БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/81/18
Справа № 356/15/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.05.2018 Березанський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Капшученко І. О.,

при секретарі Харченко Ж. В., Мамей Н. І.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представників третіх осіб Рощиної С. О., Верес Л. О., Калюжної Н.Н.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Служба у справах дітей та сім'ї виконавчого комітету Березанської міської ради, Орган опіки та піклування (виконавчого комітету) Березанської міської ради Київської області про усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї

В С Т А Н О В И В:

До Березанського міського суду Київської області звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2, треті особи: Служба у справах дітей та сім'ї виконавчого комітету Березанської міської ради, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Березанської міської ради Київської області, про усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї. Свої позовні вимоги позивач аргументував тим, з відповідачем перебували у шлюбі, який рішенням Березанського міського сдууд Київскої області від 01.08.2014 було розірвано. Від цього шлюбу мають спільну дитину - неповнолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, останній проживає матірю. З самого розлучення між сторонами почались непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні сина. На неодноразові прохання позивача надати можливість бачитись з дитиною відповідачка відмовляє, не пускає в будинок та двір за місцем проживання дитини, нехтує його правами як батька. Намагання позивача мирним шляхом врегулювати спір призводять лише до нових конфліктів, так як відповідач не бажає його присутності та штучно створює перешкоди у спілкуванні з сином. Разом з тим, позивач розуміє батьківський обов'язок, має велике бажання виховувати свою дитину та спілкуватися з нею. Окрім того, позивач наголошує на тому, що створення відповідачем перешкод у його спілкуванні з сином порушує права останнього як дитини та суперечить його інтересам, позбавляючи його спілкування з батьком, його піклування та участі в житті дитини. Відтак, просить суд зобов'язати відповідача не чинити перешкоди позивачу брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та визначити наступні способи його участі у вихованні дитини: особисте спілкування з сином за місцем його проживання та в телефонному режимі; побачення у святкові дні за місцем проживання, перебування терміном не менше 4 годин за погодженням з відповідачем; спільний відпочином з виїздом в м. Київ в денний період з 10 до 18 години в дні, за погодженням з відповідачем; спільний відпочином під час відпустки терміном 7-10 днів із виїздом на оздоровлення в межах України; відвідування дитини у період хвороби за місцем її проживання, перебування, лікування; встановити дні, по яким позивач забиратиме дитину до себе додому для спілкування в домашніх умовах у вихідні дні відповідно до графіка роботи 2 рази в місяць з 18 години 30 хвилин п'ятниці до 18 години неділі; безперешкодна участь у спільному святкуванні дня народження сина (з можливою участю інших осіб) кожного року 16 червня з 09 години до 22 години терміном не менше 4 годин, а також зобов'язати ОСОБА_2 для вільного спілкування з сином надавати позивачу точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі захворювання дитини негайно повідомляти про це.

05.02.2018 через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказувала на невідповідність позовної заяви вимогам ст. 175 ЦПК України та наслідки, передбачені ст. 187 ЦПК України. Наголосила на тому, що оспорює висновок, що міститься в Акті депутата Березанської міської ради щодо умов проживання позивача. Окрім того, зазначила, що жодних письмових доказів на підтвердження своїх вимог, а також звернення до Служби у справах дітей та сім'ї позивачем не надано. Відтак, просила прийняти вказаний відзив при розгляді позовної заяв (а.с.22-23).

05.03.2018 через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що відповідачем у відзиві не було зазначено жодного заперечення та доказу заперечення на позовні вимоги, а посилання щодо невідповідності позовної заяви вимогам ст. 175 ЦПК України не є відзивом на позов, так як процесуальні дії суду не становлять собою зміст позовних вимог. Окрім того, позивач не була у квартирі за місцем його проживання понад 5 років, тому її посилання на неналежні житлові умови позивача є наклепом та бажанням схилити суд до відмови у задоволенні позову. Відтак, вважає поданий відповідачем відзив таким, що не відповідає вимогам ст. 178 ЦПК України і не підлягає прийняттю до уваги, та просить задовольнити позов (а.с.52-53).

12.03.2018 через канцелярію суду від представника відповідача - адвоката ОСОБА_3, надійшла заява про долучення до матеріалів справи попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат на професійну правничу допомогу, в якому вказував на факт укладення з клієнтом - відповідачем по справі, договору про надання юридичної допомоги від 06.02.2018 та Додаткової угоди від 28.02.2018, у відповідності з якою вартість надання ним послуг складає 3000 грн., що підтверджується доданим до заяви розрахунком. Окрім того, до вказаної заяви додано заяву відповідача про розподіл судових витрат між сторонами, в якій остання просила при ухваленні судом рішення розподілити судові витрати між сторонами, стягнувши з позивача на її користь грошові кошти, витрачені на правничу допомогу адвоката (а.с.55-58).

В підготовчому судовому засіданні 18.04.2018 відповідачем подано заяву про виклик свідків у судове засідання, а саме ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с.90).

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 11.01.2018 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 12.02.2018.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 12.02.2018 підготовче судове засідання було відкладене до 05.03.2018 на підставі п. 3 ч. 2 ст. 198 ЦПК України.

Підготовче судове засідання 05.03.2018 зняте з розгляду у зв'язку з перебуванням судді на лікарняному.

Ухвалами Березанського міського суду Київської області від 20.03.2018 клопотання третьої особи Служби у справах дітей та сім'ї виконавчого комітету Березанської міської ради задоволено, залучено Орган опіки та піклування (виконавчого комітету) Березанської міської ради Київської області у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, а підготовче судове засідання відкладене до 11.04.2018 на підставі п. 2 ч. 2 ст. 198 ЦПК України для виклику представника третьої особи до суду.

Підготовче судове засідання 11.04.2018 зняте з розгляду у зв'язку з перебуванням судді на лікарняному.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 18.04.2018 підготовче провадження у справі закрите та справу призначено до розгляду по суті 18.04.2018 о 12 год. 00 хв.

Судове засідання 18.04.2018 було відкладене на підставі ст. 224 ЦПК України у зв'язку з неявкою свідків.

Позивач в судовому засіданні позов свій підтримав, позов просив задовольнити.

У судовому засіданні пояснив, що відповідач категорично проти сіпкування батька з сином; неодноразово приїзджав та хотів побачитися з сином, але калітка у приватному будинку, де проживає відповідач з сином та її матір'ю зачинена, і на телефонні дзвінки ОСОБА_2 не відповідає. Прийняв рішення поїхати на роботу до відповідача вирішити питання відносно спілкування з сином, але вона не захотіла спілкуватись; можливості спілкування з рідним сином позбавлений, але має бажання, грошові кошти та можливості, у тому числі возити дитину на повноцінний відпочинок; окремо відзначив, що висновком органу опіки та піклування не погодився.

Відповідач в судовому засіданні вказувала, що дійсно в них з позивачем є спільна дитина, проте останній з нею не бачиться протягом тривалого часу. Перешкод для спілкуввння з сином не створює, тому що батько з сином не спілкується, вона показує дитині ОСОБА_1 на фото. У той же час, відмітила, що не проти спілкування батька з сином, але лише за її згоди. Також відмітила, що дійсно, позивач приходив до неї на роботи з приводу спілкування з сином, але була дуже зайнята та відмовилась розмовляти. Окремо відзначила, проти задоволення позову заперечує.

Представник відповідача підтримав позицію останньої.

Представники третіх осіб при вирішенні справи покладались на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення сторін, позицію представника відповідача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, висновок органу опіки та піклування, прийшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Березанського міського суду Київської області від 01.08.2014 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 03.09.2011 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 119, - розірвано (а.с.7).

Від цього шлюбу позивач та відповідач мають спільну дитину - малолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, повторно виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березанського міського управління юстиції у Київській області 10.10.2017, серія НОМЕР_3, актовий запис № 90 (а.с.8).

При цьому, відповідач по справі - ОСОБА_2, змінила прізвище на «ОСОБА_2», що підтверджується свідоцтвом про зміну імені, виданим 04.12.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березанського міського управління юстиції у Київській області, серія НОМЕР_4, актовий запис № 05 (а.с.31).

У відповідності до акту обстеження житлово-побутових умов від 17.10.2017 № 1567, ОСОБА_1 проживає в приватизованій двоквартирній квартирі за адресою: АДРЕСА_1, разом з батьками ОСОБА_11 та ОСОБА_12, квартира обладнана всіма зручностями (а.с.9).

Як вбачається з наданого суду висновку про способи участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, затвердженого рішенням виконавчого комітету Березанської міської ради від 15.03.2018 № 75, орган опіки і піклування виконавчого комітету Березанської міської ради, враховуючи вік дитини, побажання матері, а також той факт, що батько за останні роки бачився з сином по кілька раз на рік, вважає за доцільне встановити наступний порядок побачень ОСОБА_1 з сином: особисте спілкування з сином за місцем проживання дитини в присутності й за погодженням з матір'ю дитини; спілкування в телефонному режимі з дитиною; побачення у святкові дні за місцем проживання дитини терміном не менше 4-х годин за погодженням з матір'ю дитини; відвідування дитини у період хвороби за місцем її проживання, перебування, лікування (а.с.87,88).

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що вона є бабусею ОСОБА_7, та повідомида, що дитина з позивачем не спілкується, бачить лише на фото. Але вказала, що внуку потрібен батько, та батько з сином мають спілкуватися.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив, що він є двоюрідним батьком відповідачки, проживає поряд з останньою та часто бачить дитину ОСОБА_7 спостерігає, що позивач з сином не спілкується та не його думку не намагається, але свідок впевнений, що батько має спілкуватися з сином, а син повинен знати свого батька.

Так, як встановлено при розгляді справи, сторони по справі проживають окремо, позивач не може у повному обсязі здійснювати свої батьківські права, оскільки у сторін виникають непорозуміння щодо участі позивача у вихованні дитини, визначення годин спілкування з дитиною та щодо інших питань, пов'язаних з дитиною.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно до вимог ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

У відповідності до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 153 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини.

Згідно приписів ст. 157 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтею 158 Сімейного кодексу України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування, проживаючи окремо від дитини, батько зобов'язаний брати участь у її вихованні, має право на особисте спілкування з дитиною, спір щодо участі у вихованні дитини батька, який проживає окремо від неї, вирішується судом із визначенням способу такої участі, місця та часу їх спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення (ст. ст. 153, 157, 159 Сімейного кодексу України).

В судовому засіданні позивач наполягав на тому, що з боку відповідача, матері дитини, чиняться перешкоди у його спілкування з дитиною, оскільки на даний час дитина проживає разом з матір'ю, позивач має бажання спілкуватись з дитиною та мати можливість проводити час з дитиною у тойму числі й без присутності матері, вважає, що його спілкування з дитиною на одинці, без присутності матері, буде більш сприяти його порозумінню з дитиною.

Як встановлено ч. 1,2 ст. 159 Сімейного кодексу України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, враховуючи характер спірних правовідносин, судом встановлено, що в межах даного спору є доведеним порушення прав позивача, як батька, на спілкування з дитиною, про що свідчить й його звернення до суду за захистом цього права.

Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що між сторонами у справі виникли непорозуміння, які носять особистий характер, у зв'язку з даними обставинами загострились взаємовідносин між сторонами, така ситуація в їх особистих відносинах не дає можливості мирним шляхом вирішити питання про визначення порядку спілкування з дітьми, який мав би влаштовувати кожну із сторін по справі, що зумовлює вирішення даного питання в судовому порядку, в межах заявлених позовних вимог, оскільки саме такий спосіб захистити право на спілкування та виховання дитини визначений сімейним законодавством у разі порушення його з боку іншого з батьків дитини.

Отже, обов'язки щодо забезпечення розвитку дитини покладаються на обох батьків, кожен з батьків зобов'язаний приймати участь у вихованні дитини не епізодично, а постійно, характер таких зустрічей не повинен носити формальний характер, а між батьками та дитиною повинен існувати систематичний контакт, при цьому слід дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

У відповідності до ч.4, 5 ст. 19 СК України, обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно ч. 6 ст. 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Рішенням виконавчого комітету Березанської міської ради від 15.03.2018 № 75, орган опіки і піклування виконавчого комітету Березанської міської ради, визначено порядок побачень ОСОБА_1 з сином.

У той же час, суд вважає, що визначений органом опіки та піклування Березанської міської ради спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, не в повній мірі відповідає інтересам дитини та істотно обмежує права позивача як батька, відтак, з врахуванням обставин, встановлених у судовому засіданні, виходячи з інтересів малолітньої дитини, суд вважає за можливе відступити від викладених у висновку пропозицій та визначити спосіб участі батька у вихованні дитини, запропонований саме позивачем.

Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач має позитивні характеризуючи дані, прагне та може приймати участь у вихованні дитини, спілкуватись та створювати сину необхідні умови для розвитку, та можливості підтримання нормального здоров'я та відпочинку.

В судовому засіданні, з матеріалів справи, пояснень учасників судового розгляду, судом не встановлено, що спілкування позивача з сином не відповідає інтересам останнього або негативно впливає на розвиток дитини.

Враховуючи принцип рівності прав та обов'язків батьків щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною, неврахування при вирішенні даного спору участі позивача у проведенні спільного відпочинку з сином, в тому числі із виїздом на оздоровлення, порушує його права як батька на забезпечення повного і гармонійного розвитку особистості дитини, та не відповідає інтересам дитини.

Зважаючи на викладене, суд, з урахуванням інтересів дитини, її віку, поведінки батьків, між якими немає порозуміння, що може негативно вплинути на розвиток дитини, психічний та фізичний стан малолітньої дитини, вважає за можливе визначити позивачу, як спосіб участі у спілкуванні та вихованні малолітнього сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначений позивачем у позовній заяві, оскільки такий графік спілкування батька з дитиною, та має за мету налагодження взаємовідносин між батьками дитини щодо питань виховання дитини, що позитивно вплине на психологічний стан дитини, з урахуванням віку дитини, та усвідомлення ролі кожного з батьків у житті дитини.

Відповідно до ст.2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статі 5 Цивільного процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про те, що позов є обгрунтованим, підставним та підлягає задоволенню.

Разом з тим, положеннями ч. 4 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Судом у встановленому законом порядку доведено до відома сторін порядок подання доказів, а також перевірено їх обізнаність з процесуальними правами та обов'язками.

Надана представником відповідача, адвокатом в судовому засіданні 18.04.2018 характеристика на ОСОБА_13 від 06.02.2018 № 116, складена депутатом Березанської міської ради Глушаком А. Г. та посвідчена секретарем Березанської міської ради Москаленко Л. А. 06.02.2018, до уваги судом та не приймається на підставі ч. 8 ст. 83 ЦПК України, так як подана з порушенням встановлених строків подання доказів, а відповідач та її представник жодним чином не обґрунтували неможливість подання вказаного доказу у визначений строк (а.с.89).

Окрім того, у задоволенні клопотання відповідача про стягнення з позивача на її користь судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, слід відмовити, так як у відповідності до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 19, 141, 153, 157, 159 СК України, ст.ст. 2,5, 4, 12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 352, 354-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) не чинити ОСОБА_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_2) перешкоди у вихованні та вільному спілкуванні з малолітнім сином - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначити наступні способи участі ОСОБА_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_2) у вихованні малолітнього сина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1: особисте спілкування з сином за місцем його проживання та в телефонному режимі; побачення у святкові дні за місцем проживання, перебування терміном не менше 4 годин за погодженням з відповідачем; спільний відпочинок з виїздом в м. Київ в денний період з 10 до 18 години в дні, за погодженням з відповідачем; спільний відпочинок під час відпустки терміном 7-10 днів із виїздом на оздоровлення в межах України; відвідування дитини у період хвороби за місцем її проживання, перебування, лікування; відповідно до графіка роботи ОСОБА_1 забирати дитину до себе додому для спілкування в домашніх умовах у вихідні дні 2 рази в місяць з 18 години 30 хвилин п'ятниці до 18 години неділі; безперешкодна участь у спільному святкуванні дня народження сина (з можливою участю інших осіб) кожного року 16 червня з 09 години до 22 години терміном не менше 4 годин, а також зобов'язати ОСОБА_2 для вільного спілкування з сином надавати позивачу точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі захворювання дитини негайно повідомляти про це ОСОБА_1

Стягнути з ОСОБА_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_2), в рахунок відшкодування судових витрат 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст. 352, 354-355 ЦПК України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІII «Перехідні положення» ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І. О. Капшученко