АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/2265/17 Номер провадження 22-ц/786/1060/18Головуючий у 1-й інстанції Чуванова А. М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Бондаревської С.М., Кривчун Т.О.

імена (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_2

відповідач: ОСОБА_3

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави, ухвалене 06 березня 2018 року, в приміщенні суду у м. Полтаві у складі судді Чуванової А.М.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом та просила усунути їй перешкоди у користуванні її квартирою № 82 по вул. Степного Фронту, 34 у м. Полтаві, які чинить ОСОБА_3, шляхом вселення її у зазначену квартиру.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 12.12.2000 року належить на праві власності квартира № АДРЕСА_1. Проте, вона не може користуватися нею, оскільки її колишній чоловік ОСОБА_3 не пускає її до власної квартири, змінив замки на вхідних дверях, не дає їй ключів від них та не дає їй можливості потрапити до свого майна. Добровільно надати їй доступ до житла відповідач відмовляється.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 06 березня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Усунуто ОСОБА_2 перешкоди у користуванні квартирою № 82 по вул. Степного Фронту, 34 у м. Полтаві, які чиняться ОСОБА_3, шляхом вселення ОСОБА_2 в квартиру № АДРЕСА_1.

Вирішено питання про судові витрати.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що позивачеві чиняться перешкоди у користуванні майном, яке належить їй на праві власності, а тому вона має право вимагати усунення таких перешкод шляхом вселення у квартиру.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_3 ОСОБА_4, просив скасувати його та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Вказував, що квартира № АДРЕСА_1 на час ухвалення оскаржуваного рішення не перебуває у власності позивача. Вказана квартира перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_3 та ОСОБА_5, а тому право власності ОСОБА_2 діями відповідача порушено не було.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення ухвалене у справі не відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2 не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. У вказаній квартирі проживає та зареєстрований колишній ОСОБА_3

Відповідно до актів від 01.05.2015 року, від 21.10.2015 року, від 12.02.2016 року, від 18.04.2016 року (а.с.7,8,9,10), ОСОБА_3 не дає позивачу ключів від квартири та не пускає до неї.

Проте, як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно договору дарування № 228 від 07 лютого 2018 року ОСОБА_3 подарувала належну їй Ѕ частину квартири № АДРЕСА_2 В.В.

Таким чином, квартира № АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (по Ѕ частині квартири кожному).

Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції належним чином не повідомив ОСОБА_3 про час та місце розгляду даної справи. Таким чином, відповідач не міг подати докази, зокрема відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з причин, що не залежали від нього.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за умови, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Суд першої інстанції ухвалив заочне рішення за умови, що відповідач не був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, чим порушив норми процесуального права, які потягли ухвалення помилкового рішення.

Згідно із ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право користування полягає в тому, що власник має юридично закріплену можливість використовувати корисні якості речі (майна) для себе, здобувати з цього користь, вигоду. Право розпорядження означає юридично забезпечену можливість встановлювати, змінювати, припиняти юридичну долю речі (майна). Право розпорядження закріплює абсолютну владу власника над річчю (майном), яка може виражатися навіть у відчуженні або знищенні речі (майна).

Позовні вимоги ОСОБА_2 ґрунтуються на необхідності захисту її права власності на квартиру № АДРЕСА_1, зокрема такої правомочності як користування нею. Враховуючи, що ОСОБА_2 не належить на праві власності квартира № АДРЕСА_1, то підстави для усунення перешкод у користуванні нею відсутні.

З цих підстав, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном

Виходячи з викладеного, внаслідок порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ним було ухвалено помилкове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для його скасування в цій частині та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. 367 ч. 1, ст. 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п. 3, 4, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 06 березня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: --//-- ОСОБА_1

Судді --//-- ОСОБА_6

--//-- ОСОБА_7

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: ОСОБА_1