Справа № 472/37/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" травня 2018 р. смт Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Тустановського А.О.,

за участю секретаря Тарєлкіной Н.М.,

представника позивачів ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представник відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Веселинове Миколаївської області матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

18 січня 2018 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В позові зазначили, що 08 лютого 2017 року в смт. Веселинове помер ОСОБА_6 в наслідок його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право власності на земельну ділянку площею 2,00 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:000:0037, яка розташована на території Порічанської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області та належала померлому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії МК № 081467, виданого 28 березня 2003 року Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області.

ОСОБА_6 за життя заповіту не склав, тому вони як діти спадкодавця отримали право на спадщину за законом у першу чергу.

Позивачі бажають прийняти спадщину, однак у строк встановлений законодавством з заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подали. Причиною пропуску строку вважають те, що їхнього батька ОСОБА_6 за життя було позбавлено батьківських прав відносно них. Через правову необізнаність вони не знали, що мають право на спадкування після смерті ОСОБА_6

Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, є відповідачка, що є сестрою ОСОБА_6 ОСОБА_2, однак вона відмовилась надати згоду на подання ними заяви про прийняття спадщини, а тому вони змушені звернутись до суду.

Просять визнати поважними причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначити їм додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_6

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_1 позовну заяву підтримав повністю, з підстав викладених в позовній заяві просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили в позові відмовити.

На підтвердження вказаних в позовній заяві обставин разом з позовною заявою представник позивачів ОСОБА_1 надав клопотання про витребування доказів, а саме: спадкової справи заведеної за фактом смерті ОСОБА_6

Ухвалою суду від 05.02.2018 року від приватного нотаріуса Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_7 витребувано копію спадкової справи № 112/2017, заведеної за фактом смерті ОСОБА_6, померлого 08 лютого 2017 року

Заслухавши представника позивачів, відповідача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08 лютого 2017 року в смт. Веселинове Миколаївської області помер ОСОБА_6, смерть якого була зареєстрована 13 лютого 2017 року Веселинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області за актовим записом № 37, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ФП № 271121, виданого повторно 16 січня 2018 року.

Після смерті ОСОБА_6 відкралась спадщина до складу якої, зокрема, увійшло право власності на земельну ділянку площею 2,00 га з кадастровим номером :04:000:0037, призначену для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Порічанської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, що підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії МК № 081467, виданого 28 березня 2003 року Веселинівською райдержадміністрацією Миколаївської області.

Позивачі, відповідно до ст.1261 ЦК України, є спадкоємцями спадкового майна першої черги за законом.

Згідно копії спадкової справи № 112/2017, спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_6 заведена 16 червня 2017 року за заявою його сестри ОСОБА_2 про прийняття спадщини, яка була зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 286.

Натомість позивачі протягом шести місяців з часу відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались, на час відкриття спадщини із спадкодавцем постійно не проживали. Тобто, з огляду на вимоги ч.1 ст.1272 ЦК України позивачі вважаються такими, що не прийняли спадщину.

Таким чином спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняла відповідачка ОСОБА_2, яка відмовилась надати згоду позивачам на подання заяви про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтями 1269 та 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 2 та ч. 3 ст. 1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Зазначені висновки відповідають правовим позиціям, котрі викладені у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року, справа № 6-85цс12, та від 04 листопада 2015 року, справа 6-1486цс15.

Окрім цього, згідно з роз'ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наведених в п.2 листа від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», судом не можуть бути визнанні поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку і порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, незнання про наявність заповіту, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, несприятливі погодні умови.

У позові позивачі посилаються на те, що пропустили строк для прийняття спадщини через те, що їх батько ОСОБА_6 за життя був позбавлений батьківських прав відносно них, тому вони вважали, що не мають права на спадщину за законом після його смерті. Про те, що вони мають право на спадщину за законом як спадкоємці першої черги їм стало відомо під час розгляду цивільної справи № 472/943/17 за позовом ОСОБА_8 до них та ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу та визнання права власності на земельну ділянку.

Згідно рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 09 жовтня 2000 року ОСОБА_6 позбавлений батьківських прав відносно позивачів ОСОБА_4 та ОСОБА_9

Крім того, судом встановлено, що позивачам про смерть ОСОБА_6 було відомо, відповідачка ОСОБА_4 проживає в м. Нова Одеса, відповідачка ОСОБА_5 в м. Одеса, користуються різними засобами звязку та мали змогу звернутись до відповідних осіб за юридичною консультацією щодо порядку прийняття спадщини, зокрема, до центру безоплатної правової допомоги.

Сама по собі правова необізнаність не є поважною причиною пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини та не є тими обєктивними, непереборними, істотними труднощами для подання заяви про прийняття спадщини, яка могла бути подана як особисто нотаріусу, так і поштою протягом шести місяців з часу смерті спадкодавця.

Таким чином, під час розгляду справи позивачі не надав суду належних та допустимих доказів про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, судом такі не здобуті, а тому суд дійшов висновку про відмову в позові.

На підставі вищевказаного, керуючись ст.ст. 16, 1220, 1258, 1265, 1268-1270, 1272 ЦК України та ст.ст. 76, 263-265, 273 ЦПК України

УХВАЛИВ:

В позовних вимогах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07.05.2018 року.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_10