Єдиний унікальний номер 234/2218/18 Номер провадження 22-ц/775/699/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2018 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого: Мальованого Ю.М.,

суддів: Соломахи Л.І., Космачевської Т.В.,

розглянувши у приміщенні суду у м. Бахмут Донецької області в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 21 лютого 2018 року у справі № 234/2218/18 про повернення зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Україна, Кабінету Міністрів України, ОСОБА_2 Російська Федерація, Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, поданої у справі за позовом Управління соціальної політики Тернопільської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення переплачених бюджетних коштів (суддя Чернобай А.О.), -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Краматорського міського суду Донецької області перебуває цивільна справа за позовом Управління соціальної політики Тернопільської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення переплати бюджетних коштів, в якому позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 надмірно виплачені кошти щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 38 400 грн.

21 лютого 2018 року відповідачем ОСОБА_1, від імені якої діє адвокат ОСОБА_3, до суду подано зустрічний позов до ОСОБА_2 Україна, Кабінету Міністрів України, ОСОБА_2 Російська Федерація, Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади. У зустрічній позовній заяві відповідач зазначила, що до неї предявлені безпідставні вимоги про стягнення переплаченої щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. У звязку з активною фазою АТО вона змушена була з сімєю в травні 2014 року виїхати до м. Тернополя. Рахунки були заморожені, а виплати заборгованості почалися лише з серпня 2014 року. На думку позивача ОСОБА_2 Україна, уряд не виконували вимог ст. 22 Конституції України. Відповідно Законів України зазначені обставини виникли з вини дій держави-агресора, тобто Російської Федерації. Крім того, відповідач зазначає, що у звязку з вказаними подіями їй спричинено моральну шкоду, оскільки змінився весь уклад її життя: вона отримала статус тимчасово переміщеної особи, однак тривалий час не могла знайти житло, її звернення по інстанціям про допомогу результатів не мали. Відсутність механізму та відповідальних осіб для вирішення її проблем спричинило їй немало страждань. Моральні страждання вона оцінює і 100 000 грн. На підставі викладеного відповідач ОСОБА_1 просила стягнути солідарно з ОСОБА_2 Україна та ОСОБА_2 Російська Федерація 85 800 грн. у відшкодування спричиненого матеріальної шкоди та у відшкодування моральної шкоди 100 000 грн., загалом 185 800 грн.

21 лютого 2018 року ухвалою Краматорського міського суду Донецької області зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Україна, Кабінету Міністрів України, ОСОБА_2 Російська Федерація, Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди повернуто відповідачу ОСОБА_1 на підставі частини 3 ст. 194 ЦПК України.

Повертаючи зустрічну позовну заяву, суд виходив з того, що первісний та зустрічний позов не взаємоповязані, виникли з різних правовідносин, вимоги за позовами не можуть зараховуватися та задоволення зустрічного позову не може виключити повністю або частково задоволення первісного позову, обєднання в одно провадження даних позовів ускладнить та затягне розгляд первісного позову. Крім того. в ухвалі судом зазначено, що будь-яких позовних вимог до позивача за первісним позовом - Управління соціальної політики Тернопільської міської ради відповідачем у зустрічному позові не заявлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням відповідач ОСОБА_1, від імені якої діє адвокат ОСОБА_3, в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 21 лютого 2018 року та передати справу на новий розгляд по суті у іншому складі суду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилаючись на порушення норм процесуального права, зазначив, що вважає доводи суду неспроможними з наступних підстав:

- заподіяння моральної шкоди відповідач ОСОБА_1 повязує з неправомірними діями позивача за первинним позовом, а саме, в порушення Закону України «Про захист персональних даних» Управління соціальної політики відкрило інформацію про виплати допомоги родині ОСОБА_1, що стало предметом публічного обговорення;

- у розвязанні війни на Донеччині або АТО нема вини сімї ОСОБА_1, які перетворилися у біженців і змушені були жити на допомогу. Винними у даній ситуації відповідач вважає ОСОБА_2 Україна та ОСОБА_2 Російська Федерація, яких національне законодавство пропонує залучати як субєкт права в якості сторони у справі;

- у сімї ОСОБА_1 нема можливості розрахуватися за грошовими вимогами Управління соціальної політики і тільки задоволення зустрічних позовних вимог може зарахувати вимоги по первинному позову.

Копія ухвали про відкриття апеляційного провадження від 16 квітня 2018 року разом з копією апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 направлено сторонам по справі (а. с. 29-30, 31-32, 33-34, 39). Відзиви в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшли.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 ст. 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, к такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1, від імені якої діє адвокат ОСОБА_4 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 193 ЦПК України відповідач має право предявити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємоповязані і спільний розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду обєднуються в одне провадження з первісним позовом.

Таким чином, зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, який подається у строк для подання відзиву та заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом, оскільки задоволення його вимог виключає задоволення вимог позивача.

З матеріалів справи вбачається, що в первісному позові Управління соціальної політики Тернопільської міської ради до ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача суму надміру виплачених коштів щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

У поданому до суду зустрічному позові відповідач ОСОБА_1 просить стягнути солідарно з ОСОБА_2 Україна, Кабінету Міністрів України, ОСОБА_2 Російська Федерація матеріальну шкоду у розмірі 85 800 грн. та у відшкодування моральної шкоди 100 000 грн.

Колегія суддів вважає, що у даному випадку, з урахуванням предмету та підстав зазначених у первісному та зустрічному позовах, задоволення зустрічного позову не може виключити частково або повністю задоволення первісного позову. Вимоги заявлені відповідачем у зустрічній позовній заяві та вимоги за первісним позовом виникають з різних правовідносин.

Відповідно частини 3 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частини першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику.

Вищезазначене правомірно враховано судом першої інстанції, у звязку з чим суд дійшов вірного висновку про те, що основні та зустрічні вимоги не є взаємоповязаними.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції. З тексту зустрічної позовної заяви, її резолютивної частини, вбачається, що відповідачем фактично вимоги про солідарне стягнення матеріальної та моральної шкоди предявлені до відповідачів, а саме ОСОБА_2 Україна, Кабінету Міністрів України та ОСОБА_2 Російська Федерація. Тому довід апеляційної скарги, що судом помилково не враховано те, що у зустрічній позовній заяві не заявлені вимоги до позивача за первісним позовом є неспроможним.

Крім того, колегія суддів також вважає неспроможним довід апеляційної скарги про те, що у звязку з відсутністю можливості розрахуватися за грошовими вимогами Управління соціальної політики, задоволення зустрічних позовних вимог може зарахувати вимоги за первісним позовом.

Таким чином Краматорським міським судом Донецької області 21 лютого 2018 року ухвалено законне і обґрунтоване судове рішення у відповідності до норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 21 лютого 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосереднього до Верховного Суду.

Головуючий: Ю.М. Мальований

Судді: Л.І. Соломаха

ОСОБА_5

Повне судове рішення складено 16 травня 2018 року

Головуючий: Ю.М. Мальований