БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2/361/390/18, cправа № 361/4604/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«17» квітня 2018 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

при секретарях: Харченко Т.В., Деменковій Ю.І., Телепі Т.А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору - державний нотаріус Десятої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_3;

за участю - представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: державний нотаріус Десятої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, про визнання недійсним договору дарування нерухомого майна та скасування державної реєстрації речових прав на це майно, скасування свідоцтв про право на спадщину та державної реєстрації права власності на майно,

в с т а н о в и в:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, в якому з урахуванням збільшень просить визнати недійсним з моменту укладення договір дарування 1/3 частини житлового будинку № 17 по вулиці Мельника Михайла (колишня назва вулиці Коккінакі) у місті Бровари Київської області, укладений на імя ОСОБА_5 від 25 червня 1956 року; скасувати свідоцтво про право на спадщину № 3-909 від 06 жовтня 2016 року видавник: Десята київська державна нотаріальна контора та свідоцтво про право на спадщину 1/6 частки житлового будинку № 17 по вулиці Мельника Михайла (колишня назва вулиці Коккінакі) у місті Бровари Київської області; скасувати свідоцтво про право на спадщину

№ 3-911 від 06 жовтня 2016 року видавник: Десята київська державна нотаріальна контора та свідоцтво про право на спадщину 1/6 частки житлового будинку № 17 по вулиці Мельника Михайла (колишня назва вулиці Коккінакі) у місті Бровари Київської області; скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на 1/3 частку житлового будинку за вищевказаною адресою.

В обґрунтування вимог зазначається, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 1-2048 від 19 жовтня 2016 року позивачу належить 4/6 частки житлового будинку з відповідними надвірними будівлями та спорудами № 17 по вулиці Мельника Михайла (колишня назва вулиці Коккінакі) у місті Бровари Київської області. Попереднім власником вказаної частини житлового будинку була ОСОБА_6, якій відповідно до свідоцтва про право власності на будівництво, виданого виконкомом Броварської міської ради депутатів трудящих від 27 січня 1951 року належала Ѕ частка та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом ОСОБА_7 від 28 травня 1986 року, зареєстрованого у реєстрі № 1-1725 належала 1/6 частка. Після оформлення права власності на вищевказане нерухоме майно позивач дізнався, що відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 06 жовтня 2016 року, зареєстрованих за номерами № 3-909 та № 3-911, 1/3 частка житлового будинку належить ОСОБА_2 Попереднім власником цієї частки житлового будинку на підставі договору дарування, посвідченого Броварською державною нотаріальною конторою від 25 червня 1956 року була ОСОБА_5 Позивач вважає, що договір дарування від 25 червня 1956 року є недійсним, оскільки укладений з метою суперечною закону, а саме статей 61, 62 Цивільного кодексу УРСР 1922 року. ОСОБА_6 не була освідомленою про укладення договору дарування, своєї згоди на відчуження як співвласник не давала. У спірному правочині міститься підпис дарувальника, при цьому підпис обдарованої відсутній. ОСОБА_5 та члени її сімї у будинку ніколи не проживали, не брали участі у його утриманні, проведенні поточних та капітальних ремонтних робіт. З підстав визнання недійсним договору дарування нерухомого майна, скасування свідоцтв про право на спадщину та державної реєстрації права власності на майно, позивач змушений звернутися до суду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити у задоволенні позову з підстав його необґрунтованості.

Третя особа державний нотаріус Десятої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася у визначеному законом порядку. У матеріалах справи містяться листи завідувача Десятої київської державної нотаріальної контори про розгляд даної справи за відсутності представника нотаріальної контори.

Вислухавши пояснення позивача, його представника, заперечення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна за адресою: Київська область, місто Бровари, вулиця Михайла Мельника, 17 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19 жовтня 2016 року, виданого Броварською міською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого у реєстрі № 1-2048 позивачу на праві приватної спільної часткової власності належить 4/6 частки вищевказаного житлового будинку. 1/3 частка вказаного нерухомого майна на праві приватної спільної часткової власності відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 жовтня 2016 року, виданого Десятою київською державною нотаріальної конторою, зареєстрованого за № 3-909 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 жовтня 2016 року, виданого Десятою київською державною нотаріальної конторою, зареєстрованого за № 3-911, зареєстрована за відповідачем у справі ОСОБА_2

Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області № 658 від

08 листопада 2016 року надано адреси обєктам нерухомого майна у місті Бровари по вулиці Михайла Мельника, 17 власнику ОСОБА_1 на 4/6 частки «вулиця Мельника Михайла, 17/1» (а.с.18).

З матеріалів справи вбачається, що рішенням № 2 виконкому Броварської селищної ради депутатів трудящих від 27 січня 1951 року визнано право власності за ОСОБА_8 й ОСОБА_9 в рівних частинах на домоволодіння по вулиці Коккінакі, 13 у місті Бровари Київської області (а.с.88).

05 лютого 1951 року ОСОБА_8 й ОСОБА_9 на підставі вказаного рішення виконкому Броварської селищної ради, видано два окремі свідоцтва про право власності на будівлю у розмірі половини будинку по вулиці Коккінакі, 13 у місті Бровари Київської області, записані у реєстрову книгу № 855 (а.с.12, 154).

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28 травня 1986 року

ОСОБА_6, як спадкоємець майна ОСОБА_8, отримала у власність 1/6 частку будинку

№ 17 по вулиці Коккінакі у місті Бровари Київської області (а.с.89).

Відповідно до оскаржуваного правочину дарування від 25 червня 1956 року, посвідченого нотаріусом Броварської державної нотаріальної контори, за реєстровим номером 967 ОСОБА_8 подарував ОСОБА_10 належну 1/3 частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: селище Бровари, вулиця Коккінакі, 13 та складається із одного жилого будинку. Вказаний правочин містить у собі підпис дарителя та обдарованого (а.с.153).

Як вбачається із нотаріальної справи, надісланої із Київського обласного державного нотаріального архіву, дружина ОСОБА_8 ОСОБА_11 надавала згоду на дарування частки цього будинку набутого у шлюбі (а.с.157). На підставі вказаного договору дарування ОСОБА_10 зареєструвала право власності на 1/3 частку домоволодіння, про що свідчить довідка, видана Переяслав-Хмельницьким міським бюро технічної інвентаризації

26 липня 1956 року (а.с.56).

При розгляді даної справи по суті встановлено, що ОСОБА_10 отримала у дар від ОСОБА_8 1/3 частину житлового будинку, зареєструвала своє право власності у порядку, визначеному законодавством, яке діяло на той час. У подальшому відповідач ОСОБА_2 як спадкоємець майна померлого 25 жовтня 2014 року ОСОБА_12, який фактично прийняв спадщину ОСОБА_5, але не оформив юридично і як спадкоємець ОСОБА_5 отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що складається в цілому із

1/3 частки (по 1/6 частці) житлового будинку № 17 по вулиці Мельника Михайла (колишня назва вулиці Коккінакі) у місті Бровари Київської області.

Як на підставу недійсності договору дарування позивач посилається на норми статті 30 Цивільного кодексу УРСР 1922 року, якою передбачено, що правочин є недійсний, коли він учинений з метою суперечною закону, або в обхід закону, а також, коли правочин направлений до очевидної шкоди для держави.

Доказів, які б свідчили, що правочин дарування не відповідав вимогам чинного на час його укладення цивільного законодавства, а саме Цивільного Кодексу УРСР 1922 року (Постанова ЦВК УРСР від 16 грудня 1922 року ЗУ УРСР 1922 року, № 55) позивач до суду не надав. Статтями 61 й 62 Цивільного кодексу УРСР 1922 року урегульовані правовідносини спільної власності. Нормами вказаних статей безпосередньо не передбачено отримання згоди іншого співвласника на відчуження власного майна шляхом дарування. При цьому судом враховується, що ОСОБА_8 був власником Ѕ частки будинку, його частка була визначена у окремому правовстановлюючому документі, отже він мав право розпорядитися належним йому на праві спільної власності нерухомим майном у визначений спосіб. Посилання на Інструкцію «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», суд вважає необґрунтованим, так як станом на 25 червня 1956 року такого документу не існувало.

Заявляючи вимогу про визнання недійсним договору дарування від 25 червня

1956 року, позивач також посилається на норми статей 203, 215, 2016 Цивільного кодексу України 2004 року. У даному випадку зазначені норми законодавства не підлягають застосуванню, оскільки договір був укладений у 1956 році.

Посилання позивача на ті обставини, що обдарована ОСОБА_10 ніколи не проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1, не можуть слугувати підставою для недійсності договору, так власник у межах, встановлених законом має право володіти користуватися і розпоряджатися належним йому майном.

Заявлені позивачем підстави недійсності правочину дарування від 25 червня 1956 року, суд вважає надуманими, а позовні вимоги необґрунтованими. При цьому судом також враховується, що позивач у порядку спадкування набув право власності на частину будинку лише у 2016 році, спірним договором, укладеним у 1956 році будь-яке речове право позивача як спадкоємця ОСОБА_6 не порушено.

Позивач не скористався наданими йому правами, не обґрунтував свої позовні вимоги, не надав суду доказів на їх підтвердження, оскільки згідно із частиною першою 1 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до частини третьої статті 12, частин першої, пятої, сьомої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Враховуючи викладене, правові підстави для визнання недійсним договору дарування, скасування свідоцтв про право на спадщину за законом та скасування реєстрації права власності відповідача на нерухоме майно відсутні.

На підставі викладеного та керуючись статтями 141, 263-265 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин