Справа №: 272/329/18
Провадження № 2/272/286/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2018 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді Брагіна В.І.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Каменівської сільської ради Андрушівського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно, суд,-

встановив :

Позивач звернувся до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом до Каменівської сільської ради Андрушівського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обгрунтування своїх вимог зазначив, що 07 квітня 2001 року помер його батько ОСОБА_3, який до дня смерті проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на земельні ділянки: площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по вул. 1 Травня, 12, в с. Камені Андрушівського району Житомирської області; площею 0,37 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по вул. 1 Травня в с. Камені Андрушівського району Житомирської області. При проведенні замірів встановлено, що фактична площа земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства становить 0,3626 га.. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги та прийняв спадщину, оскільки вступив у фактичне управляння та володіння спадковим майном у відповідності до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців першої черги немає. Позивач частково оформив частину спадкових прав, отримавши свідоцтва про право на спадщину за законом. Власником будинку № 12 по вул. 1 Травня в с. Камені є позивач. Однак він не може оформити свої спадкові права на землю, оскільки на земельні ділянки відсутні правовстановлюючі документи, які не були виготовлені ще за життя власника (спадкодавця). Просив визнати за ним право власності на спадкові земельні ділянки, як на спадщину за законом після смерті батька, оскільки він позбавлений можливості оформити свої спадкові права в позасудовому порядку.

В судове засідання позивач не з'явився, надав заяви про розгляд справи в його відсутність, заначив, що позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи в його відсутність, зазначив, що позовні вимоги визнає повністю.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив: 07 квітня 2001 року помер батько позивача ОСОБА_3, який до дня смерті проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3,4,17). Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на земельні ділянки: площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по вул. 1 Травня, 12, в с. Камені Андрушівського району Житомирської області; площею 0,37 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по вул. 1 Травня в с. Камені Андрушівського району Житомирської області, які належали спадкодавцю на підставі рішення виконкому Каменівської сільської ради № 19 від 24.07.1993 року (а.с. 6). При проведенні замірів встановлено, що фактична площа земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства становить 0,3626 га. (а.с. 9). Позивач є спадкоємцем за законом першої черги та прийняв спадщину, оскільки вступив у фактичне управляння та володіння спадковим майном у відповідності до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини (а.с. 5). Інших спадкоємців першої черги немає. Позивач частково оформив частину спадкових прав, отримавши свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджується повідомленням нотаріуса № 65/01-16 від 11.04.2018 року. Власником будинку № 12 по вул. 1 Травня в с. Камені є позивач (а.с. 11, 12-15). Однак він не може оформити свої спадкові права на землю, оскільки на земельні ділянки відсутні правовстановлюючі документи, які не були виготовлені ще за життя власника (спадкодавця) (а.с. 18).

Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені належними письмовими доказами та вважаються судом доведеними.

Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст. 549 ЦК УРСР від 1963 року, ст.ст.328, 1225 ЦК України, ст.3 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV, ст. ст.81, 120, 125 ЗК України.

При вирішенні спору суд виходить з положень ст. 1225 ЦК України, відповідно до якої право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Згідно ст.3 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», згідно з яким, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість, їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Таким чином,суд прийшов до висновку,що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно. При цьому суд вважає, що спадкодавиця була власником нерухомого майна, яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень». Ст.125 ЗК України, де вказано, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту отримання особою державного акту на право власності на земельну ділянку та її держаної реєстрації. Згідно ст.120 ЗК України, набувач права власності на жилий будинок одночасно набуває право власності на земельні ділянки для його обслуговування без зміни цільового призначення, відсутність у спадкодавця державного акту на право власності на зазначені земельні ділянки, відсутність державної реєстрації, в даному випадку правового значення не має.

Виходячи з викладеного суд задовольняє позов, визнає за позивачем право власності на земельні ділянки: площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по вул. 1 Травня, 12, в с. Камені Андрушівського району Житомирської області; площею 0,3626 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по вул. 1 Травня в с. Камені Андрушівського району Житомирської області, як на спадщину за законом після смерті батька, ОСОБА_3, померлого 07 квітня 2001 року, оскільки в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості оформити своє право на спадщину.

Керуючись ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст.328,1216,1218,1220,1222,1266 ЦК України, ст.3 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » від 1 липня 2004 року N 1952-IV, ст.ст. 120,125 ЗК України, ст.ст. 4, 76 - 89, 258, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителем ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП - НОМЕР_1, право власності на земельні ділянки: площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по вул. 1 Травня, 12, в с. Камені Андрушівського району Житомирської області; площею 0,3626 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по вул. 1 Травня в с. Камені Андрушівського району Житомирської області, як на спадщину за законом після смерті батька, ОСОБА_3, померлого 07 квітня 2001 року.

Рішення може бути оскаржене у відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасники справи, яким рішення не було вручене у день його проголошення мають право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дати вручення рішення суду.

Суддя:ОСОБА_4