Справа № 456/391/18
Провадження № 2/456/697/2018
РІШЕННЯ

іменем України

11 травня 2018 року місто Стрий Львівської області

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого: судді Шрамка Р. Т. ,

з участю секретаря: Панилик О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Стрию справу №456/391/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи без самостійних вимог служби у справах дітей Стрийської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

встановив:

Позивач звернувся до суду та просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, визначити місце проживання їхньої з відповідачем доньки ОСОБА_3, 12 серпня 2016р. народження, разом з позивачем. В обґрунтування позову покликається на те, що 16 серпня 1016 року позивач уклав шлюб з відповідачем, який вони зареєстрували у Стрийському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №283. Від шлюбу з відповідачем мають малолітню доньку ОСОБА_3, 12.08.2016р. народження, про що 16 серпня 2016 року складено відповідний актовий запис за №513. З листопада 2017 року вони з відповідачем перестали проживати разом, вести сімейне життя, будь-яке спільне господарство та бюджет. Після фактичного припинення шлюбних відносин, їхня малолітня донька залишилась проживати разом з позивачем, у квартирі його квартирі, по вулиці П.Обаля, 3/3 в м. Стрию Львівської області та перебувала виключно на його утриманні. Відповідач зібрала свої речі і покинула їхнє спільне місце проживання, пояснивши причину такого вчинку тим, що в мережі інтернет вона познайомилась з молодим чоловіком, якого покохала і має намір надалі проживати з ним, створити нову сімю. Після цього вона власноручно написала письмову відмову від дитини, в якій виразила бажання, щоб дитина проживала з батьком. У відповідача відсутнє власне житло, постійне місце проживання, вона проживає на квартирах які знімає. Вона не має родичів у яких могла б проживати разом з дочкою. Відповідач дитиною не цікавиться взагалі, коштів на її утримання не надає, така поведінка відповідача підтверджує те, що вона несерйозно ставиться до сімейного життя та виховання дитини. Тому вважає, що за наведених обставин, відповідач покинула дитину, не займається її вихованням та утриманням, і є саме тим випадком, який свідчить про неможливість проживання дитини разом з матірю.

Позивач в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, згідно якої просив розгляд справи слухати за його відсутності, позовні вимоги задоволити.

Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання не зявилась, однак подала до суду заяву, згідно якої просила розгляд справи проводити за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечила.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Стрийської міської ради ОСОБА_4, в судове засідання не зявилась, однак подала до суду заяву, згідно якої просила розгляд справи проводити за відсутності представника третьої особи, позовні вимоги в частині визначення місця проживання малолітньої дитини задовольнити, підтримала висновок органу опіки і піклування від 23.04.2018р., яким визначено за доцільне визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, з батьком ОСОБА_1, по вул.. Обаля, 3/3 в м. Стрию Львівської області.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 16 серпня 2016 року ОСОБА_1, (позивач), уклав шлюб з ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Рєзвою) ОСОБА_5, (відповідачем), який вони зареєстрували у Стрийському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Однією з позовних вимог ОСОБА_1В,, є розірвання шлюбу між ним та відповідачем по справі, як основну підставу для розірвання шлюбу позивач зазначає, що з кінця літа 2017 року, відповідач припинила прибирати в квартирі, готувати їжу, доглядати дитину. Така поведінка відповідача була причиною сварок між ними, стосунки погіршувались. У листопаді 2017 року відповідач зібрала свої речі і покинула спільне місце проживання, при цьому залишила проживати їхню малолітню дитину разом з позивачем. Подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, жодне примирення та спільне проживання або ж подальше існування і збереження формального шлюбу є однозначно неможливим і таким, що суперечить її інтересам та інтересам їхньої доньки.

Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність за статтею 56 Сімейного кодексу України.

Тому, частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім'єю, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, вважає примирення неможливим. Протягом тривалого часу сторони шлюбних відносин не підтримують, проживають окремо, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім'ї. Сторони стали чужими один одному.

Сторони втратили до один до одного почуття любові та поваги, а тому збереження такого шлюбу є недоцільним.

Крім цього, суд, розриваючи шлюб між сторонами, враховує інтереси неповнолітньої дитини сторін, оскільки її повноцінний розвиток та виховання у сім'ї, у якій відсутнє взаєморозуміння та існують постійні конфлікти є неможливим.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам подружжя, а тому формально існуючий шлюб слід розірвати.

Суд вважає, що позовна вимога ОСОБА_1, про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з відповідачем, підлягає до задоволення з наступних підстав.

Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_6 України, і складається із Закону України "Про охорону дитинства" від 21.06.2001 року №-2558-ІІІ, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину.

Згідно зі ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сімя є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом із батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження.

Відповідно до ст. 3 СК України сім'я є первинним та основним осередком суспільства, дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Умовами ч.1 ст.ст. 14, 15 СК України передбачено, що здійснення сімейних прав та обов'язків є такими, що тісно пов'язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі.

Статтею 151 СК України визначено переважне право батьків перед іншими особами на особисте виховання дитини. Права батьків щодо виховання дитини розцінюється як засіб виконання ними своїх обов`язків щодо неї.

Відповідно до ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом.

Як розʼяснено у п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" №11 від 21.12.2007 року при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та зясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Відповідно до ч.1 ст.163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними.

Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, та ОСОБА_2, перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 серпня 2016 року, шлюб зареєстровано у Стрийському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

12 серпня 2016 року у сторін народилася донька ОСОБА_3, що стверджується копією свідоцтва про народження дитини серії І-СГ №507185 від 16 серпня 2016 року.

З листопада 2017 року сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, після фактичного припинення шлюбних відносин позивач з малолітньою донькою залишився проживати у своїх батьків, за адресою: Львівська область, м. Стрий, вул.. Обаля, 3/3.

Суд, керуючись принципом рівності прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст. 141СК України, так і зі змісту Конвенції про права дитини, повинен давати оцінку насамперед об'єктивним обставини життя, які б свідчили про те, що хто саме із батьків може створити кращі умови життя дитини.

Суд вважає, що обєктивними обставинами, які свідчать про доцільність визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3, 12.08.2016р., разом з батьком ОСОБА_1, 23.05.1991р. народження за адресою: 82400, Львівська область, м. Стрий, вул.. Обаля, 3/3, є те, що останній є матеріально забезпеченим, забезпечений житлом з нормальними соціально-побутовими умовами, піклується про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, розвиток її особистості, забезпечував доньку достатнім харчуванням, одягом, взуттям, записав в дошкільний навчально-виховний комплекс, в якому навчається донька, спілкувався з вихователями та цікавилася розвитком доньки.

Даний висновок суду підтверджується, тим, що ОСОБА_1, зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить довідка видана КП «Надія» від 27.12.2017р., №3697, характеристика на працівника ТзОВ «ОСОБА_7 Системс УА ГмбХ» ОСОБА_1, який працює на підприємстві з 22.12.2016р. на посаді монтер кабельного виробництва. За період роботи в ТзОВ «Леоні» зарекомендував себе як хороший працівник, сумлінно ставиться до своїх службових обовязків, має відчуття відповідальності, завжди додержується вимог дисципліни, не попускає дисциплінарних порушень, висновком органу опіки та піклування №102 від 23.04.2018р., яким визнано за доцільне визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, 12.08.2016р. народження з батьком ОСОБА_1, на вул.. Обаля, 3/3 в м. Стрий Львівської області, з якого також вбачається, що за місцем проживання малолітньої ОСОБА_3 - на вул.Обаля, 3/3, у м.Стрию проведено обстеження житлово-побутових умов та встановлено, що загальна площа квартири становить 63,9 кв.м. Квартира складається з 2-ох кімнат, кухні, коридору, ванної кімнати. Житло впорядковане, облаштоване необхідними меблями, має усі вигоди. Дитина разом з батьком проживає в окремій кімнаті, де має спальне місце, місце для відпочинку та достатньо місця для ігор. Дівчинка забезпечена посезонним одягом і взуттям відповідно до віку, засобами гігієни, іграми. ОСОБА_8 створено всі необхідні умови для проживання, всебічного розвитку та відпочинку. На час обстеження гр.ОСОБА_1 - батько дитини знаходився в квартирі. Факт проживання батька з дитиною за вищевказаною адресою підтвердила бабуся дитини ОСОБА_9-Під час обстеження умов проживання за вказаною адресою проведено бесіду з бабусею ОСОБА_9, яка повідомила, що надає необхідну допомогу своєму сину ОСОБА_1 в утриманні та вихованні малолітньої дочки ОСОБА_10 і не заперечує щодо проживання онуки в їх сім'ї. ОСОБА_3 відвідує ясельну групу ДНЗ №15 «Пролісок» м.Стрия з 02.03.2018р. Батько ОСОБА_1 приводить дитину в садочок чистою, охайною. Вчасно забирає, ввічливий, до дитини відноситься відповідально, з турботою та любов'ю. Оплату за садочок проводить вчасно. Дохід гр.ОСОБА_1 за період з липня 2017 до грудня 2017 року становить 58 634грн. 38коп. (довідкаТзОВ ОСОБА_7 Системс УА ГмбХ №150 від 16.01.2018р.). Сім'я ОСОБА_1 під соціальним супроводом у Стрийському міському центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді не перебувала. В інформації Стрийської міської дитячої лікарні №28 від 27.03.2018р. вказано, що у дитини немає захворювань, які можуть бути викликані несприятливими соціально - побутовими умовами сім'ї чи відсутністю належного харчування або необхідними медикаментами не виявлено. Батько дитини та бабуся належно виконують рекомендації лікарів щодо виконання лікувальних або оздоровчих заходів, вчасно проводять щеплення. Мама дитини відсутня. Стосунки з лікарями задовільні. На Д обліку ОСОБА_3 не стоїть. Згідно інформації служби у справах дітей Коростенської міської ради Житомирської області, наданої на запит служби у справах дітей виконкому Стрийської міської ради, мати малолітньої ОСОБА_3, ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, а на даний час проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4. В ході спілкування з ОСОБА_2, встановлено наступне: - ОСОБА_5 постійного місця роботи немає; - бажає, щоб донька проживала з нею, але ніякої матеріальної допомоги їй не надавала, до дитини не приїздила, але планує; - на даний час проживає в орендованому житлі, за її словами з «молодим чоловіком»; будь - які документи, які підтвердили факт виконання нею батьківських обов'язків, відсутні. Отримує в управлінні праці та соціального захисту населення Стрийської міської ради допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, використовуючи гроші для власних потреб.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов'язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у ЦПК України, зібрані у відповідності з чинним цивільно-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Жодних фактів, ознак чи наявність інших випадків, які б давали підстави вважати, що залишення дитини з батьком є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання, судом не встановлено.

Таким чином, дослідивши всі докази в їх сукупності, суд, вважає, що проживання дитини з батьком забезпечить їй більш повний нормальний фізичний і духовний розвиток, тому місце проживання дитини слід визначити разом з батьком.

Суд відзначає, що залишення дитини проживати із батьком не розлучає дитину із матірю, рішення суду не позбавляє відповідача права проявляти турботу та любов до доньки, незалежно від того, з ким із батьків вона проживає.

Враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1, про розірвання шлюбу між сторонами та визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, разом з батьком ОСОБА_1

Керуючись ст.51 Конституції України, Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, Законом України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ (із змінами і доповненнями), ст.ст.3,7,14,15, ч.ч.4,5,6 ст.19, 24, ч.3 ст.105, ст.ст.112, 141, 155, ч.ч. 1-3 ст. 157, 158, 159, 160, ст.161, ч.1 ст.162, ст.171 Сімейного Кодексу України, 12, 13, 76, 77, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи без самостійних вимог служби у справах дітей Стрийської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, 23 травня 1991р. народження, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Рєзвая) ОСОБА_5, 13 серпня 1998р. народження, зареєстрованої ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрований 16 серпня 2016 року у Стрийському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №283.

Прізвище ОСОБА_2, після розірвання шлюбу залишити без змін.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, разом з батьком ОСОБА_1, за адресою: 82400, Львівська область, м. Стрий, вул.. Обаля, 3/3.

Судові витрати залишити за сторонами.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Суддя ОСОБА_6