Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2018 року м.Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючої судді ПИСАНЕЦЬ Н.В.

при секретарі Метьолкіній Н.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

представник відповідача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

третя особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування Добропільської міської Ради про визначення місця проживання дитини разом із матір»ю та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування Добропільської міської Ради, орган опіки та піклування Волноваської міської Ради, ОСОБА_5 про визначення місця проживання дитини разом із батьком, -

В С Т А Н О В И В

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду 11.09.2017р. із позовом до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування Добропільської міської Ради про визначення місця проживання дитини разом із матір»ю.

В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі з 28.09.2013р. по день набуття законної сили рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 20.05.2016р., яким їх шлюб було розірвано. Від шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Деякий час після розірвання шлюбу, вони із відповідачем підтримували дружні стосунки та мешкали разом, однак, із серпня 2017 року, вона переїхала із сином та почала проживати у належній їй квартирі за адресою: АДРЕСА_1. У вересні 2017 року відповідач, шляхом обману, забрав дитину до місця свого мешкання у м.Волноваха й забороняв їм бачитись. Після чого, стосунки між ними погіршились та добровільно вирішити питання щодо місця проживання їх сина ОСОБА_7 їм не вдається. Просить суд визначити місце проживання їх дитини разом із нею, оскільки дитина ще мала та потребує материнського піклування, а у належній їй на праві приватної власності квартирі нею створені усі відповідні умови для розвитку сина, мається окрема кімната, вона має грошові кошти на депозитних рахунках для забезпечення усіх потреб дитини.

Відповідач ОСОБА_4 11.10.2017 р. подав зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування Добропільської міської Ради, орган опіки та піклування Волноваської міської Ради, ОСОБА_5 про визначення місця проживання дитини разом із батьком. В обґрунтування позову зазначив, що дійсно перебував у шлюбі із ОСОБА_2. від шлюбу мають сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Внаслідок неприязних стосунків між ними, добровільно прийти до згоди щодо місця проживання дитини вони не взмозі та просить суд визначити місце проживання його сина разом із ним батьком за адресою: Донецька область м.Волноваха, вул. Червоного Хреста, 6. Посилається на наявність у нього самостійного заробітку, оскільки працює на підприємстві своєї матері, у нього наявне житло, у якому він мешкає разом із матір»ю, та де створені відповідні умови для проживання його дитини.

Присутня у судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити у повному обсягу, зазначила, що на момент розгляду справи у суді, вона перевезла дитину за місцем свого проживання, та тепер вони знову мешкають разом. У зв»язку із чим, їх відносини із відповідачем ОСОБА_4 та його рідними остаточно погіршились, у зв»язку із чим, вони оговорюють її та спотворюють інформацію щодо неналежного, нібито, виховання нею дитини та відсутності у неї материнських почуттів до дитини. Просить суд відмовити у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до неї.

Представник позивача ОСОБА_1, присутній у судовому засіданні, підтримав позовні вимоги ОСОБА_2, вважає визначення місце проживання дитини разом із матір»ю таким, що відповідає її інтересам та вимогам діючого законодавства.

Відповідач за основним позовом та позивач за зустрічним ОСОБА_4 присутній у судовому засіданні, підтримав оголошені ним позовні вимоги та просив суд визначити місце проживання дитини разом із батьком. Підкреслив, що вважає позивачку негідною матір»ю, яка не надасть належного піклування його сину, оскільки за час їх спільного проживання, вихованням сина займався саме він, а позивачка чуралась дитини, могла висловити образу у бік сина, а у період, що передував їх розлученню, вона взагалі покинула його та дитину й виїхала до свого місця мешкання у м.Добропілля. На теперішній час, позивачка шляхом введення його у оману, вивезла дитину до невідомого йому місця мешкання та утримує там сина, не дозволяючи їм бачитись. Просив відмовити у задоволенні первісних вимог ОСОБА_2

Представник відповідача ОСОБА_3, присутній у судовому засіданні, підтримав оголошені вимоги ОСОБА_4, просив суд врахувати під час вирішення питання по суті наявність рідних у ОСОБА_4, які мешкають разом із ним та взмозі допомагати йому у догляді за дитиною, постійний заробіток відповідача та створені належні умови для розвитку дитини у вигляді окремої кімнати для дитини у помешканні, де проживає ОСОБА_4, а також показання учасників процесу, які незадовільно характеризують позивача ОСОБА_2 як мати.

Присутня у судовому засіданні третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5- підтримала зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4, який є її сином, підтвердила його показання стосовно неналежної поведінки як матері ОСОБА_2 під час їх із ОСОБА_4 шлюбу, просила суд відмовити у задоволенні первісних вимог ОСОБА_2

Представники третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування Добропільської міської Ради та орган опіки та піклування Волноваської міської Ради будучи належним чином сповіщеними про час та дату розгляду справи до зали суду не з»явились, надали заяви про розгляд справи за відсутності їх представників, а також надали суду висновки щодо визначення місця проживання дитини.

Заслухавши доводи сторін, їх представників, показання третьої особи та свідків, дослідивши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст.81 ЦПК України кожна із сторін зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Відповідно до ст. 263 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько, мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до права та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, зобов'язані також піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток (ст. 150 СК України). Батьки мають рівні права на виховання дитини та спілкування з нею, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки і піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини (ч. 2 ст. 161 СК України).

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, дата ратифікації 27.02.1991, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

За принципом 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір'ю лише у винятковій ситуації не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст. 141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини.

Тим більш, що поняття "розлучення" не співпадає з поняттям "визначення місця проживання", оскільки батько дитини у разі визначення місця проживання дитини з матір'ю не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з матір'ю дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Обмеження у цьому разі стосується тільки місця проживання дитини до досягнення нею віку 14 років.

Як роз'яснено у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Як встановлено судом, на підставі звернення позивача ОСОБА_2, органом опіки та піклування Добропільської міської Ради здійснювалася перевірка та розгляд питання про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_6, в ході якої було обстежено житлово-побутові умови матері дитини та її здатність надавати їй матеріальне забезпечення (а.с.171-172).

З акту обстеження умов проживання матері дитини ОСОБА_2 від 12.01.2018 року вбачається, що, вона разом з малолітньою особою ОСОБА_6 та своїм дідусем ОСОБА_8, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, яка складається з трьох житлових кімнат, кухні, коридору, туалету та ванної кімнати. Умови проживання належні для проживання та розвитку дитини, в кімнаті є спальне місце для дитини, шафа для одягу, іграшки (а.с.180).

За наслідками розгляду заяви Орган опіки та піклування Добропільської міської Ради дійшов висновку про те, що доцільним є визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_6 разом з матір»ю ОСОБА_2 і що такий спосіб визначення місця проживання дитини буде відповідати інтересам дитини, оскільки малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати із матір»ю.

Також встановлено, що на підставі звернення відповідача ОСОБА_4, органом опіки та піклування Волноваської міської Ради здійснювалася перевірка та розгляд питання про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_6, в ході якої було обстежено житлово-побутові умови батька дитини та його здатність надавати їй матеріальне забезпечення.

За наслідками розгляду заяви Орган опіки та піклування Волноваської міської Ради дійшов висновку - визнати можливим, але недоцільним проживання разом із батьком ОСОБА_4 малолітнього ОСОБА_6, оскільки під час перевірки, не було знайдено виняткових підстав, за яких малолітній ОСОБА_6 має бути розлучений зі своєю матір»ю ОСОБА_2 (а.с.155-157).

Аналізуючи наведене, судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що як мати, так і батько дитини створили належні умови для проживання та розвитку дитини, що підтверджується відповідними документами та матеріалами; обидва мають стабільний дохід; характеризуються з позитивної сторони, алкогольними напоями або наркотичними засобами не зловживають. Однак між батьками дитини склалися неприязні стосунки та виникають сварки щодо місця проживання малолітнього сина.

Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_9 зазначила, що є рідною сестрою відповідача ОСОБА_4 Під час шлюбу її брата з ОСОБА_2 вона була свідком неналежного її ставлення до дитини, це проявлялось у нестриманості ОСОБА_2, яка неодноразово його принижувала, забувала годувати та з небажанням ставилась до його виховання. У зв»язку із чим, її брат ОСОБА_4 брав на себе усі виховні функції обох батьків.

Аналогічні показання дала у судовому засіданні допитана у якості свідка ОСОБА_10, яка є родичкою ОСОБА_4

Враховуючи малолітній вік дитини ОСОБА_6 є ІНФОРМАЦІЯ_3, а також відсутність належних та допустимих доказів того, що мати дитини - ОСОБА_2 - зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами та своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини, що могло б бути виключними обставинами для визначення місця проживання її сина разом із батьком - а показання учасників процесу та свідків щодо неналежної, на їх думку, поведінки ОСОБА_2 під час шлюбу із ОСОБА_4 , суд враховує та оцінює разом із іншими доказами, у тому числі й висновками органів опіки та піклування та приходить до висновку про необхідність задоволення первісних позовних вимог ОСОБА_2 та відмові у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 у зв»язку із їх необґрунтованістю.

Також, у відповідності із вимогами ст. 133 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_2 понесені нею судові витрати, які складаються з витрат по сплаті державного мита в розмірі 640 (шістьсот сорок) грн.00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.141,160,161 СК України, ст.ст. 13,81,133,263ч.5 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 разом із матір»ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1.

Відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 за необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати по сплаті державного мита - в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області, шляхом подачі апеляції протягом 30-ти днів після проголошення рішення.

Суддя: Н.В.Писанець