уклали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження 21.08.1984 року зроблено відповідний запис за № 1356. Після укладення шлюбу чоловікові та дружині присвоєно прізвище «Нерсесян» (а. с. 18, 19).

Згідно копії паспорта серії: СЮ № 108283 виданого 04.11.2008 року Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, народилася в м. Єреван, ОСОБА_4 (а. с. 20).

Згідно копії свідоцтва про народження серії UA № 560610 виданої 24.07.2017 року територіальним відділом агентства РАЦС Еребуні та Нубарашена м. Єревана, 31.10.1988 року в ОСОБА_3 ОСОБА_4, м. Єреван народився ОСОБА_2, про що 02.11.1988 року зроблено відповідний запис в книзі актових записів про народження № 2478. В графі: «Мати» зазначена «Нерсесян Ірина Степанівна», в графі «Батько» зазначений « Нерсесян Ашот Радікович» (а. с. 14).

Відповідно до довідки Посольства ОСОБА_3 ОСОБА_4 в Україні від 19.09.2017 року, повідомлено, що в компютерному архіві автоматизованого комплексу паспортної системи паспортно-візового управління Поліції и архіві державного реєстру населення ОСОБА_3 ОСОБА_4, відомостей відносно громадянства, прописки/виписки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, немає (не є громадянином ОСОБА_3 ОСОБА_4). Паспортом ОСОБА_3 ОСОБА_4 не документований (а с . 15).

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_8 з 1987 року. Працює в Рівнопільській сільській раді Гуляйпільського району Запорізької області діловодом. Знає родину заявника. ОСОБА_1 переїхала з чоловіком, який на теперішній час помер, в їхнє село влітку 1991 року з м. Єреван. Придбали в селі будинок. В погосподарських книгах їх зареєстрували з вересня 1991 року, так як оформлення права власності на жито зайняло певний час. Фактично ОСОБА_1 в селі проживала і раніше. В 1994 році до них приїхала її донька з онуком. Вони працювали на фермі. ОСОБА_9 зареєстрована та проживає і дотепер в с. Рівнопілля Гуляйпільського району Запорізької області, по вул. Жовтневій, яка зараз перейменована на вул. Центральна, будинок № 29.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.

Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

У пункті 44 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Таким чином, враховуючи те, що заявник в повному обсязі обґрунтувала свої вимоги та підтвердила їх доказами, за приписами п.п.1, 2 ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України», взявши до уваги покази свідка ОСОБА_8, суд приходить до висновку, що є підстави для задоволення заяви та встановлення факту постійного проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Відповідно до ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Керуючись ст. ст. 4, 76-89, 258-259, 263-265, 268, ст. 272, 273, 293, 315, 319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Гуляйпільський районний сектор управління Державної Міграційної служби України в Запорізькій області, про встановлення факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_10, на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Повний текст рішення буде складено 01.06.2018 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Гуляйпільський районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: ОСОБА_10