Ухвала

08 травня 2018 року

м. Київ

справа № 138/1469/17

провадження № 61-1983ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 25 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 29 вересня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Могилів-Подільському Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції, про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

28 листопада 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 25 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 29 вересня 2017 року у вищевказаній справі.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 листопада 2017 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме - заявнику слід було надати клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням поважності причин його пропуску. Суддею було встановлено строк для усунення вказаних недоліків до 27 грудня 2017 року, який не може перевищувати тридцяти днів з дня отримання зазначеної ухвали.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального Кодексу України (далі - ЦПК України) касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

15 січня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 25 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 29 вересня 2017 року передано до Верховного Суду.

Із матеріалів касаційного провадження вбачається, що у встановлений ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 листопада 2017 року строк недоліки касаційної скарги заявником не усунено.

При додатковій перевірці касаційної скарги та доданих до неї матеріалів було встановлено, що відсутні відомості про отримання заявником зазначеної ухвали, тому ухвалою Верховного Суду від 15 лютого 2018 року продовжено ОСОБА_1 для усунення вказаних в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 листопада 2017 року строк до 09 березня 2018 року, і роз'яснено заявнику, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Копія ухвали Верховного Суду від 15 лютого 2018 року направлялася на адресу заявника, яка зазначена в матеріалах касаційної скарги, а саме: «АДРЕСА_1, 24002».

19 березня 2018 року до Верховного Суду повернувся конверт із відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» зазначив, що держави - учасниці Ради Європи зобов'язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження рішення (справи «Олександр Шевченко проти України» 26 квітня 2007 року, справа «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов'язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Ухвала Верховного Суду від 15 лютого 2018 року була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 20 лютого 2018 року.

Враховуючи наведене, а також те, що надіслана ОСОБА_1 копія ухвали про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги повернулася до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання», а також те, що направивши у листопаді 2017 року касаційну скаргу, заявник тривалий час не цікавився її розглядом, хоча мав таку можливість, зокрема дізнаватися про постановлені у справі ухвали з Єдиного державного реєстру судових рішень, у суду є підстави вважати, що він недобросовісно здійснює свої процесуальні обов'язки.

Відповідно до абзацу другого частини третьої статті 393 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Станом на 08 травня 2018 року ОСОБА_1 не подано до суду касаційної інстанції заяви про поновлення строку на касаційне оскарження, тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтею 393, пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 25 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 29 вересня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Могилів-Подільському Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції, про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук