Справа № 465/2481/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Мигаль Г.П.
Провадження № 22-ц/783/2376/17 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.,

секретар: Бадівська О.О.,

за участі в судовому засіданні представника позивача ЛКП «Навколо базару» - Курека А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Львівського комунального підприємства «Навколо базару» на рішення Франківського районного суду м. Львова в складі судді Мигаль Г.П. від 24 січня 2017 року у справі за позовом Львівського комунального підприємства «Навколо базару» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: ЛМКП «Львівводоканал», Франківська районна адміністрація Львівської міської ради про стягнення заборгованості за послуги з холодного водопостачання та водовідведення, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Франківського районного суду м. Львова від 24 січня 2017 року в задоволенні позову ЛКП "Навколо базару" до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: ЛМКП "Львівводоканал", Франківська районна адміністрація Львівської міської ради про стягнення заборгованості за послуги з холодного водопостачання та водовідведення за період з 01.10.2009р. по 28.02.2015р. в сумі 3469,40грн. відмовлено за безпідставністю.

Дане рішення оскаржило ЛКП «Навколо базару».

В своїй апеляційній скарзі просять рішення скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги ЛКП «Навколо базару» задоволити в повному обсязі. Вважають, що судом не дотримано вимог законодавства, неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, складено висновки, які не відповідають матеріалам справи, порушено норми матеріального права. Зазначають, що оскільки відповідачі не в повному обсязі здійснювали оплату за послуги водопостачання та водовідведення, отримані від ЛКП «Навколо базару», утворилась заборгованість у розмірі 3469,40 грн. Зазначають, що відповідачі зареєстровані та проживають за адресою АДРЕСА_1. Крім цього, ОСОБА_3, являється пільговиком відповідно до ЗУ «Про міліцію» та перебуває на обліку у Франківському відділі соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики ЛМР. Нарахування по зазначеній адресі проводились з врахуванням 50% пільги «Міліціонер на пенсії» на двох осіб, а саме на ОСОБА_3 та ОСОБА_5 Вказують на те, що із Довідки за Ф-2 про склад сім'ї і прописку, діти відповідача станом на період існування боргу досягли повноліття, тому втратили право на пільгу. Звертають увагу на те, що відповідачі щомісячно отримували повідомлення про необхідність сплати житлово-комунальних послуг, але жодним чином не реагували на суму нарахування та не зверталися до уповноваженого органу місцевого самоврядування про виправлення недоліків чи надання роз'яснень.

В судове засідання окрім представника позивача решта учасників справи (їх представники) не з'явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності (відсутності їх представників) зважаючи на те, що такі особи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України та те, що від відповідачів до суду надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу, у якій, також, міститься клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача на підтримання апеляційної скарги, що аналогічні її доводам, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, позовної заяви та заперечень на них відповідачів, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції посилаючись, зокрема, на п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 68 ЖК України, ч.ч. 4, 6 ст.22 Закону України «Про міліцію», п. 21 постанови КМУ № 630 від21.07.2005 року «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та водовідведення», рішення Коституційного Суду України №8-рп/99 від 06.07.1999 (у справі щодо права на пільги), рішення № 5-рп/99 від 03.06.1999 року (справа про офіційне тлумачення терміна "член сім'ї") та відмовляючи в задоволенні позову, - виходив з того, що відповідачі проживають у квартирі на АДРЕСА_2 зазначений будинок знаходиться на обслуговуванні ЛКП "Навколо Базару". Відповідно до довідки Форми № 2 від 29.05.2014 року, виданої ЛКП «Навколо базару» в квартирі АДРЕСА_2 проживають: ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4. Відповідно до посвідчення, виданого УМВС у Львівській області № 91/18800 від 30 грудня 2006 року ОСОБА_9., як майору міліції призначена пенсія за вислугу року згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ». Відповідно до довідки про включення інформації до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб № 31320381 від 01.04.2015 року ОСОБА_3 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та перебуває на обліку у Франківському відділі соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради та включений до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, як пільговик відповідно до Закону України «Про міліцію». Представником позивача 28 січня 2016 року було подано заяву про збільшення позовних вимог та ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 01 серпня 2016 року заяву про збільшення позовних вимог було залишено без руху. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 16 січня 2017 року заяву про збільшення позовних вимог від 28 січня 2016 року повернуто позивачу. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 24 січня 2017 року провадження у справі за позовом ЛКП "Навколо базару" до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: ЛМКП "Львівводоканал" в частині стягнення заборгованості за послуги з холодного водопостачання та водовідведення за період з липня 2008 року по вересень 2009 року в сумі 1075,18 грн. закрито на підставі п.2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України. Представник позивача в позовній заяві покликається на те, що послуги за водопостачання та водовідведення надається за адресою АДРЕСА_2, нарахування проводиться з врахуванням пільги 50 процентів «Міліціонер на пенсії» на двох осіб, а саме на ОСОБА_3 та його дружину ОСОБА_7 Відповідно до квитанцій про сплату комунальних послуг відповідачами за спірний період оплачено 6306 грн. 65 коп., тобто оплата складає 50,78 % загальної вартості. Відповідач вважає, що нарахування послуг по вищевказаній адресі слід проводити з розрахунку 8,52 куб. м. на 1 особу згідно діючих тарифів, а саме 5, 72 грн./куб.м.. В квартирі зареєстровано 4 особи, то місячне нарахування за послуги становить 194,94 грн., оскільки двоє зареєстрованих дітей повнолітні та пільгами батька вони не користуються. Таким чином, судом встановлено, що за послуги, які надані ЛКП "Навколо базару", відповідачі здійснюють оплату згідно пільг відповідно до ст. 22 ЗУ «Про міліцію», що вбачається з копій квитанцій про оплату комунальних послуг. Представник позивача просив стягнути з відповідачів 4544,58 грн. за холодне водопостачання та водовідведення за період з 01.12.2008 року по 24.03.2015 року. Як вбачається із розрахунку сума заборгованості станом на 28.02.2015 року становить 4544,58 грн. Щодо заборгованості за період з період з липня 2008 року по вересень 2009 року провадження у справі закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, щодо суми 1075.18 грн., а отже оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог, щодо стягнення заборгованості за період 01.10.2009 року по 28.02.2015 року в сумі 3469,40 грн.

Колегія суддів вважає, що такі висновки відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, доводи ж скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: ЛМКП "Львівводоканал", Франківська районна адміністрація Львівської міської ради, про стягнення заборгованості за послуги з холодного водопостачання та водовідведення у розмірі 4544,58 грн.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 16 січня 2017 року заяву ЛКП «Навколо Базару» від 28 січня 2016 року про збільшення позовних вимог повернути позивачу.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 24 січня 2017 року провадження у справі за позовом ЛКП "Навколо базару" до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: ЛМКП "Львівводоканал" в частині стягнення заборгованості за послуги з холодного водопостачання та водовідведення за період з липня 2008 року по вересень 2009 року в сумі 1075,18 грн. закрито.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 05 квітня 2017 року заяву про уточнення позовних вимог, яка була зареєстрована в суді 04 грудня 2015 року (т 2 а.с. 36-45) та заяву про збільшення позовних вимог, яка була зареєстрована в суді також 04 грудня 2015 року (т 2 а.с.46-51) - залишено без розгляду.

Вказані ухвали суду не оскаржені.

В позові посилаються на те, що на обслуговуванні Львівського комунального підприємства «Навколо базару» знаходиться будинок АДРЕСА_2. Споживачами послуг є мешканці будинку, які здійснюють оплату наданих послуг на рахунок Львівського комунального підприємства «Навколо базару». Квартира АДРЕСА_2 складається з 2 кімнат, житловою площею 28,30 м2 та комунальних вигод. Загальна площа квартири становить 51,10 м2. Відповідно до довідки Ф-2 з місця проживання про склад сім'ї і прописки №1057 від 29.05.2014р., співвласниками квартири АДРЕСА_2 у м. Львові є ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6. Нарахування за житлово-комунальні послуги проводяться відповідно Рішення № 561 ЛМР «Тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для населення у м. Львові індивідуально по кожному будинку за результатами по будинкових громадських слухань по ЛКП. Оскільки відповідачі протягом 01.12.2008 по 24.03.2015 р. частково здійснюють оплату за житлово-комунальні послуги, отримані від ЛКП «Навколо базару», - утворилась заборгованість за послуги холодного водопостачання та водовідведення у розмірі 4 544, 58 грн., яку позивач просить стягнути.

Відповідач ОСОБА_3 вказує на те, що він та члени його сім'ї, яких є окрім нього троє у спірний період користувались пільгами як пенсіонер, колишній працівник міліції та члени його сім'ї відповідно до Закону України "Про міліцію» (ст. 22), а саме пільгою на сплату послуг з водопостачання та водовідведення у розмірі 50% (зокрема, пенсійне посвідчення ОСОБА_3 УМВС України у Львівській області Т.1 а.с. 55 та довідка про включення інформації до ЄДАРО його як пільговика 1.04.2015 року Т1 а.с. 56).

Як вбачається із матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорювалось та не спростовано, відповідачем у спірний період дійсно було сплачено за послуги водопостачання та водовідведення 50% вартості послуг з водопостачання та водовідведення, що повинні були б бути нарахованими відповідачам за користування такими послугами без врахування наявної пільги (зокрема, розрахунки позивача Т.1 а.с. 6-9, Т.2 а.с. 46-49, 78-85, квитанції про сплату послуг Т.1 а.с. 57-195, Т.2 а.с. 55-74). Тобто відповідно до вимог Закону України «Про міліцію» з врахуванням чотирьох пільговиків.

Позивачем же нарахування здійснювалось з врахуванням лише 2 осіб сім'ї відповідача, як таких що мають пільги, а саме ОСОБА_3 та його дружини. Двох дітей (відповідачів по справі) не було враховано як пільговиків, оскільки такі стали повнолітніми у спірний період та позивач вважаючи їх такими, що не є членами сім'ї пільговика, з посиланням на вимоги підзаконних нормативно правових актів вважав, що нарахування на них повинно здійснюватись без врахування пільги.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції зроблено правильний висновок про безпідставність такого нарахування та відповідно безпідставність позовних вимог з правильним посиланням, зокрема, на норми згаданого закону, Конституції України та рішення Конституційного Суду України №8-рп/99 від 6.07.1999 року та 5-рп/99 від 3.06.1999 року із яких чітко вбачається, що при тлумаченні згаданої ст. 22 Закону України «Про міліцію», яка була чинною та застосовувалась у спірний період конституційний суд чітко вказав про те, що до членів працівника міліції, який має право на пільги можуть входити як неповнолітні, так і повнолітні особи, зокрема, діти за умов, зокрема, кровних, родинних зв'язків, шлюбних відносин за умови постійного проживання та ведення з ним спільного господарства. Те, що повнолітні діти ОСОБА_3 постійно з ним проживають та ведуть спільне господарство позивачем не оспорювалось.

Зважаючи на вказані вимоги закону та роз'яснення їх змісту Конституційним судом України, вимоги підзаконних нормативно правових актів, які помилково протлумачені відповідачем та третьою особою при здійсненні нарахування плати відповідачам послуг з водопостачання та водовідведення не слід вважати пріоритетними у даних правовідносинах та такими, що можуть стверджувати про підставність позовних вимог та змінювати норму закону, яка офіційно протлумачена.

Зважаючи на вказане, а також те, що відповідач ОСОБА_3 неодноразово повідомляв позивача про наявність у нього та членів його сім'ї відповідних пільг, що свідчить про те, що позивачу було відомо про наявність таких та незважаючи на це здійснено помилкове, безпідставне нарахування заборгованості згаданих комунальних послуг (повідомлення відповідача із даними про отримання таких повідомлень позивачем Т.1 а.с. 218, 219), - слід вважати що судом першої інстанції правильно відмовлено у задоволенні позовних вимог з правильним посиланням на норми закону, підстав для повного дублювання яких у рішенні суду апеляційної інстанції немає.

Крім цього, така позиція суду першої інстанції додатково підтверджується правовими позиціями Верховного Суду України у справах з схожими правовідносинами при аналогічному тлумаченні схожих норм закону, а саме у справах № 6-32цс13 від 12.06.2013 року; 6-38цс13 від 22.05.2013 року та 6-142цс12від 30.01.2013 року.

Зважаючи на наведене апеляційну скаргу слід відхилити залишивши оскаржуване рішення без змін як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу Львівського комунального підприємства «Навколо базару» - залишити без задоволення.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 24 січня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 11 травня 2018 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

М.М. Шандра