Номер провадження: 22-ц/785/2219/18
Номер справи місцевого суду: 504/3755/13-ц
Головуючий у першій інстанції Добров П. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Калараш А.А, Заїкіна А.П.

за участю секретаря: Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 31 травня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановила:

Представник ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з позовом до відповідачів, який було уточнено, вказуючи, що 26.07.2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 1404, відповідно до умов якого, позивач прийняв на себе зобов'язання по видачі кредиту в сумі 20 000 гривень, строком до 26.07.2010 року, а ОСОБА_4 зобов'язалася своєчасно повернути позивачу всю суму кредиту, відсотки та дотримуватися строків та умов, вказаних у договорі.

В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір поруки № 1.

В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком та відповідачем ОСОБА_5 був укладений договір поруки № 2.

В порушення умов вказаного договору відповідачі прострочили виплату грошової суми, тому, у зв'язку з невиконанням відповідачами умов кредитного договору, представник позивача просив суд стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 у солідарному порядку заборгованість у розмірі 15 340,15 гривень, а також судові витрати (т. 1 а. с. 2-6, 77-78).

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 31 травня 2017 року позов ПАТ «Державний ощадний банк України» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» майнову шкоду у розмірі 15 340,15 гривень. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судовий збір у розмірі 293,87 гривень (т.1 а. с. 195).

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким у задоволенні позову до ОСОБА_3 відмовити, посилаючись на його необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права (т. 1 а. с. 198-203).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського облуправління ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_4 26.07.2007 року укладено кредитний договір №1404 на суму 20 000 грн., строком до березня 26.07.2010 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 22% річних (т. 1 а.с. 15-17).

У забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору від 26.07.2007 року №1404, 26.07.2007 року між Банком та ОСОБА_3 укладено договір поруки №1, та між Банком і ОСОБА_5 укладено договір поруки №2 (т. 1 а.с. 11-14).

ВАТ «Державний ощадний банк України» належним чином виконало свої зобов'язання по кредитному договору, та надало позичальникові на умовах кредитного договору №1404 від 26.07.2007 року кредит в сумі 20 000 гривень.

Згідно п. 3.3.1. кредитного договору № 1404 від 26.07.2007 року ОСОБА_4 зобов'язувалася належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання за кредитним договором - у строк повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користуванням кредитними коштами, комісійні винагороди за банківські послуги, а у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов'язань достроково повернути кредит з одночасною сплатою відсотків за фактичний час користування кредитними ресурсами, пені та штрафних санкцій.

Відповідно до п. 3.2.2. кредитного договору № 1404 від 26.07.2007 року Банк має право у разі порушення позичальником умов договору - при виникненні простроченої заборгованості, стягнути заборгованість за договором в примусовому порядку, в тому числі, шляхом звернення до поручителів.

В обумовлені кредитним договором строки ОСОБА_4 своїх зобов'язань по поверненню кредиту за кредитним договором №1404 від 26.07.2007 року не виконав, у зв'язку з чим на підставі рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 23.12.2009 року з ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, було стягнуто заборгованість в розмірі 23 030,81 грн. (т.1 а.с. 23)

Оскільки кредитний договір між сторонами не розірваний, ухвалене рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 23.12.2009 року не є підставою для припинення договірних відносин за кредитним договором №1404 від 26.07.2007 року, тому станом на 18.11.2013 року, з розрахунком часткової заборгованості, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 мають заборгованість перед ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» в розмірі 15 340,15 грн., яка складається з: прострочених процентів за користування кредитом за період з 01.08.2007 р. по 01.01.2013 р., в сумі - 3245,29 грн.; пені за прострочений основний борг по кредиту за період з 01.01.2010 р. по 01.01.2013 р., в сумі - 8930,85 грн.; пені за прострочені проценти за користування кредитом за період з 01.01.2010 р. по 01.01.2013 р., в сумі - 3164,01 грн.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно ст. 629, ч.1 ст. 610 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За правилами ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

За нормами ч. 1 ст. 553 ЦК України поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Частина 2 ст. 554 ЦК України визначає, що поручитель несе відповідальність у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків за прострочення виконання основного зобов'язання боржником, регламентується по суті не обсяг відповідальності поручителя, а обсяг його зобов'язання перед кредитором за договором поруки. З моменту порушення умов основного договору боржником обсяг зобов'язання поручителя і обсяг зобов'язання боржника перед кредитором за загальним правилом є рівними.

Довід апеляційної скарги про те, що договір поруки № 1 від 26.07.2007 року ОСОБА_3 не підписував, що підтверджується його поясненнями та поясненнями відповідачки ОСОБА_4 у судовому засіданні, а також висновком експерта є неспроможним, оскільки вказані показання не кореспондуються з матеріалами справи, а тому суд критично відноситься до даних показань. Крім того, відповідно до висновку експерта від 31.10.2016 року № 6172, вирішити питання чи виконані підписи від імені ОСОБА_3 у наданому на експертизу примірнику договору поруки №1 від 26.07.2007 року, укладеного між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3, розміщений в графах «підпис Поручителя», самим ОСОБА_3 або іншою особою (особами), не виявилось можливим з причин, вказаних у дослідницький частині висновку (т. 1 а.с. 172-173). Матеріали справи не містять інших заяв або клопотань про призначення додаткової судово-почеркознавчої експертизи або інших досліджень.

Не заслуговує на увагу довід апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 в банківській установі присутнім не був, договір поруки не підписував, оскільки матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження вказаних доводів.

Інших доводів, які спростовують правильні висновки суду першої інстанції апеляційна скарга не містить.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 31 травня 2017 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 31 травня 2017 року - залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 16.05.2018 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

А.А. Калараш