УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року

м.Суми

Справа №592/13325/17

Номер провадження 22-ц/788/905/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Криворотенка В.І. (суддя-доповідач),

суддів Біляєвої О.М., Кононенко О.Ю.

з участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.

сторони:

заявник ОСОБА_1;

заінтересовані особи: Перша Сумська державна нотаріальна контора, Сумська міська рада

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 березня 2018 року у складі судді Катрич О.М. ухваленого у м. Суми,-

в с т а н о в и в:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, свої вимоги мотивувала тим, що 02 липня 2017 року померла ОСОБА_3, яка на момент своєї смерті була зареєстрована та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (Сєвєра) (колишня вул. П.Комуни,) буд. 54. Заявниця із 2002 року здійснювала догляд за померлою ОСОБА_3, а з 2008 року почали проживати як сімя, вони вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом. За своє життя померла не залишила заповіту, про наявність у померлої будь - яких близьких родичів заявниці не відомо, за прийняттям спадщини ніхто не звертався, а вона до нотаріуса звернулася в усному порядку, але їй повідомили, що підстав для прийняття заяви немає. Після смерті ОСОБА_3 заявниця сама займалася її похованням. Починаючі із 23 квітня 2002 року по 26 лютого 2016 року заявниця була зареєстрована у будинку де мешкала померла, але не зважаючи на зміну її реєстрації місця проживання (м. Суми, вул. Робітниче селище, 14) вона весь цей час фактично проживала та проживає по цей час у помешканні померлої ОСОБА_4 разом із своїм малолітнім сином ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2. З метою вирішення питання про прийняття спадщини, просила суд встановити факт спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та померлої 02 липня 2017 року ОСОБА_3

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 березня 2018 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено факт спільного проживання однією сімєю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 з ОСОБА_3 з січня 2008 року по день смерті ОСОБА_3, 02 липня 2017 року за адресою м. Суми, вул. Сергія Табали (Сєвєра), б. 54.

Не погодившись з рішенням суду особа, яка не брала участь у справі ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне встановлення судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.

У доводах апеляційної скарги зазначає, що будинок № 54 по вул. Сергія Табали у м. Суми знаходиться у спільній власності, співвласником якого є ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_3, яка померла 02 липня 2017 року. Вказаний будинок поділений на дві частини. Вказує, що з 2002 року він перебував у шлюбі з ОСОБА_1, вона почала проживати з ним однією сімєю в частині будинку яка умовно належить йому та була зареєстрована у вказаному будинку. Шлюбні відносини між ними були припинені у 2013 році. Стверджує, що заявниця проживала з померлою лише 8 місяців, а його навмисно не було залучено до справи. Стверджував, що він з померлою проживав у одному будинку, вони мали спільний побут, взаємні права та обовязки.

Вважає, що порушено його права.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції колегія суддів вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 02 липня 2017 року померла ОСОБА_3

Починаючі із 23 квітня 2002 року по 26 лютого 2016 року ОСОБА_1 була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою м. Суми вул. Сергія Табали (Сєвєра) (колишня вул. П.Комуни,). З довідки Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради від 07 липня 2017 року вбачається, що померла ОСОБА_3 та ОСОБА_1 спільно проживали до смерті ОСОБА_3 за адресою: м. Суми, вул. Сергія Табали (Сєвєра), буд. 54.

Відповідно до Акту від 06 липня 2017 року, ОСОБА_1, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, дійсно доглядала за ОСОБА_3, яка померла 02 липня 2017 року, тимчасово проживала разом з нею за однією адресою.

Відповідно до договору-замовлення про надання ритуальних послуг від 03 липня 2017 року, організацію поховання померлої ОСОБА_3 було замовлено ОСОБА_1

З рішення Зарічного районного суду м. Суми від 23 лютого 2015 року слідує, що ОСОБА_1 розлучилася з ОСОБА_2 і вони мешкають окремо. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 06 липня 2015 року встановлено, що ОСОБА_1 не жила у в будинку № 54 по вул. Паризької комуни у м. Суми, а саме у тій частині, в якій проживавала разом із чоловіком, так як будинок має 2 окремі входи і житлові приміщення, але одну адресу. Як було перевірено у судовому засіданні сімю ОСОБА_1 складала ОСОБА_3 і це було її постійним місцем проживання разом з неповнолітнім сином фактично з січня 2008 року, хоча потім і була зареєстрована за іншою адресою.

Згідно інформації Сумської міської нотаріальної контори, спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_3 не заводилися, заповіт не складався.

ОСОБА_2, відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України оскаржуючи рішення зазначає, що даним рішенням вирішено питання щодо його прав на спадкове майно померлої ОСОБА_3

Проте жодних доказів на підтвердження будь яких прав на спадкове майно ОСОБА_3 чи належність його до спадкоємців померлої останній не надає.

Проте колегія суддів вважає, що оскаржуваним рішенням права апелянта не вирішувалися.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується факт спільного проживання однією сімєю ОСОБА_1 з померлою ОСОБА_3 Крім того, похованням ОСОБА_3 займалась саме заявниця.

Посилання апелянта на те, що він проживав однією сімєю з померлою ОСОБА_3 не підтверджуються належними доказами. Він проживав в одному домі з померлою, однак будинок по вул. Сергія Табали (Сєвєра) (колишня вул. П.Комуни,) в м. Суми має два окремих входи та розділений на дві частини. Сам факт ведення ним з померлою спільного господарства нічим не підтверджується.

Мотивуючи апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначає, що дізнавшись про смерть ОСОБА_3 він чекав її спадкоємців, щоб викупити у останніх належну померлій частину будинку. А коли дізнався, що майно померлої хоче успадкувати його колишня дружина та ознайомившись з рішенням суду вирішив його оскаржити. Дані обставини не заперечувала і представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_7 в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалося.

Відповідно до ч.1 п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК України (в редакції від 2003 року) права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, суддя-доповідач постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що як на час ухвалення оскаржуваного рішення так і на час звернення з апеляційною скаргою ОСОБА_2 в порядку визначеному законом не набув права на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, а тому питання про його права та обов'язки цим рішенням не вирішувалося і він позбавлений права на його оскарження, а отже апеляційне провадження у даній справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 362 , 368, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 березня 2018 року закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий : В.І. Криворотенко

Судді: О.М. Біляєва

ОСОБА_8