Справа № 527/401/18
провадження 2/527/321/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2018 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Левицької Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Папенко Л.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Новомосковськ Агро» про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И В:

28 лютого 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Новомосковськ Агро» про стягнення орендної плати за користування землею, в якому прохала стягнути з ТОВ «Новомосковськ Агро» ( м. Глобине, вул. Карла Маркса, 144, ) на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 26676,79 гривень в якості орендної плати за користування земельною ділянкою за договором оренди землі; стягнути з відповідача судові витрати по справі. В обґрунтування позову позивач вказала, що вона є власником земельної ділянки загальною площею 3,39 га з кадастровим номером 000140728, яка розташована на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області. Згідно із договором оренди землі від 30 липня 2009 року, зареєстрованим Відділом Держкомзему у Глобинському районі 10.02.2012 року за № 02265 (далі - Договір оренди землі), земельна ділянка була передана в оренду Відповідачу ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Новомосковськ Агро". Пунктом 2.3 Договору оренди землі за користування земельною ділянкою була установлена орендна плата у розмірі 3% від грошової оцінки і становила на дату укладення зазначеного договору оренди 1399 гривень 46 коп на рік. Згідно з пунктами 4.1, 4.2, 4.3 Договору оренди землі орендна плата має сплачуватись орендарем орендодавцю кожного року у розмірі 3% грошової оцінки земельної ділянки не пізніше 20 грудня поточного року в повному обсязі.

Проте, орендна плата за увесь період перебування землі у оренді Позивачу не виплачена. Заборгованість відповідача по орендній платі становить 26676,79 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Додатково пояснила, що заборгованість по орендній платі за 2015-2017 роки їй сплачена в повному обсязі після звернення з позовною заявою до суду. Вказала, що їй було відомо про існування заборгованості по орендній платі за землю, проте вона не зверталася до суду раніше, оскільки неодноразово усно зверталася до керівництва ТОВ «Новомосковськ Агро» щодо виплати заборгованості по оренді й вони обіцяли погасити її. Крім того, позивачем було заявлено клопотання про визнання строку позовної давності таким, що пропущений з поважних причин.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на підстави та обставини, викладені в ньому, просив його задовольнити. Підтвердив, що заборгованість по оренді за період 2015-2017 роки відповідачем погашена в повному обсязі після подачі позову.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на підстави та обставини, викладені в письмових запереченнях (відзиві) проти позову. Пояснив, що заборгованість по орендній платі за 2015 - 2017 роки погашена в повному обсязі. Заявив клопотання про застосування строків позовної давності до правовідносин, що існували між сторонами до 23.02.2015 року та відмову в позові з цих підстав.

Вислухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, обєктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Ст. 81 ЦПК України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно із Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ПЛ №097144 від 02.03.2004 р., зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди, землі за №95, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки загальною площею 3,39 га з кадастровим номером 000140728, яка розташована на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області .

Згідно із договором оренди землі від 30 липня 2009 року, зареєстрованим Відділом Держкомзему у Глобинському районі 10.02.2012 року за № 02265 (далі - Договір оренди землі), земельна ділянка була передана позивачем ОСОБА_1 в оренду Відповідачу ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "Новомосковськ Агро".

Відповідно до ст.3 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове, платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Частина перша статті 638 ЦК України передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як вбачається з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частини 1, 2 статті 21 Закону України «Про оренду землі» встановлюють, що, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Як вбачається з п. в) ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України, землекористувачі зобовязані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Згідно ст. 409 Цивільного кодексу України, власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором.

Пунктом 2.3 Договору оренди землі за користування земельною ділянкою була установлена орендна плата у розмірі 3% від грошової оцінки і становила на дату укладення зазначеного договору оренди 1399 гривень 46 коп на рік.

Згідно з пунктами 4.1, 4.2, 4.3 Договору оренди землі орендна плата має сплачуватись орендарем орендодавцю кожного року у розмірі 3% грошової оцінки земельної ділянки не пізніше 20 грудня поточного року в повному обсязі.

Проте, всупереч вказаних вимог, відповідачем не сплачувалася орендна плата позивачу за користування земельною ділянкою, в результаті чого виникла заборгованість.

Згідно проведеного розрахунку, дослідженого в судовому засіданні, заборгованість ТОВ «Новомосковськ Агро» по орендній платі за землю згідно договору оренди від 30.07.2009 року, станом на час звернення позивача з позовом становила:

2009 рік: грошова оцінка землі 46648,44 грн., з якої 3% -Д399,46 грн., індекс шфляції 112,3% або 167,42 грн., усього до сплати 1566,88 грн.;

2010рік: грошова оцінка землі 49396,10 грн., з якої 3% - 1481,88 грн., індекс інфляції 109,1% або 134,85 грн., усього до сплати 1616,73 грн.;

2011рік: грошова оцінка землі 49396,10 грн., з якої 3% - 1481,88 грн., індекс інфляції 104,6% або 68,17 грн., усього до сплати 1550,05 грн.;

2012рік: грошова оцінка землі 86739,54 грн., з якої 3% - 2602,19 грн., індекс інфляції 99,8% тому індексація не проводиться, до сплати 2602,19 грн.;

2013рік: грошова оцінка землі 86739,54 грн., з якої 3% - 2602,19 грн., індекс інфляції 100,5%, індексація 13,01 грн., до сплати 2615,20 грн.;

2014рік: грошова оцінка землі 86739,54 грн., з якої 3% - 2602,19 грн., індекс інфляції 124,9%, індексація 647,95 грн., усього до сплати 3250,14 грн.;

2015рік: грошова оцінка землі 108343,11 грн., з якої 3% - 3250,29 грн., індекс інфляції 143,3%, індексація 1407,38 грн., усього до сплати 4657,67 грн,;

2016рік: грошова оцінка землі 130000,89 грн., з якої 3% - 3900,03 грн., індекс інфляції 112,4%, індексація 483,60 грн., усього до сплати 4383,60 грн.;

2017рік: грошова оцінка землі 130000,89 грн., з якої 3% - 3900,03 грн., індекс інфляції 113,7%, індексація 534,30 грн., усього до сплати 4434,33 грн.

Загальна сума заборгованості становить 26676,79 гривень.

Як встановлено в судовому засіданні, після звернення ОСОБА_1 з позовом, відповідачем ТОВ «Новомосковськ Агро» погашено заборгованість по орендній платі за землю за 2015, 2016, 2017 року в повному обсязі, що підтверджується доданими та дослідженими копіями чеків:

-від 29.03.2018 року про сплату ОСОБА_1 орендної плати за 2015 рік в сумі 3749,42 грн; загальна сума нарахованої орендної плати становить 4657,67 грн, з якої утримано 18% ПДФО та 1,5 % військового збору ;

-від 29.03.2018 року про сплату ОСОБА_1 орендної плати за 2016 рік в сумі 3528,80 грн; загальна сума нарахованої орендної плати становить 4383,60 грн, з якої утримано 18% ПДФО та 1,5 % військового збору;

-від 29.03.2018 року про сплату ОСОБА_1 орендної плати за 2015 рік в сумі 3569,64 грн; загальна сума нарахованої орендної плати становить 4434,33 грн, з якої утримано 18% ПДФО та 1,5 % військового збору.

Вказані обставини не заперечуються сторонами, у суду не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання, а тому у відповідності до вимог ст. 82 ЦПК України, вони не підлягають доказуванню.

Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості по орендній платі за землю за 2015-2017 роки, в звязку з відсутністю предмету спору.

В частині стягнення заборгованості по орендній платі за період з 2009 по 2014 роки суд приходить до наступних висновків.

Представником відповідача ОСОБА_3 подано заяву про застосування строків позовної давності по 23.02.2015 року включно щодо стягнення заборгованості по орендній платі за землю.

Ст. 256 ЦК України встановлено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 253 ЦК України , перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Частинами 1, 5 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст.252-255 ЦК України.

Відповідно до ч.ч. 3-5 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Позивачем ОСОБА_1 заявлене клопотання про визнання строку позовної давності таким, що пропущений з поважних причин, мотивоване похилим віком позивача, малограмотністю та юридичною необізнаністю.

До поважних причин пропуску позовної давності мають бути віднесені обставини, що виникли незалежно від волі особи, яка мала право відповідної вимоги та об'єктивно унеможливили звернення цієї особи за судовим захистом у період дії строку позовної давності.

Враховуючи викладене, суд вважає клопотання позивача про визнання строку позовної давності таким, що пропущений з поважних причин, не підлягаючим для задоволення, оскільки похилий вік та юридична необізнаність не є обєктивними причинами, що унеможливили звернення цієї особи за судовим захистом у період дії строку позовної давності.

Враховуючи, що позивач звернулася до суду із відповідним позовом про захист свого порушеного права лише 23.02.2018 року, із пропуском строку позовної давності звернення до суду, поважних причин пропущення позовної давності не встановлено, у той час, як відповідачем було заявлено клопотання про застосування строку позовної давності, що, відповідно до ч.ч.3,4 ст.267 ЦК України є підставою для відмови у позові, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по орендній платі за землю за 2009 2014 роки, у зв»язку зі спливом строку позовної давності.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3,13-15,21 ЗУ «Про оренду землі», ст. 96 Земельного кодексу України, ст.ст. 626, 628, 629, 638, Цивільного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 81, 76-81, 141, 223, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 (39008, с. Кордубанове, Глобинського району Полтавської області, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Новомосковськ Агро» (39000, м. Глобине, вул. Карла Маркса, 144, ) про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.п.п. 15.5 п.п. 15 п. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Полтавської області через Глобинський районний суд Полтавської області.

Суддя Т. В. Левицька