АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 671/1570/17
Провадження № 22-ц/792/576/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О.І. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., П'єнти І.В.,

секретар судового засідання Медведчук Н.Д.,

з участю: представника ОСОБА_3 ОСОБА_4,

позивача ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №671/1570/17 за апеляційною скаргоюОСОБА_3 на рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 05 лютого 2018 року (суддя Павлова А.С.) у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Волочиське комунальне підприємство ЖЕК про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної затопленням квартири.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача і представника відповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У жовтні 2017 року ОСОБА_5, звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначала, що вона із сім'єю проживає у житловому блоці АДРЕСА_1, що належить їй на праві власності. Поверхом вище у житловому блоці НОМЕР_1 проживає ОСОБА_6 24 липня 2017 року по вині відповідача у зв'язку з пошкодженням гнучкого шланга для підключення холодного водопостачання відбулося залиття її житлового приміщення. Внаслідок залиття житло потребує ремонту, матеріальна шкода складає 13690 грн. Завдано також моральну шкоду, оскільки перенесла сильний психологічний стрес, душевні страждання, які посилились від небажання відшкодувати збитки. Розмір моральної шкоди оцінює у 4000 грн.

Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 23 листопада 2017 до участі у розгляді справи в якості співвідповідачів залучено ОСОБА_3 і ОСОБА_7, а в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Волочиське комунальне підприємство ЖЕК.

Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 05 лютого 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 і ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 17190 грн, з яких: 15190 грн - майнова шкода, 2000 грн - моральна шкода. У задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6 відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

ОСОБА_3, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові з підстав, передбачених ст. 376 ЦПК України. Суд не врахував того, що акт обстеження Волочиським КП ЖЕК помешкання позивача від 26 липня 2017 року містить збільшений обсяг пошкоджень у порівнянні з тими, що відмічені на звороті заяви ОСОБА_6 від 25 липня 2017 року. Звіт про оцінку матеріальних збитків містить більший обсяг робіт, ніж передбачено в акті обстеження житлового блоку. Виявлені оцінювачем під час візуального обстеження пошкодження не можуть прийматися до уваги, оскільки таке обстеження проводилося через певний період часу (17 серпня 2017 року). Розрахунки відповідно до звіту проведені на підставі нормативного акту, який втратив чинність. Суд безпідставно не зменшив розмір відшкодування відповідно до ст. 1193 ЦК України.

Згідно з п.п. 8 п. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримала. ОСОБА_5 визнала її необґрунтованою у повному обсязі.

Інші учасники справи не з'явилися, про розгляд справи належним чином повідомлені.

Рішення суду в частині відмови в позові не оскаржується, а тому не переглядається апеляційним судом.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_5 є власником житлового блоку АДРЕСА_1.

Житловий блок АДРЕСА_2 є блоком спільного заселення, приватизований, де зареєстровано дві сім'ї, а саме: ОСОБА_3 (зареєстрована одна) і ОСОБА_7 (зареєстрований один).

24 липня 2017 року сталося залиття житлового приміщення позивача, причиною якого було пошкодження гнучкого водопровідного шланга у ванній кімнаті для підключення холодного водопостачання у житловому блоці НОМЕР_1.

Внаслідок залиття житлового блоку ОСОБА_5 замокли стіни, стеля, підлога у ванній кімнату, коридорі, двох кімнатах і кухні, а також двері у ванній кімнаті.

В результаті залиття житлового приміщення позивачеві завдано матеріальну та моральну шкоду, оскільки вона перенесла психологічний стрес, душевні страждання і вимушена докладати зусилля для відновлення попереднього стану житлового блоку.

Розмір матеріального збитку складає 13690 грн.

Наведене підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.10.2012 року, копією акту про залиття (аварію) від 27 липня 2017 року, складеного комісією ВКП ЖЕК, копією звіту про оцінку від 21 серпня 2017 року, проведеного спеціалістом ТОВ «Гудвіл», листом Волочиського КП ЖЕК від 22 листопада 2017 року.

При задоволенні позову суд виходив з того, що власність зобов'язує. Шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Згідно з ч. 4 і ч. 5 ст. 319, ст. 322 ЦК України, власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам громадян і зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1 і 2 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода задана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою статті (ч. 1 ст. 1167 ЦК України).

На підставі ч. 1 ст. 1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 не заперечує факт залиття квартири позивача по причині пошкодження гнучкого водопровідного шланга у ванній кімнаті для підключення холодного водопостачання у житловому блоці НОМЕР_1.

Належних, допустимих і достатніх доказів того, що шкоди завдано не з їх вини відповідачі не надали.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 і ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Надавши належну оцінку зібраним у справі доказам в їх сукупності, суд обґрунтовано прийшов до висновку про стягнення з відповідачів у солідарному порядку на користь позивача 15190 грн на відшкодування матеріальної шкоди і 2000 грн на відшкодування моральної шкоди з урахуванням характеру заподіяння моральної шкоди, характеру та об'єму моральних страждань. При визначенні розміру морального відшкодування суд виходив із засад розумності, виваженості і справедливості.

Доводи апеляційної скарги про збільшення обсягу робіт і відповідно завищення розміру матеріальної шкоди не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не підтверджені належними і допустимими доказами.

Не заслуговує на увагу посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на недопустимість доказу - акту оцінювача у зв'язку з тим, що він містить посилання на нормативний акт, який втратив чинність.

Визначення розміру збитків проведено оцінювачем також на підставі інших діючих нормативних актів. Доказів того, що посилання на нормативний акт, який втратив чинність, впливає на розмір збитків не надано.

Що стосується доводів апеляційної скарги про наявність підстав для зменшення розміру відшкодування відповідно до ст. 1193 ЦК України, то це є правом суду з урахуванням обставин справи.

Рішення суду ухвалене відповідно до норм матеріального права із додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційних скарг немає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 05 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 травня 2018 року.

Суддя-доповідач /підпис/ О.І. Талалай

Суддя /підпис/ А.П. Корніюк

Суддя /підпис/ І.В. П'єнта

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.І.Талалай