Єдиний унікальний номер 722/136/18
Номер провадження 2/722/121/18
11 травня 2018 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:
судді: Ратушенка О.М.
секретаря: Кушнір І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,
ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним вище позовом.
Позивач та його представник в судове засідання не зявилася, при цьому позивач подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його присутності та не заперечив проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причину своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без його присутності не подав.
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без поважних причин або без повідомлення причин, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наведені вище норми закону, суд вважає за можливе розглянути справу без присутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів, оскільки проти цього не заперечує позивач.
Зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши досліджені письмові докази, суд дійшов висновку про таке.
Згідно ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що відповідальність за шкоду, заподіяну особі і майну, покладається на володільця джерела підвищеної небезпеки.
У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» визначено, що під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).
З постанови судді Сокирянського районного суду від 17.06.2016 року, яка набрала законної сили 29.06.2016 року встановлено, що 06.06.2016 року о 18 год. 54 хв. на вул. Покровській (Ватутіна) в м. Сокиряни Чернівецької області ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Мерседес бенц» д.н.з. НОМЕР_1, не вибравши безпечної швидкості руху та не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого допустив наїзд на інформаційний стенд «АЗС», власником якої являється ОСОБА_1, чим порушив п.12.1 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, витрати повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи.
У відповідності до ст.137 ЦПК України, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Так, з наданих представником позивача ОСОБА_4 розрахунку суми послуг за надану правову допомогу та акту приймання-передачі юридичних послуг, останній надав ОСОБА_1 правову допомогу на загальну суму 3018,00 грн.
Окрім цього, представником позивача також було надано копію акту приймання-передачі виконаних робіт щодо проведеного експертного дослідження на суму 3000,00 грн.
Разом з тим, належних доказів, оформлених у встановленому законом порядку, які б свідчили про оплату позивачем ОСОБА_1 наданих послуг як за правову допомогу, так і послуг експертної установи ТОВ «Судова незалежна експертиза України», щодо надання експертного висновку, представником позивача надано не було.
Оскільки представником позивача не доведено факту понесення позивачем даних судових витрат, відповідно дані кошти не можуть бути стягнуті з відповідача.
Керуючись ст.ст.13, 141, ч.2 ст.247, ст.ст. 263, 265, 268, 273, ч.1 ст.280, ст.ст. 282, 284, ч.4 ст.287, ч.2 ст.288, ст.ст. 289, 354 ЦПК України, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_2, і.п.н. НОМЕР_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп. судового збору.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі, строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: