АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року місто Київ.

Справа № 755/6324/15

Апеляційне провадження № 22-ц/796/3586/2018

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Желепи О.В.,

суддів: Іванченко М.М., Рубан С.М.,

секретар судового засідання Задерей І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 січня 2018 року, у складі судді Катющенко В.П. ухваленого в приміщенні суду в місті Києві (інформація про час ухвалення рішення та дату складання повного тексту рішення відсутня)

в справі за позовом ОСОБА_2 до Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, Комунального підприємства «Дирекція замовника з Управління житловим господарством Дарницького району м. Києва», Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про виключення квартири із числа службових, -

ВСТАНОВИВ:

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду Апеляційним судом міста Києва.

В березні 2015 року позивач, ОСОБА_2, звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з даним позовом, в якому просила суд: ухвалити рішення про виключення із складу службових однокімнатної квартири АДРЕСА_1; зобов'язати Дніпровську районну у м. Києві державну адміністрації укласти з нею договір житлового найму на користування однокімнатною квартирою АДРЕСА_1.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що за адресою: АДРЕСА_1 вона зареєстрована та проживає з кінця 1994 року. Зазначену квартиру № З вона отримала на підставі ордеру НОМЕР_1 14 листопада 1994 року, як службову, у зв'язку з трудовими відносинами, працюючи двірником ЖЕК КП «Управління житлового господарства» Дарницького району м. Києва, в якій проживає разом зі своєю сім'єю з трьох осіб, в тому числі її неповнолітня донька, 30 травня 2003 року народження, і по теперішній час. Дана квартира визнана службовою на підставі розпорядження Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації від 09 червня 1980 року за № 472 за Державним комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дарницького району м. Києва. Згідно з рішенням Дарницької районної в м. Києві ради №14 від 26 вересня 2001 року Державне комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дарницького району м. Києва з 1 жовтня 2001 року реорганізоване в Комунальне підприємство «Управління житлового господарства» Дарницького району м. Києва. У 2001 році у місті Києві була проведена реорганізація районів,тому КП «Управління житлового господарства» Дарницького району м. Києва передало на баланс КП по утриманню житлового господарства Дніпровського району м.Києва будинок АДРЕСА_1, але при цьому квартиру №83 зазначеного будинку, як службову, передано не було, тому на даний час спірна квартира перебуває, як службова, на балансі КП «Управління житлового господарства» Дарницького району м. Києва, яке на час звернення з даним позовом реорганізоване в Комунальне підприємство «Дирекція замовника з Управління житловим господарством Дарницького району міста Києва». За таких обставин їй довелось звертатись до Дніпровської в м. Києві РДА з проханням вивести квартиру 83 із складу службових, для чого знадобилось відповіді., клопотання Дарницької в м. Києві РДА, в якому їй було відмовлено і тільки після ухваленні відповідного рішення (у вигляді постанови) Дарницького районного суду м. Києва від 30 січня 2006 року, Дарницька районна в м. Києві державна адміністрація надала відповідне клопотання до Дніпровської в м. Києві РДА у вигляді листа, в якому зазначила, що не заперечує, проти розгляду питання відповідно до рішення Дарницького районного суду м. Києва про виведення із числа службових квартиру АДРЕСА_1. Зазначений лист підготовлений начальником Комунального підприємства «Дирекція замовника з Управління житловим господарством Дарницького району міста Києва Похвальонним Ю.Ф., якого зобов'язано було рішенням суду надати відповідне клопотання. Зазначені факти встановленні в постанові Дарницького районного суду м. Києва від 30 січня 2006 року, яке набрало чинності, тому не потребують додаткового доказування. Крім того, Дніпровська в м. Києві РДА навіть заперечувала позитивно розглянути її питання щодо квартири і зобов'язала її зібрати повний пакет документів, що нею добросовісно було зроблено і представлено на розгляд Дніпровській в м. Києві РДА, про що також зазначено у Постанові Дарницького районного суду м. Києва, тому суд зважаючи на таку позицію Дніпровської РДА і зобов'язав начальника КП «Управління житлового господарства» Дарницького району м. Києва Похвальоного Ю.Ф. надати клопотання до Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про виключення квартири АДРЕСА_1 зі склад) службових. Відповідачем-3, не дивлячись на зібраний повний пакет документів, надання клопотання Комунального підприємства «Дирекція замовника з Управління житловим господарством Дарницького району міста Києва» їй безпідставно, без пояснення причин відмовлено у задоволенні її заяви щодо виключення із числа службових квартиру АДРЕСА_1, якою вона користується з 1994 року, що підтверджується Розпорядженням Дніпровської районної в місті Києві держаної адміністрації від 13 серпня 2014 року № 335 пункт 2 їй - ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні її заяви про виключення із складу службових однокімнатної кватири АДРЕСА_1, у якій вона проживає сім'єю із трьох осіб, на квартирному обліку перебуває з 25 січня 2005 р. у пільговій черзі одиноких матерів, справа квартобліку № 33500. у зв'язку з відсутністю підстав. З даним Розпорядженням вона не погоджується, оскільки вважає, що таким розпорядженням порушуються її конституційні права. Крім того. Дарницька районна у місті Києві державні адміністрація відповідач -2 Комунальне підприємство "Дирекція замовника з Управління житловим господарством Дарницького району міста Києва фактично також не виконали належним чином рішення Дарницького районного суду м. Києва (Постанови) від 30 січня 2006 року, не видали відповідних розпоряджень та наказів, обійшлися лише листом, що протирічить діючому законодавству, яке регулює діяльність органів місцевого самоврядування. Крім того, рішення про віднесення спірної квартири до числа службових приймалось саме Дарницькою районною радою м. Києва для потреб ЖЕК КП «Управління житлового господарства Дарницького району м. Києва». Таке відношення відповідачів до поставленого питання суперечить вимогам п. 1,2 Положення про порядок надання службових приміщень і користування ними в Українській PCP, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04 лютого 88 року.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18.01.2018 року в позові ОСОБА_2 до Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, Комунального підприємства «Дирекція замовника з Управління житловим господарством Дарницького району м. Києва», Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про виключення квартири із числа службових відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

В скарзі посилалася на те, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом не надано правової оцінки жодному документі, який знаходиться у матеріалах справи. В рішенні суду у вступній частині зазначено, що Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» є відповідачем по справі, в той час за клопотанням представника Дніпровської РДА у м. Києві, ця компанія залучена у справі, як третя особа. Судом не визначено, чому саме той чи інший документ підтверджує або спростовує позовні вимоги та доводи сторони позивачки. Суд не прийняв до уваги Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 30 січня 2006 року , яким суд зобов'язав начальника КП «Управління житлового господарства Дарницького району м. Києва» Похвальоного Ю.Ф. надати клопотання до Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про виключення квартири АДРЕСА_1 зі складу службових. Саме таке клопотання вимагала житлова комісія Дніпровської РДА для розгляду питання про виключення квартири із числа службових. Тобто зазначена Постанова (рішення) Дарницького районного суду про зобов'язання надати клопотання про виведення квартири із числа службових є встановленим фактом і додаткових дій та встановлень не потребує. Суд тим самим встановив, що КП Управління житлового господарства Дарницького району м. Києва в особі керівника Похвальоного порушив Закон, порушив права ОСОБА_2 і він зобов'язаний виправити допущені порушення. Судом проігноровано прямі докази на підтвердження законних вимог позивачки ОСОБА_2. Суд проігнорував упереджену поведінку посадових осіб Дніпровської РДА у місті Києві відносно розгляду питання поставленого ОСОБА_2 у своїх зверненнях щодо виключення квартири із числа службових,не дивлячись на наявність необхідних документів відповідно до Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користуванням ними в Українській PCP,затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 4 лютого 1988 року.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації просив відмовити в задоволені апеляційної скарги ОСОБА_2, рішення Дніпровського районного суду м. Києва залишити без змін.

Посилався на те, що діючим законодавством України передбачений порядок включення до числа службових та виключення жилих приміщень з числа службових. Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Вищезазначений порядок передбачений також ст.118 ЖК УРСР. Разом з тим, таке клопотання від КП «Управління житлового господарства» Дарницького району м. Києва на адресу Дніпровської райдержадміністрації не надходило. Також зазначив, що вимога позивача про зобов'язання Дніпровську районну місті Києві державну адміністрацію укласти з ОСОБА_3 договір найму житлового приміщення, Дніпровська райдержадміністрація вважає необґрунтованою, оскільки наймодавцем жилого приміщення є КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», на балансі та господарському віданні якого згідно розпорядження Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 13.02 2015 р. №61 знаходиться житловий фонд Дніпровського району м. Києва. Таким, чином, вимога позивача, щодо укладання з нею договору найму житлового приміщення не належить до компетенції Дніпровської райдержадміністрації.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2, а рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18.01.2018 року залишити без змін. Зазначив, що сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадян, яких виключено з членів колгоспу, або тих, які вийшли з колгоспу за власним бажанням, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових. Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті ради народних депутатів. У будинках, належних колгоспам, жиле приміщення виключається з числа службових за рішенням загальних зборів членів колгоспу або зборів уповноважених, затверджуваним виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті ради народних депутатів. Крім того зазначив, що у додатку до розпорядження Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 25.11.2015 № 731 (в редакції розпорядження Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 28.02.2017 № 137) квартира АДРЕСА_1 у Переліку службових жилих приміщень, що закріплені за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» відсутня.

В судове засідання апеляційного суду позивач та її представник не з'явились. Про розгляд справи повідомлені, що підтверджується зворотним повідомленням, відповідно до якого представник позивача отримала судове повідомлення апеляційного суду 11 травня 2018 року.

Представники Дніпровської та Дарницької державних адміністрацій доводи скарги заперечували.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого судом рішення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Згідно зі ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що на підставі рішення виконкому Дарницькою районною Радою народних депутатів від 14 листопада 1994 року № 123 на ім'я гр. позивача ОСОБА_2 було видано ордер НОМЕР_1 на право зайняття службового приміщення на сім'ю із двох осіб (ОСОБА_2, ОСОБА_4) - окрему кімнату АДРЕСА_1 (а.с.15).

Відповідно до довідки форми 3, виданої Житловою ремонтно-експлуатаційною організацією № 403 у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2 - з 13 квітня 1995 року; ОСОБА_4 - з ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_5 - з 28 серпня 2003 року (а.с.14).

Розпорядженням Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації № 61 від 13 лютого 2015 року «Про організаційно-правові заходи, пов'язані з виконанням рішення Київради від 09 жовтня 2014 року № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва», з 16 травня 2015 року на праві господарського відання за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» були закріплені об'єкти житлового і нежитлового фонду територіальної громади міста Києва, переданого до сфери управління Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, та елементи зовнішнього благоустрою згідно з додатками 1, 2, 3.

Згідно акту приймання-передачі житлових будинків, складеного на підставі вказаного вище розпорядження, до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» перейшло на праві господарського відання на баланс будинок АДРЕСА_1 (а.с.101-102).

Як встановлено судом, квартира АДРЕСА_1 була надана в користування позивачу на підставі ордеру, як службова, оскільки позивач на той час працювала двірником у ЖКК-902, при цьому квартира перебувала на обліку Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації. В подальшому, будинок АДРЕСА_1 був переданий на облік на праві господарського відання до КП «Керуюча компанія обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва».

Судом достовірно встановлено та не заперечувалося стороною позивача в судовому засіданні, що остання вже не працює у сфері комунального господарства, проте проживає в службовій квартирі. Як вбачається з матеріалів облікової справи позивач ОСОБА_2 25 липня 2014 року зверталася до Дніпровської районної в м. Києві держави, адміністрації із заявою про виключення спірної квартири з числа службових, за результатам розгляду якої Дніпровською районною в м. Києві державною адміністрацією було прийнято розпорядження № 335 від 13 серпня 2014 року про відмову позивачу у виключенні із складу службових квартири АДРЕСА_1, в якій вона проживає сім'єю із трьох осіб, у зв'язку з відсутністю підстав, з урахуванням Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській PCР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 4 лютого 1988 р. № 37 (а.с.11).

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачу правомірно було відмовлено у задоволенні її заяви про виключення квартири з числа службових, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про виключення спірної квартири з числа службових та зобов'язання Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації укласти з позивачем договір житлового найму .

Виходячи з наявних у матеріалах справи, досліджених судом першої інстанції письмових доказів, висновки суду щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги апеляційний суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 47 Конституції Україникожен має право на житло, держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЖК Української РСРжилі будинки і жилі приміщення в будівлях, що належать державі, є державним житловим фондом.

Частиною 1статті 5 ЖК Української РСРпередбачено, що державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд).

Відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР від 23.10.1962 №1230 «Про впорядкування відомчих і службових жилих приміщень» зазначено: «Встановити, що службові приміщення надаються громадянам, які за родом свої трудових обов'язків повинні проживати за місцем роботи (керуючі будинками, двірники, вахтери тощо) або в службовому будинку ( працівники лікувальних і учбових закладів , музеїв тощо)».

Відповідно до ст. 122 ЖК України, на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 ЖК Української РСРслужбові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Згідно з п. 6 Положення про надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 4 лютого 1988 року № 37, виключення жилого примiщення з числа службових провадиться на пiдставi клопотання пiдприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету вiдповiдної районної, мiської, районної в мiстi Ради народних депутатiв.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 наказом № 99-К від 30.03.1994 була прийнята на посаду двірника - доглядача будинків ЖЕК-902 Державного комунального підприємства по утриманню житлового фонду Дарницького району м. Києва.

Рішенням виконавчого комітету Дарницької районної ради народних депутатів від 14.11.1994 № 123 «Про надання службової житлової площі працівникам державного комунального підприємства по утриманню житлового фонду Дарницького району м. Києва» позивачу ОСОБА_2 була надана однокімнатна квартира АДРЕСА_1, житловою площею 16,4 м2 на сім'ю 2 особи: вона, дочка ОСОБА_4, 1989 р.н.

Наказом № 211-К від 18.06.1999 позивач ОСОБА_2 була звільнена з посади двірника - доглядача будинків ЖЕК-902 Державного комунального підприємства по утриманню житлового фонду Дарницького району м. Києва за прогул без поважних причин у відповідності до пункту 4 статті 40 КЗпП України.

На сьогоднішній день позивач разом з родиною проживає у спірній квартирі, хоча трудові відносини з ЖЕК-902 припинено ще у 1999 році (стаж роботи - 5 років та 2,5 місяці).

Судом також встановлено, що на виконання рішення Київської міської ради від 30.01.2001 № 162/1139 «Про адміністративний територіальний устрій м. Києва» Київська міська рада прийняла рішення від 27.04.2001 № 280/1257 «Про межі нових адміністративних районів м. Києва та організаційні заходи по проведенню адміністративно-територіальної реформи». Відповідно до пункту 1 вищезазначеного рішення Київська міська рада затвердила межі нових адміністративних районів м. Києва, визначені на плані-схемі, описи меж нових адміністративних районів та плани зовнішніх меж нових адміністративних районів м. Києва. Відповідно до опису меж нових адміністративних районів м. Києва до рішення Київради від 27.04.2001 № 280/1257 (Додаток № 2) будинок АДРЕСА_1 територіально віднесено до Дніпровського району м. Києва.

Згідно з рішенням Дарницької районної в м. Києві ради від 26.09.2001 № 14 «Про утворення підприємств комунальної власності Дарницького району м. Києва» на базі часток реорганізованих Державного комунального управління житлового господарства Харківського району м. Києва та Державного комунального підприємства по утриманню житлового фонду Дарницького району м. Києва було утворено Комунальне підприємство «Управління житлового господарства» Дарницького району м. Києва. В склад Комунального підприємства «Управління житлового господарства» Дарницького району м. Києва було передано житловий фонд ЖЕКів №№ 903, 904. 907, 908 Державного комунального підприємства по утриманню житлового фонду Дарницького району м. Києва бувшого Дарницького району.

Згідно з інформацією про передачу-прийом житлового фонду від Дарницького (колишнього) до Дарницького (нового) району м. Києва будинок АДРЕСА_1 не передавався.

На виконання рішення II (XX) сесії XXIII Дніпровської районної у м. Києві ради депутатів від 01.10.2001 № 17 та керуючись розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 01.03.2001 № 365 «Про впорядкування житлового фонду Дніпровського району», розпорядженням Київського міського голови від 20.09.2001 № 1059-МГ «Про заходи щодо забезпечення проведення реорганізації районних у м. Києві рад» прийнято розпорядження Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації від 09.10.2001 № 906 «Про створення Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва». Відповідно до пункту 1 вищезазначеного розпорядження вирішено створити на базі ДКП по ЕРЖФ Дніпровського району м. Києва Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства новоствореного Дніпровського району м. Києва шляхом приєднання до нього ДКП «Соцмістечко», ДКП «Дніпровець - 14», ЖЕКів № 901, 902, 905, 906 колишнього Дарницького району та ЖЕКів № 1401, 1402 колишнього Харківського району.

Рішенням Київської міської ради від 09.09.2010 № 7/4819 «Про питання організації управління районами в місті Києві» припинено з 31.10.2010 шляхом ліквідації районні в місті Києві ради та їх виконавчі органи, в т.ч. Дарницьку районну у місті Києві раду та її виконавчий орган - Дарницьку районну у місті Києві державну адміністрацію.

Пунктом 1 розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30.09.2010 № 787 «Про організаційно-правові заходи, пов'язані з виконанням рішення Київської міської ради від 09.09.2010 № 7/4819 «Про питання організації управління районами в місті Києві» утворено 31.10.2010 Дарницьку районну в місті Києві державну адміністрацію (як місцевий орган виконавчої влади), підпорядковану Київській міській державній адміністрації.

З вищезазначеного рішення Київської міської ради від 09.09.2010 № 7/4819 та розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30.09.2010 № 787 не вбачається, що Дарницька районна в місті Києві державна адміністрація є правонаступником виконавчого органу Дарницької районної у місті Києві ради (Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації).

Дарницька районна в місті Києві державна адміністрація в межах своїх повноважень та на виконання актів діючого законодавства України здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці - Дарницького району міста Києва.

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31.01.2011 № 121 «Про реалізацію районними в місті Києві державними адміністраціями окремих повноважень» районним в місті Києві державним адміністраціям делеговано повноваження приймати рішення про включення жилих приміщень до числа службових та виключення їх з числа службових, затверджувати рішення про надання службових жилих приміщень.

Крім того, у додатку до розпорядження Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 25.11.2015 № 731 (в редакції розпорядження Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 28.02.2017 № 137) квартира АДРЕСА_1 у Переліку службових жилих приміщень, що закріплені за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» відсутня.

Розпорядженням Дніпровської РДА №61 від 13.02.2015 р. «Про організаційно-правові заходи, пов'язані з виконанням рішення Київради від 09.10.2014 р. №270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва», з 16.05.2015 р. на праві господарського відання за комунальним підприємством «Керуюча компанія, з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» були закріплені об'єкти житлового і нежитлового фонду територіальної громади міста Києва, переданого до сфери управління Дніпровської райдержадміністрації.

Згідно акту прийому передачі житлових будинків, складеного на підставі вказаного розпорядження, до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» перейшло на праві господарського відання на баланс будинок АДРЕСА_1.

На час проведення передачі буд. АДРЕСА_1 спірна квартира №83 до складу службових не включена.

Крім того, відповідно до розпорядження Дніпровської райдержадміністрації № 35 від 26.01.20016 р. «Про перезатвердження службової житлової площі Дніпровського району», квартира АДРЕСА_1 до складу службової житлової площі КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» не включена.

Будь які документи, щодо передачі спірної квартири на баланс КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» та рішення про включення до складу службової квартири АДРЕСА_2 у Дніпровській райдержадміністрації відсутні.

Відповідно до ст. 123 Житлового Кодексу порядок користування службовими жилими приміщеннями встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.

До користування службовими жилими приміщеннями застосовуються правила про договір найму жилого приміщення, крім правил,передбачених статтями 73 - 76, 79 - 83, 85, 90, частиною шостою статті 101, статтями 103 - 106 цього Кодексу.

Так, розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 04.11.1997 № 1774 «Про вдосконалення порядку вирішення житлових питань громадян, які проживають у службових жилих приміщеннях» визначено, що у зв'язку з численними зверненнями громадян, які тривалий час проживають у службових жилих приміщеннях та з метою впорядкування розгляду їх житлових питань:

- Взяти до відома, що громадяни, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації не менше десяти років та проживають у службових жилих приміщеннях і особи, які згідно ст. 125 Житлового кодексу, не можуть бути виселені із службових жилих приміщень без надання іншого житла, відселяються в інше жиле приміщення в установленому законодавством порядку.

- В разі неможливості відселення осіб, зазначених в пункті 1 цього розпорядження, що не можуть бути виселені із службових жилих приміщень без надання іншого жилого приміщення, районним у м. Києві державним адміністраціям, на підставі клопотань організацій, підприємств, установ, які надавали службові жилі приміщення, з урахуванням потреби в них в установленому законодавством порядку проводити виключення службових жилих приміщень із складу службових.

- Відселення мешканців із службових квартир здійснюється районними державними адміністраціями за рахунок житлової площі, яку передає Головне управління житлового забезпечення Київської міськдержадміністрації або за рахунок житлового фонду райдержадміністрацій.

Таким чином, зайняття особою у встановленому законом порядку службового житлового приміщення, яке за своїм характером призначене для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього (ст. 118 ЖК) та припинення згодом трудових відносин із підприємством, про яке відсутні відомості, як про юридичну особу, в реєстраційному органісаме по собі не свідчить про наявність в особи права вимагати прийняття рішення про виключення квартири з числа службових, оскільки законом визначений інший порядок, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Крім того з матеріалів справи вбачається, що позивачка пропрацювала на посаді двірника-доглядача будинків ЖЕК-902 Державного комунального підприємства по утриманню житлового фонду Дарницького району м. Києва до 18.06.1999 року, стаж роботи - 5 років та 2,5 місяці, тобто позивач не відпрацювала 10 років.

Та обставина, що позивач перебуває на квартирному обліку, як одинока мати свідчить про те, що вона до досягнення дитиною повноліття не може бути виселена із службового приміщення, про те не може бути обов'язковою підставою для виведення спірної квартири з числа службових.

Передача будинку, в якому знаходиться спірна квартира з Дарницького району до Дніпровського району м. Києва не свідчить про те, що в державних органів відпала необхідність використовувати вказану квартиру в якості службової.

Посилання позивача на рішення адміністративного суду з приводу зобов'язання Дарницької адміністрації, звернутись до Дніпровської адміністрації з клопотання про виключення квартири з числа службових на правильність ухваленого рішення не впливає, оскільки звернення з клопотанням, не є обов'язковою підставою для його задоволення. Відмовлено позивачу було через те, що вона не відпрацювала 10 років, і цю обставину позивач не заперечує, а тому районний суд дійшов вірного висновку, що за таких обставин права позивача не порушуються, так як вона не відпрацювала на підприємстві, трудові відносини з яким, надавали їй право на отримання службового житла, 10 років.

При цьому, порушення питання про виключення жилого приміщення із числа службових є правом, а не обов'язком. Разом з тим, лише факт проживання в службових жилих приміщеннях осіб, які припинили трудові відносини з підприємствами, установами, організаціями, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових.

Таким, чином місцевий суд прийшов до вірного висновку про відсутність правових підстав про задоволення позову про виключення квартири з числа службових.

Щодо другої вимоги позивача про зобов'язання Дніпровську районну місті Києві державну адміністрацію укласти з ОСОБА_3 договір найму житлового приміщення, суд виходить з наступного:

Відповідно до вимог ст. 61 ч.2 ЖК УРСР договір найму житлового приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається у письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією і наймачем - громадянином, на ім'я якого виданий ордер.

Наймодавцем жилого приміщення є КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», на балансі та господарському віданні якого згідно розпорядження Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 13.02 2015 р. №61 знаходиться житловий фонд Дніпровського району м. Києва.

Таким, чином, вимога позивача, щодо укладання з нею договору найму житлового приміщення не може бути задоволена, оскільки така вимога не належить до компетенції Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації.

Доводи апеляційної скарги, щодо порушення норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в апеляційному суді.

Надані позивачем докази, не спростовують вищенаведених висновків суду з приводу відсутності у позивача права на виведення спірної квартири з числа службових, як такої, що не відпрацювала в системі житлового-господарства, необхідних 10 років.

Позивач також не довела, що відпала необхідність у використанні спірної кватири в якості службової.

Як одинока мати, відповідно до ст. 125 ЖК України позивач не може бути виселена з цієї квартири до досягнення дитиною повноліття, тобто до 2021 року, проте в подальшому вказана квартира зможе використовуватись як службова , та бути розподілена, як службова особі, яка буде виконувати прибирання території будинку, в якій вона знаходиться.

При цьому рішення адміністративного суду , ці обставини не спростовує, оскільки не здійснення юридичної передачі квартири до Дніпровського району станом на час розгляду справи адміністративним судом, не позбавляє держані органи завершити цю процедуру до 2021 року.

Задоволення позову позивача, яка звільнена з роботи, що надавала їй право на службове житло за прогул, буде прямим порушенням конституційних прав інших осіб, які в подальшому будуть виконувати трудові обов'язки по здійсненню прибирання території будинку та мають право проживати, поблизу свого місця роботи.

Доводи скарги про ігнорування судом доказів, наданих позивачем та постанови суду від 30 січня 2006 року є безпідставні, тому, що всі надані позивачем докази не свідчать про те, що вона має право на залишення за собою службової квартири, не відпрацювавши 10 років, будучи звільненою за порушення трудової дисципліни, а також має переважне право перед іншими одинокими матерями, які стоять на обліку в пільговій черзі на отримання житла.

Посилання в скарзі на те, що у вступній частині зазначено, що Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» є відповідачем по справі, в той час за клопотанням представника Дніпровської РДА у м. Києві, ця компанія залучена у справі, як третя особа, є безпідставним оскільки, як вбачається з клопотання на а.с. 222 т.1 представник позивача ОСОБА_1 просила суд залучити Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» до розгляду даної справи у якості відповідача, яке судом 13.07.2017 року задоволено (журнал с/з а.с. 223-224 т. 1).

Доводи про те, що суд не прийняв до уваги Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 30 січня 2006 року та не надав належної правової оцінки судовому документу, а саме: суд зобов'язав начальника КП «Управління житлового господарства Дарницького району м. Києва» Похвальоного Ю.Ф. надати клопотання до Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про виключення квартири АДРЕСА_1 зі складу службових, не відповідає дійсності, так як місцевий суд надав оцінку вказаній обставині та вірно виходив з того, що обставини наведені у вказаній постанові не можуть слугувати підставою для ухвалення судового рішення в даній справі про виключення спірної квартири із числа службових.

Посилання в скарзі на те, що суд ігнорував упереджену поведінку посадових осіб Дніпровської РДА у місті Києві відносно розгляду питання поставленого ОСОБА_2 у своїх зверненнях щодо виключення квартири із числа службових, не дивлячись на наявність необхідних документів відповідно до Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користуванням ними в Українській PCP, затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 4 лютого 1988 року, апеляційний суд не приймає, так як вони є безпідставні, тому, що апеляційний суд прийшов до висновку, що посадові особи, як Дарницької так і Дніпровської адміністрації при вирішенні питання про виведення квартири з числа службових діяли правомірно та неупереджено, обґрунтували своє рішення про відмову, відсутністю у позивача необхідного трудового стажу для закріплення за нею постійного права на користування квартирою , через виключення її з числа службових.

Інші доводи апеляційної скарги на правильність постановленого рішення не впливають.

За змістом ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи апеляційним судом. Суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга залишається без задоволення.

Враховуючи, те що апеляційна скарга залишається без задоволення, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат судом першої інстанції. Судовий збір за подання апеляційної скарги слід покласти на особу, яка подала апеляційну скаргу. Іншими учасниками справи не заявлено до відшкодування судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у апеляційному суді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Повна постанова складена 23 травня 2018 року.

Головуючий Желепа О.В.

Судді: Рубан С.М.

Іванченко М.М.