Ухвала

10 травня 2018 року

м. Київ

справа № 203/2680/17

провадження № 61-10071св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: КратаВ. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Дніпрогаз»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 січня 2018 року у складі судді: Городнича В. С.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_4 до ПАТ «Дніпрогаз» про захист прав споживачів, визнання дій щодо припинення газопостачання незаконним, зобов'язання відновити газопостачання відмовлено.

У листопаді 2017 року ОСОБА_4 оскаржила це рішення в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2017 року апеляційна скарга залишена без руху для усунення недоліків, а саме - сплати судового збору.

14 грудня 2017 року ОСОБА_4 звернулася із заявою про усунення недоліків, в якій посилалася на статтю 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та просила відкрити апеляційне провадження.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2017 року апеляційна скарга ОСОБА_4 була залишена повторно без руху для усунення недоліків, а саме - сплати судового збору.

02 січня 2018 року ОСОБА_4 звернулася із заявою про усунення недоліків, до якої надала лист-роз'яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 серпня 2017 року щодо застосування частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 січня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 визнано неподаною і повернуто.

Ухвала мотивована тим, що вимоги ухвал апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2017 року та 14 грудня 2017 року в частині сплати судового збору ОСОБА_4 не виконані. Крім того апеляційний суд послався на висновок Верховного Суду України, викладений в постанові від 11 жовтня 2017 року в справі №6-916цс17, згідно якого споживач, право якого порушене і який з огляду на це подає позов, відповідно до статті 22 Закону «Про захист прав споживачів», звільняється від сплати судового збору за подання саме позовної заяви до суду першої інстанції, але має обов'язок щодо сплати судового збору при вчиненні відповідних дій в інших судових інстанціях та у Верховному Суді України.

У лютому 2018 року ОСОБА_4 звернулася із касаційною скаргою на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 січня 2018 року, в якій просить оскаржене рішення скасувати і передати справу до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Касаційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_4 як споживач звільнена від сплати судового збору на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Ухвалою Верховного Суду від 01 березня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.

У березні 2018 року ПАТ «Дніпрогаз» надало відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу відхилити, а оскаржене рішення залишити без змін. Відзив мотивований тим, що у статті 5 Закону України «Про захист прав споживачів» серед переліку осіб, звільнених від сплати судового збору, відсутня така категорія як споживачі. І норми цього закону є спеціальними в частині врегулювання питання сплати судового збору.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції, навіть якщо особі не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми (ZHUK v. UKRAINE, № 45783/05, § 32, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Керуючись статтями 33, 34, 260, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу № 203/2680/17 за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» про захист прав споживачів, визнання дій щодо припинення газопостачання незаконними, зобов'язання відновити газопостачання призначити до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п'яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н. О. Антоненко

В. І. Журавель