Справа № 310/1455/18
У Х В А Л А

Іменем України

10 травня 2018 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Дністрян О.М.,

при секретарі Уставицькій Н.М.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення мирового судді судової дільниці №6 в Ленінському судовому районі Воронезької області Російської Федерації від 14.11.2016 року по справі №2-1587/16, -

В с т а н о в и в :

06.03.2018 року до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області через Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області надійшло клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення іноземного суду, а саме, рішення мирового судді судової дільниці №6 в Ленінському судовому районі Воронезької області Російської Федерації від 14.11.2016 року по справі №2-1587/16.

Вказані правовідносини регулюються гл. 1 розд. ІХ ЦПК України, розділом V Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України № 1092/5/54 від 27 червня 2008 рокузі змінами, внесеними наказом № 29/5/2 від 11 січня 2016 року (далі Інструкція) з урахуванням умов Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 ЦПК України боржник ОСОБА_2 був повідомлений про надходження клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, а також йому було запропоновано у місячний строк надати до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області можливі заперечення проти даного клопотання. Дане повідомлення було розміщено на сайті Бердянського міськрайонного суду Запорізької області за електронною адресою: https://bdm.zp.court.gov.ua/sud0801/gromadyanam/ogoloshenya_viklik/ 15.03.2018 року. Заперечень проти даного клопотання від боржника не надходило.

В судове засідання ОСОБА_2 та заявниця ОСОБА_1 не зявились, повідомлені про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на сайті Бердянського міськрайонного суду Запорізької області за електронною адресою: https://bdm.zp.court.gov.ua/sud0801/gromadyanam/ogoloshenya_viklik/.

За вимогами ч. 1 ст.464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходження боржника.

Відповідно до ч. 5 ст. 467 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якої із сторін або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою із сторін не порушено питання про перенесення його розгляду. Питань про перенесення розгляду даного клопотання до суду не надходило.

Суд, розглянувши подані документи, вважає за необхідне клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення мирового судді судової дільниці №6 в Ленінському судовому районі Воронізької області Російської Федерації від 14.11.2016 року по справі №2-1587/16 задовольнити з наступних підстав.

Рішенням мирового судді судової дільниці №6 в Ленінському судовому районі Воронезької області Російської Федерації від 14.11.2016 року у цивільній справі №2-1587/16 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку було ухвалено стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 4495 (чотири тисячі чотириста девяносто пять) руб. 00 коп., що складає 1/2 частину прожиткового мінімума для працездатного населення в Воронезькій області, щомісячно, починаючи з 28 липня 2016 року, з подальшою індексацією пропорційно зростанню величини прожиткового мінімуму для відповідної соціально-демографічної групи населення, встановленої в Воронезькій області, і до досягнення дочкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, трирічного віку, тобто до 19.04.2019 року. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Рішення набрало законної сили 15 грудня 2016 року.

В клопотанні від 26.12.2017 року ОСОБА_1 просить визнати та дозволити примусове виконання на території України рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання в розмірі 4495,00 руб., що становить 1/2 частину величини прожиткового мінімуму для працездатного населення в Воронезькій області, щомісячно, починаючи з 28 липня 2016 року, з подальшою індексацією пропорційно зростанню величини прожиткового мінімуму для відповідної соціально-демографічної групи населення, встановленої в Воронезькій області, і до досягнення дочкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, трирічного віку, тобто до 19.04.2019 року. Просить перераховувати стягнуті кошти шляхом переводу на банківський рахунок: рахунок отримувача: , банк додатковий офіс №9013/0105 ПАТ Сбербанк, к/рах, БІК 042007681.

Згідно з ч. 1 ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

В п. 1, 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.12.1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» зазначено, що розгляд судами клопотань про визнання і виконання рішень іноземних судів є особливою формою взаємної правової допомоги, яка надається Україною та іншими державами учасницями відповідних міжнародних договорів. Клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

У відповідності до ч. 1 ст. 463 ЦПК України, рішення іноземного суду може бути пред'явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред'явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Відповідно до ч. 2 ст. 466 ЦПК України, до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з довідкою мирового судді судової дільниці №6 в Ленінської судового району Воронезької області рішення мирового судді судової дільниці №6 в Ленінському судового районі Воронезької області від 14 листопада 2016 року по справі №2-1587/2016 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку на території Російської Федерації не виконувалось. ОСОБА_2 був своєчасно і належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, йому вручена копія позовної заяви. Підтвердження про його повідомлення є в матеріалах справи.

Підстави для відмови у задоволенні клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, визначені ст. 468 ЦПК України, не встановлені.

Таким чином, суд приходить до висновку, що зазначене клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 8 ст. 467 ЦПК України якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

За курсом Національного банку України на 11 травня 2018 року 10 російських рублів дорівнює 4,1892 грн.

Таким чином, суд вважає необхідним визначити суму, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 в розмірі 1883 грн. (4495 руб. х 0,41892 грн.)

Керуючись ст. ст. 462-467ЦПК України, суд -

У х в а л и в :

Клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення мирового судді судової дільниці №6 в Ленінському судовому районі Воронезької області Російської Федерації від 14.11.2016 року по справі №2-1587/16- задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення мирового судді судової дільниці №6 в Ленінському судовому районі Воронезької області Російської Федерації від 14.11.2016 року по справі №2-1587/16 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, в частині стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання в сумі 4495,00 руб., яка підлягає стягненню в національній валюті України 1883 (одна тисяча вісімсот вісімдесят три) грн., що становить 1/2 частину величини прожиткового мінімуму для працездатного населення в Воронезькій області, щомісячно, починаючи з 28 липня 2016 року, з подальшою індексацією пропорційно зростанню величини прожиткового мінімуму для відповідної соціально-демографічної групи населення, встановленої в Воронезькій області, і до досягнення дочкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, трирічного віку, тобто до 19.04.2019 року.

Копію ухвали направити стягувачу та боржнику, на підставі рішення іноземного суду та цієї ухвали, після набрання нею законної сили, видати виконавчий лист, який направити на виконання в порядку, встановленому законом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Бердянського

міськрайонного суду ОСОБА_4