Справа № 491/1215/17
У Х В А Л А

05 червня 2018 року Ананьївський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Желяскова О. О.

за участю секретаря Соловйова К.В.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьєві в порядку спрощеного позовного провадження клопотання ОСОБА_2 про забезпечення судових витрат по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ананьївського районного суду Одеської області знаходиться цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В судовому засіданні від представника відповідача по справі надійшло письмове клопотання про забезпечення судових витрат, в якому просить зобовязати позивача внести на депозитний рахунок суду суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 150000,00 грн.

Представник позивача в судове засідання на розгляд справи не зявився, однак надав на адресу суду письмову заяву, відповідно до якої просить справу розглядати у його відсутність, на позовних вимогах наполягає та просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання на розгляд справи не зявилася.

Представник відповідача в судовому засіданні клопотання підтримав та просить вирішити на розсуд суду.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.135 ЦПК України, суд може зобовязати сторони внести на депозитний рахунок суду попередньо визначену суму судових витрат, повязаних з розглядом справи або певною процесуальною дією, про що постановляє ухвалу (забезпечення судових витрат). Суд може зобовязати учасника справи, який заявив клопотання про виклик свідка, призначення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача, забезпечення, витребування або огляд доказів за їх місцезнаходженням, попередньо (авансом) оплатити витрати, повязані з відповідною процесуальною дією.

Відповідно до ч.4 ст.135 ЦПК України, як захід забезпечення судових витрат суд з урахуванням конкретних обставин справи має право, за клопотанням відповідача, зобовязати позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача на професійну правничу допомогу та інших витрат, які має понести відповідач у звязку із розглядом справи (забезпечення витрат на професійну правничу допомогу).

Таке забезпечення судових витрат застосовується, якщо:

1) позов має ознаки завідомо безпідставного або інші ознаки зловживання правом на позов; або

2) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.

Таке забезпечення судових витрат також може бути застосоване, якщо суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.

Сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування (ч.5 ст.135 ЦПК України).

Згідно розрахунку, наданого представником відповідача, сума судових витрат, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу становить 146652,00 гривень, однак додано квитанцію про сплату витрат лише в розмірі 15000,00 гривень.

При цьому, зміст положень ч.4 ст.137 ЦПК України підлягає застосуванню судом лише у разі беззаперечного встановлення ознак безпідставності позову або інших ознак зловживання правом, або ж позивач не має зареєстрованого місця проживання в Україні або майна.

Однак, в обґрунтування поданого клопотання відповідача вказує лише на те, що вважає позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню, при цьому не подає жодних доказів на підтвердження вказаних вище обставин, а відтак наведені представником відповідача підстави, не можуть бути розцінені судом як ознака завідомо безпідставного позову або зловживанням правом на позов, адже підставність позовних вимог та їх обґрунтованість, підлягають встановленню судом під час розгляду справи по суті, що є самостійною підставою для відмови у позові.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необґрунтованість поданого клопотання, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити. Разом з цим в клопотанні міститься вимога про стягнення з позивача на користь відповідача в рахунок відшкодування понесених нею судових витрат 150000 гривень, яка в послідуючому судом буде розглянута при винесенні рішення суду.

Керуючись ст.ст. 135, 137 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_2 про забезпечення судових витрат по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала суду, окремо від рішення суду, оскарженню не підлягає, заперечення на неї включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає чинності з моменту підписання її суддею.

Суддя: О. О. Желясков