провадження №2/521/1715/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«25» травня 2018 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - Целуха А.П.,

при секретарі судового засідання - Корнієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про відвід судді Целуха А.П. по цивільній справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_2,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_1, про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення об'єкта самочинного будівництва, за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання право власності на самочинно збудовану прибудову, яка складається з надвірними будівлями, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Малиновського районного суду м.Одеси (головуючий суддя Целух А.П.) знаходиться цивільна справа позовом Одеської міської ради до ОСОБА_2,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_1, про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення об'єкта самочинного будівництва, за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання право власності на самочинно збудовану прибудову, яка складається з надвірними будівлями.

У судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_1подав до суду заяву про відвід судді Целуху А.П., яку мотивував тим, що він впевнений в тому, що справу не буде розглянуто об'єктивно та законно, оскільки рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 05 липня 2015року (головуючий суддя: Целух А.П.) позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні домоволодінням за адресою: АДРЕСА_1, шляхом зобов'язання ОСОБА_2, за свій рахунок знести самочинно збудований будинок загальною площею 120 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, було задоволено частково, а позов Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_2 про зобов'язання особи знести самочинно збудований будинок було задоволено повністю.У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Одеська міська рада, виконавчий комітет Одеської міської ради, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, про визнання права власності на 1/2 частину споруд. розташованих на земельній ділянці, визначення порядку користування земельною ділянкою відмовлено у повному обсязі.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 08. жовтня 2015року рішення Малиновського районного суду м. Одеси в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради було скасоване та ухвалене нове рішення, яким у задоволенні цих вимог відмовлено, в іншій частині - залишено без змін.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ відмовив у задоволенні касаційної скарги та залишив в силі рішення Апеляційного суду Одеської області від 08 жовтня 2015року.

Зазначав, що суддя Целух А.П. враховуючи, що його рішення по справі №1519/2-1150/11 з тими ж самими вимогами та колом участників, вимушений буде приймати рішення по справі №521/14121/16-ц з оглядом на рішення апеляційної та касаційної інстанції, якими скасовано його рішення по справі №1519/2-1150/11, що ставить під сумнів його неупереджений та об'єктивний розгляд справи.

Предстаник позивача заяву підтримав, просив її задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви.

Ознайомившись з заявою ОСОБА_1 про відвід судді Целуха А.П., суд приходить до висновку про задоволення заявленого відводу, з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

Пунктами сьомим та восьмим статті 40 ЦПК визначено, що питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 36 ЦПК суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Також, підставами відводу (самовідводу) законодавець визначив недопустимість повторної участі судді в розгляді справи ( ст. 37 ЦПК), та неможливість входження до складу суду осіб, яки є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя ( п.3 ст. 46 ЦПК).

За умовами ч. 3 ч. 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов'язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об'єктивності судді (ч. 5 ст. 36 ЦПК України).

Крім того, законодавець передбачив і запобігання зловживанням учасниками процесу права на заяву відводу. Пунктом четвертим статті 36 ЦПК встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду ( п.5 ст. 39 ЦПК).

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії", від 28 жовтня 1998 року, п.45).

У справі "П'єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб'єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об'єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб'єктивний та об'єктивний аспект.

Щодо суб'єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об'єктивному розгляді справи.

Між тим, як вбачається із матеріалів справи та це прямо вбачається із заяви ОСОБА_1 про відвід, остання із суб'єктивних причин, має вкрай суб'єктивне ставлення до судді Целуха А.П., внаслідок чого нею подається до суду заява про його відвід.

Оскільки подання третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_1 заяви про відвід зумовлює зупинення розгляду справи до вирішення питання про відвід іншим суддею і вказані обставини не сприяють та значно перешкоджають забезпеченню виконання завдань цивільного судочинства, зокрема щодо своєчасного розгляду вказаної цивільної справи, то суд вважає за доцільне з метою забезпечення виконання завдань цивільного судочинства у вказаній цивільній справі, усунення можливості подання нових заяв про відвід, саме із зазначених підстав заяву про відвід судді задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.35-40 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Целуха А.П. по цивільній справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_2,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_1, про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення об'єкта самочинного будівництва, за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання право власності на самочинно збудовану прибудову, яка складається з надвірними будівлями - задовольнити.

Відвести суддю Целуха Анатолія Петровича по цивільній справі №521/14121/16-ц за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_2,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_1, про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення об'єкта самочинного будівництва, за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання право власності на самочинно збудовану прибудову, яка складається з надвірними будівлями.

Цивільну справу №521/14121/16-ц за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_2,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_1, про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення об'єкта самочинного будівництва, за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання право власності на самочинно збудовану прибудову, яка складається з надвірними будівлями- передати до канцелярії Малиновського районного суду м.Одеси для визначення у порядку, встановленому частиною 1 ст. 33 ЦПК України, судді, який буде розглядати справу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ А.П. ЦЕЛУХ