Справа № 474/331/18
Провадження № 2/474/140/18
РІШЕННЯ

Іменем України

22.05.18 року смт. Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Сокола Ф.Г.

за участю секретаря судового засідання Тодосьєвої А.С.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 селищної ради Врадіївського району Миколаївської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок, -

встановив:

17.04.2018р. ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 селищної ради Миколаївської області та ОСОБА_2 (далі - відповідачі), в якому просить визнати за ним у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла 20.08.2017р., право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований по вул. Незалежності, 209, смт. Врадіївка Врадіївського району Миколаївської області.

Позов мотивований тим, що він є спадкоємцем за заповітом вказаного майна, але, враховуючи, що ОСОБА_5 успадкувала цей будинок після смерті свого чоловіка ОСОБА_6 та не отримала у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом та не встигла зареєструвати на вказаний житловий будинок право власності, він не може в нотаріальному порядку оформити своє спадкове майно. 06.03.2018р. приватним нотаріусом ОСОБА_4 районного нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_7 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, що і було підставою звернення з цим позовом до суду.

Позивач в судове засідання не з' явився, хоча належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду, про причини неявки не повідомив.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав вказаних у позовній заяві, та просила їх задовольнити, а також, у зв'язку з визнанням відповідачами позову, просила винести рішення за результатами проведення підготовчого провадження. Просила судові витрати залишити за позивачем.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила винести рішення за результатами проведення підготовчого провадження.

Представник відповідача ОСОБА_4 селищної ради Врадіївського району Миколаївської області в судове засідання не з'явився, проте 19.04.2018р. звернувся до суду із заявою, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить провести розгляд справи за його відсутності.

Частинами 3 та 4 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Вивчив матеріали справи, заслухав пояснення представника позивача, відповідача ОСОБА_2 а також враховуючи те, що визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи 27.07.2015р. помер ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФП № 219512 від 30.07.2015р.

Відповідно до виписки підтвердження чинності запису реєстрації права власності № 157/06-03-06 від 28.11.2017р. наданої Комунальним підприємством Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації станом на 21.12.2012р. за ОСОБА_8, на підставі свідоцтва про право приватної власності на будівлі, виданого ОСОБА_4 селищною радою депутатів трудящих Врадіївського району від 21.12.1970р. № 401, зареєстровано право власності на житловий будинок по вул. Маяковського, 175, смт. Врадіївка Миколаївської області.

Згідно довідки ОСОБА_4 селищної ради Миколаївської області № 1359 від 13.03.2018р., рішенням сесії ОСОБА_4 селищної ради від 01.10.1987р. проведено перенумерацію житлового будинку з № 175 на № 209 по вул. Маяковського смт Врадіївка Миколаївської області, та рішенням ІV сесії ОСОБА_4 селищної ради Миколаївської області № 21 від 29.01.2016р., назву вул. Маяковського було перейменовано на вул. Незалежності.

Крім того, відповідно до технічного паспорта на житловий будинок (інвентарна справа № 1238, реєстровий № 429) виготовленого 16.11.2017р., ОСОБА_8 володів житловим будинком з господарськими приміщеннями загальною площею 153 м2 (будинок 81 м2, господарські будівлі та споруди 72 м2), розташованим по вул. Незалежності, 209, смт. Врадіївка Миколаївської області.

Згідно звіту про оцінку житлового будинку станом на 03.04.2018р. ринкова вартість останнього становить 61 874 грн. 00 коп.

Відповідно до довідки ОСОБА_4 селищної ради Миколаївської області № 1357 від 13.03.2018р. покійний ОСОБА_8 на день смерті був зареєстрований та проживав з дружиною ОСОБА_5 по вул. Маяковського, 209, нова назва вул. Незалежності, 209 смт. Врадіївка Миколаївської області.

ОСОБА_5 є дружиною померлого ОСОБА_8, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 2 від 14.03.2018р.

Згідно довідки приватного нотаріуса ОСОБА_4 районного нотаріального округу ОСОБА_7 № 415/01-16 від 19.04.2018р., після смерті спадкодавця ОСОБА_8 15.12.2015р. відкрита спадкова справа № 167/2015, із заявою про прийняття спадщини за заповітом на 1/4 частки житлового будинку з господарськими спорудами та земельною ділянкою по вул. Дзержинського, 28 звернулась ОСОБА_2.

20.08.2017р. померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФП № 267123 від 22.08.2017р.

Відповідно до довідки ОСОБА_4 селищної ради Миколаївської області № 1358 від 13.03.2018р. покійна ОСОБА_5 на день смерті була зареєстрована та проживала сама ІНФОРМАЦІЯ_1, нова назва вул. Незалежності, 209, смт. Врадіївка Миколаївської області.

За життя, а саме 22.08.2016р. ОСОБА_5 заповіла позивачу все майно, яке на день смерті її належало, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, та все те, що ще її буде належати на час її смерті. Заповіт від 22.08.2016р. посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_4 районного нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_7, реєстровий номер 707.

Згідно довідки приватного нотаріуса ОСОБА_4 районного нотаріального округу ОСОБА_7 № 415/01-16 від 19.04.2018р., після смерті спадкодавця ОСОБА_5 22.09.2017р. відкрита спадкова справа № 79/2017, із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся позивач.

Позивач ОСОБА_3, 25.07.1961р.н., є рідним сином померлих ОСОБА_8 та ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтво про народження серії 11-УР № 149974, виданим 15.08.1961р. ОСОБА_4 районним бюро РАЦС Миколаївської області.

Згідно свідоцтва про шлюб від 11.09.2009р. серії 1-БК № 118161, виданого відділом РАЦС Оболонського РУЮ у м. Києві, позивач уклав шлюб з ОСОБА_9, 07.03.1963р.н., після шлюбу прізвище позивача змінилося на ОСОБА_3.

Постановою від 06.03.2018р. приватним нотаріусом ОСОБА_4 районного нотаріального округу ОСОБА_7 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Незалежності (колишня Маяковського), 209, смт. Врадіївка Врадіївського району Миколаївської області у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок.

Судом також встановлено, що позивачем розміщено оголошення в газеті Вісник Врадіївщини № 28 від 11.04.2018р., згідно якого оригінал свідоцтва про право власності на житловий будинок по вул. Незалежності (колишня Маяковського), 209, смт. Врадіївка Миколаївської області на ім'я ОСОБА_8 вважати втраченим.

Відповідно до статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом положень ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, особи мають право на спадкування за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1276 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оскільки позивач вчасно подав до нотаріальної контори заяву, то він вважається такою, що прийняв спадщину.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Відповідно до п. 6 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень). Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень).

Відповідно ч. 7 ст. 16 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.

За вимогами ст. 2 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Враховуючи той факт, що після смерті ОСОБА_5, окрім позивача, який є спадкоємцем за заповітом, ніхто не звертався із заявою про прийняття спадщини, а позивач не має іншої можливості, аніж у судовому порядку, поновити своє право на спадкове майно, яке у нього виникло у зв'язку із смертю ОСОБА_5, яка прийняла спадщину після свого чоловіка ОСОБА_8 та не встигла за життя зареєструвати вказане право в порядку визначеному чинним законодавством, право позивача підлягає захисту в судовому порядку.

Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України та думку представника позивача судові витрати по сплаті судового збору залишаються за позивачем.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-89, 141, 200, 206, 211, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 селищної ради Врадіївського району Миколаївської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, 25.07.1961р.н., у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла 20.08.2017р., право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований по вул. Незалежності, 209, смт. Врадіївка Врадіївського району Миколаївської області.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Врадіївський районний суд Миколаївської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ф.Г. Сокол