Справа № 367/626/18 Головуючий у І інстанції Оладько С. І.
Провадження № 22-ц/780/1856/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 52 22.05.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 травня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді-ОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
за участю секретаряОСОБА_4,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 21 лютого 2018 року у справі за позовом виконуючого обовязки директора ДП «Поділляторф» ОСОБА_5 до ОСОБА_8 енергетики та вугільної промисловості України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Державний концерн «Укрторф», про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_8 енергетики та вугільної промисловості України про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 21 лютого 2018 року вказану цивільну справу передано за підсудністю до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області (13312, м. Бердичів, вул. Житомирська, 30-а).

Представник позивача ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, просив скасувати ухвалу і направити справу для продовження розгляду до Ірпінського міського суду Київської області. Вважає, що постановлена з порушенням норм ст.ст. 22, 55 Конституції України, ст.ст. 1, 3, ч. 1 ст. 228 ЦПК України, ухвала порушує законне право позивача на доступ до правосуддя, оскільки позивач фактично проживає у житловому будинку по провулку Михайлівський, 4 а, м. Ірпінь, Київська область, на праві приватної власності цього житлового помешкання і дана фактична адреса була зазначена у позові для Ірпінського міського суду Київської області (ст. 119 ЦПК України). І те, що позивач зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, не являється правовою підставою для направлення цивільної справи до іншого суду, оскільки позивач має цілком законне право перебувати не за місцем реєстрації (ст. 33 Конституції України), ст. 3. Закон, ВР України, від 11.12.2003, № 1382-ІУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні".

Враховуючи вимоги ст. 116 ЦПК України (2004 року), якою визначено випадки щодо можливості передачі справи до іншого суду, перелік якої є вичерпним, у Ірпінського міського суду Київської області не було жодної правомірної підстави для зміни підсудності.

Позивач скористався законним правом вибрати між кількома судами, яким підсудна дана справа у відповідності до ст. 110 ЦПК України.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження (ст. 2. Свобода пересування та вільний вибір місця проживання в Україні (Закон, ВР України, від 11.12.2003, № 1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", чинний).

Зауважує, також і на те, що позовну заяву позивача Ірпінським міським судом Київської області було прийнято без порушень правил підсудності, і як було зазначено, право вибору між судами, яким згідно з правилами загальної та альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві, оскільки позивач проживає на території Ірпінського міського суду Київської області.

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження учасникам судового провадження було надано строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу, однак відзивів до суду не подавалося.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України, апеляційний суд розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, скасовує ухвалу і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Передаючи цивільну справу за підсудністю до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області за зареєстрованим місцем проживання позивача, суддя місцевого суду виходив з пололжень п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, яка передбачає, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Проте, колегія суддів із такими висновками в повній мірі не погоджується, так як вони не узгоджуються із матеріалами справи та зроблені з порушенням норм процесуального права.

Оскаржувану ухвалу постановлено з огляду на те, що дана цивільна справа не підсудна Ірпінському міському суду Київської області, так як позивач, ОСОБА_5, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2, тому дану справу передано до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області.

Згідно ч.2 ст.27 ЦПК України, позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч.1 ст.28 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Як вбачається з відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання/перебування УДМС України в Житомирській області, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Однак, як зазначено в позовній заяві, місцем перебування позивача є провулок Михайлівський, 4-а, м.Ірпінь, Київська область,08205.

Відповідно до ч.2 ст.32 ЦПК України, справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Статтею 187 ЦПК України визначено, що якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, на підставі частини 9 цієї ж статті, суд надсилає справу за підсудністю в порядку встановленому статтею 31 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що застосовуючи вказані норми Цивільного процесуального законодавства місцевий суд дійшов помилкового висновку щодо не підсудності справи суду, оскільки стаття 28 ЦПК України встановлює альтернативну підсудність справ за вибором позивача.

Згідно ч. 16 ст. 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Отже, стаття 28 ЦПК України встановлює альтернативну підсудність справ за вибором позивача.

Тому позивач, на стадії подачі позову до суду, скористався цим правом та подав свою позовну заяву до Ірпінського міського суду Київської області.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що підстави для передачі справи на розгляд іншому суду, передбачені ст. 31, 187 ЦПК України, в справі відсутні, тому висновок суду першої інстанції про передачу справи порушує норми процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, ухвала суду першої інстанції не ґрунтується на вимогах закону, а висновки суду не відповідають обставинам справи та зроблені із порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За вказаних обставин, ухвала не може вважатись постановленою з додержанням вимог закону, і відповідно до ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 21 лютого 2018 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: В.І. Олійник

ОСОБА_2