Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/174/18
Провадження № 2/499/172/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"21" травня 2018 р. смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Погорєлова І.В., за участю секретаря судового засідання Дібрової О.І., розглянувши у порядку спрощеного провадження в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу у сумі 31000,00 гривень та судові витрати, які складаються з суми сплаченого судового збору у розмірі 704,80 грн.

В своєму позові позивач посилався на те, що 16.08.2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач взяв у позивача грошові кошти в сумі 31000,00 (тридцять одна тисяча) грн., які зобов'язалася повернути не пізніше 01.09.2017 року.

Відповідач на даний час кошти не повернув, на численні прохання позивача не відповідає.

В звязку з цим він вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою про стягнення боргу, а також судових витрат.

Ухвалою суду від 22 березня 2018 року було відкрито провадження по даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано відповідачу строк для надання відзиву, та інших заяв та клопотань, що стосуються розгляду справи.

Відповідач відзиву до суду у встановлений строк не надав, ухвалу про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками отримав 30.03.2018 року, рекомендоване поштове повідомлення на підтвердження вручення судових документів відповідачу надійшло до суду 21.05.2018 року, станом на 21.05.2018 року жодних заяв та клопотань до суду не надав, тому суд вважає за можливе розглянути справу у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, що відповідає вимогам ч.5 ст.279 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ч.1 ст. 81 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ч.1 ст. 13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в 16.08.2017 році між позивачем та відповідачем ОСОБА_2Пю було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач взяла у позивача грошові кошти в сумі 31000,00 (тридцять одна тисяча) грн., які зобов'язався повернути не пізніше 01.09.2017 року, що підтверджується копією розписки, долученої до матеріалів справи.

Відповідач на даний час кошти не повернув, на численні прохання позивача не відповідає.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонам та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рушення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Позивачем по справі надано у судове засідання докази з яких вбачається наявність боргового зобов'язання у відповідача по справі, яке не виконано ( наявність розписки у позивача).

Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори ).

Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно зі ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

Згідно вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначенні родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже законом встановлено, що на підтвердження укладення правочину - (договору позики) може бути надана розписка.

Крім того, стаття 545 ЦК України встановлює презумпцію, відповідно до якої наявність боргового документу у кредитора підтверджує невиконання боржником зобов'язання.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд вважає, що посилання позивача є обґрунтованими, оскільки позивач надав суду належні та допустимі докази.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

Відповідно до матеріалів справи позивачем при подачі позову сплачено судові витрати у розмірі 704,80 грн. - судовий збір за подання позовної заяви, що підтверджується оригіналом квитанції, які належить стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 11, 202,204,207, 509,530,545, 525,526, 610,611,625,1046,1047 ЦК України, ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 247, 264, 265, 274, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (56500, АДРЕСА_1, НОМЕР_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, дата народження 17.08.1975 рік) до ОСОБА_2 (67211, Одеська область Іванівський район с. Знамянка, вул. Садова 54, НОМЕР_3 виданий 17.01.2018 року Іванівським РС ГУДМС в Одеській області, дата народження 07.07.1992 рік) про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 16.08.2017 року у сумі 31000,00 грн.(тридцять одна тисяча гривень 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 704,80 грн.(сімсот чотири гривні 80 коп.)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справив апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

СуддяОСОБА_3