АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/4524/2018 Головуючий у 1 інстанції - Шевченко В.М.
Унікальний номер справи № 755/513/18 Доповідач - Андрієнко А.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 16 квітня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Україна», Публічного акціонерного товариства Банк «Морський», третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання договору іпотеки недійсним,

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2018 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ТзОВ «Торговий Дім «Україна», ПАТ Банк «Морський», третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання договору іпотеки недійсним.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16 квітня 2018 провадження по справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Україна», Публічного акціонерного товариства Банк «Морський», третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання договору іпотеки недійсним закрито в частині заявлених вимог ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Україна», Публічного акціонерного товариства Банк «Морський» про визнання недійсним договору іпотеки, серія та номер: 298 від 07.02.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Севастопольського міського нотаріального округу Кузьменко Н.П., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Україна» тьа Публічним акціонерним товариством Банк «Морський».

Закрито підготовче провадження в частині заявлених позовних вимог ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Україна», Публічного акціонерного товариства Банк «Морський», третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про звернення стягнення на предмет іпотеки на фруктосховище і трансформаторну підстанцію № 7708, що належить на праві власності ТОВ «Торговий Дім «Україна» та призначено до судового розгляду по суті цивільну справу в цій частині заявлених позовних вимог.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 подавапеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду про закриття провадження по справі, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала була винесена з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Представник позивача в суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представники відповідачів та 3-ї особи до суду не з'явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, що не з'явилися.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку п.8 розділу Х111 Перехідних положень Цивільно-процесуального кодексу України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження по справі в частині заявлених позовних вимог про визнання недійсним договору іпотеки, укладеного між двома юридичними особами, суд першої інстанції виходив з того, що з заявлених позовних вимог вбачається господарський спір, який підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Проте, колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції не відповідає обставинам справи, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до суду з позовними вимогами про визнання недійсним договору іпотеки від 07.02.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Севастопольського міського нотаріального округу Кузьменко Н.П., укладеного між ТОВ «Торговий Дім «Україна» та ПАТ Банк «Морський», а також з вимогою про звернення стягнення на цей предмет іпотеки у рахунок погашення боргу ТОВ «Торговий Дім «Україна» перед позивачем.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких спорів проводиться за правилами іншого судочинства.

У пункті 1 частини другої статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено юрисдикцію господарських судів у вирішенні, зокрема, спорів, що виникають при виконанні господарських договорів, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин і віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Тобто критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб'єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

Обов'язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти і об'єктивності з'ясування обставин справи та оцінки доказів.

Всебічність та повнота розгляду передбачає з'ясування усіх юридично - значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв'язків, відносин і залежностей. Таке з'ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного і обґрунтованого рішення.

При визначенні юрисдикційності спору слід враховувати, що критеріями розмежування між цивільною та іншими юрисдикціями є, по-перше, характер спору про право (справи за позовами, що виникають з будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами інших видів судочинства), по-друге, однією зі сторін у спорі є, як правило, але не абсолютно, фізична особа.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до відповідачів- юридичних осіб про визнання укладеного між ними договору іпотеки недійсним, на думку колегії суддів, не можуть бути розглянуті в порядку господарського судочинства, оскільки позивач посилається на те, що він хоч і не був стороною договору іпотеки, укладеного між двома юридичними особами, однак, цим договором, як він вважає, порушені саме його права, а тому ці вимоги мають розглядатися в одному провадженні із позовними вимогами про звернення стягнення на цей предмет іпотеки, оскільки такі вимоги мають один і той же предмет, нерозривно пов'язані між собою та від вирішення однієї з них залежить вирішення інших вимог.

За таких обставин, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, 374, 379 ЦПК України колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 16 квітня 2018 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 17 травня 2018 року.

Головуючий: Судді :