Справа № 352/1873/16-ц
Провадження № 4-с/352/1/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2018 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Гундич Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Тисменицького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження,-

в с т а н о в и в:

Заявниця 14.12.2016 р. звернулася в суд зі скаргою у порядку ст.383 ЦПК України (у редакції ЗУ від 18.03.2004 р.) на постанову головного державного виконавця Тисменицького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 від 01.12.2016 р. про відкриття виконавчого провадження № 53001580.

Скаргу обґрунтовувала тим, що у провадженні головного державного виконавця Тисменицького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 знаходиться виконавчий лист, виданий Тисменицьким районним судом 25.10.2016 р., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Прикарпатські послуги» боргу за договором прокату. При винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження № 53001580 від 01.12.2016 р. головним державним виконавцем Григорківим С.І. допущено порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», а саме ч.2 ст.24, згідно якої у постанові про відкриття виконавчого провадження державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, повязаних з провадженням виконавчих дій. У разі, якщо у встановлений строк для добровільного виконання рішення боржником не буде виконано, державний виконавець невідкладно розпочинає його примусове виконання. У оскаржуваній постанові державний виконавець не надав їй строку для добровільного виконання рішення суду. Крім того, у п.2 постанови державний виконавець зобовязав її подати декларацію про доходи та майно, не надавши зразка такої декларації. Оскільки оскаржувана постанова є незаконною, просила її скасувати.

Заявниця та субєкт оскарження у судове засідання не зявилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно вимог п.п. 9, 11 розділу ХШ «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції ЗУ від 03.10.2017 р.) скарга ОСОБА_1, подана у порядку ст.383 ЦПК України (у редакції ЗУ від 18.03.2004 р.),розглядається судом за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У відповідності з вимогами ч.1 ст.447 ЦПК України (в редакції ЗУ від 03.10.2017 р.) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що на виконанні у Тисменицькому РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області знаходиться виконавчий лист Тисменицького районного суду Івано-Франківської області № 352/920/16-ц, виданий судом 25.10.2016 р., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Прикарпатські послуги» боргув розмірі 7858,90 грн. та судових витрат, а всього 9936,90 грн.

Оскаржуваною постановою про відкриття виконавчого провадження № 53001580 від 01.12.2016 р. головного державного виконавця Тисменицького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа (а.с.3).

Оскаржувана постанова винесена відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р., який набрав чинності з 05.10.2016 р., стаття 26 якого передбачає початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа за заявою стягувача про примусове виконання рішення після сплати стягувачем авансового внеску.

Згідно ч.5 ст.26 виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому ст.27 цього Закону.

Лише за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів, що передбачено ч.6 ст.26 Закону.

З огляду на викладене суд вважає необґрунтованим та безпідставним твердження ОСОБА_1 про порушення її законних прав боржника у звязку з ненаданням їй строку для добровільного виконання рішення, що було передбачено ч.2 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р., який вже не діяв станом на час відкриття виконавчого провадження № 53001580 від 01.12.2016 р.

Відповідно до вимог ч.3 ст.451 ЦПК України (в редакції ЗУ від 03.10.2017 р.) якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З урахуванням того, що оскаржувана постанова прийнята відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця, і право боржника ОСОБА_1 не було порушено, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, відповідно до ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р., керуючись ст.ст. 260-261, 451 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Тисменицького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом пятнадцяти днів з дня складення повної ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуюча М.М.Хоминець

Повна ухвала складена 10.05.2018 р.