Номер провадження: 22-ц/785/4476/18
Номер справи місцевого суду: 503/1982/17
Головуючий у першій інстанції Гура А. І.
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравець Ю.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кодимського районного суду Одеської областівід 09 лютого 2018 року (суддя Гура А.І.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до комунального позашкільного навчального закладу «Одеський міський дитячий оздоровчо-спортивний комплекс «Вікторія», третя особа - директор КПНЗ «Одеський МДОСК «Вікторія» Саркісян Петрос Аветісович про визнання незаконним наказу та скасування наказу

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до комунального позашкільного навчального закладу «Одеський міський дитячий оздоровчо-спортивний комплекс «Вікторія», третя особа - директор КПНЗ «Одеський МДОСК «Вікторія» Саркісян П.А. про визнання незаконним наказу та скасування наказу. Позивач зазначала, що згідно з наказом №95 від 30 травня 2016 року вона 30 червня 2016 року була прийнята на посаду вихователя. 03 січня 2017 року відповідачем було видано наказ №8 про призначення її відповідальною за пожежну безпеку КПНЗ «Одеський МДОСК «Вікторія». Строк повноважень встановлено з 11 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року. Даним наказом ОСОБА_5, відповідальна особа з охорони праці, була зобов'язана провести цільовий інструктаж по пожежній безпеці з нею та провести перевірку знань з питань пожежної безпеки. Такий інструктаж та проведення перевірки знань у неї проведено не було. В обґрунтування позову ОСОБА_3 посилалася на те, що оскаржуваний наказ був прийнятий на підставі ЗУ «Про пожежну безпеку України», стаття 2 якого передбачала, що забезпечення пожежної безпеки підприємств, установ, організацій покладається на їх керівників і уповноважених ним осіб. Зазначений Закон втратив чинність 01 червня 2013 року у зв'язку з прийняттям Кодексу цивільного захисту України. Чинне на момент прийняття оскаржуваного наказу законодавство закріплювало обов'язок відповідача створити підрозділ з питань цивільного захисту, який би здійснював організацію цивільного захисту, який включає в себе і забезпечення протипожежної безпеки. Цим же Кодексом не передбачено призначення суб'єктом господарювання особи, відповідальної за пожежну безпеку. Розділом 6 Статуту відповідача передбачено, що дотримання норм протипожежної безпеки забезпечує директор. Відповідно до пункту 1 Типового положення про підрозділ з питань цивільного захисту суб'єкта господарювання, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20 квітня 2017 року №325, з метою організації заходів цивільного захисту суб'єктом господарювання, віднесеним до відповідної категорії цивільного захисту, його керівником утворюється підрозділ з питань цивільного захисту, який є самостійним структурним підрозділом суб'єкта господарювання, а у випадках, передбачених Кодексом цивільного захисту України призначається особа з питань цивільного захисту. Оскаржуваним наказом вона була призначена єдиною відповідальною за пожежну безпеку відповідача, тобто на неї фактично було покладено обов'язки керівника підрозділу з питань цивільного захисту. Відповідно до Типового положення, керівник підрозділу з питань цивільного захисту повинен мати повну вищу освіту та стаж роботи у сфері цивільного захисту не менше 2 років, оскільки вона не мала стаж роботи у сфері цивільного захисту, то не повинна була призначена керівником підрозділу з питань цивільного захисту або ж особою з питань цивільного захисту. Пунктом 4 оскаржуваного наказу передбачено проведення інструктажу по пожежній безпеці з нею та перевірки її знань з питань пожежної безпеки. Такий інструктаж та перевірка знань проведені не були. Про порушення її прав як працівника відповідач, у зв'язку з прийняттям оскаржуваного наказу їй стало відомо після консультацій з адвокатом 22 вересня 2017 року. Посилаючись на ці обставини, просила визнати незаконним та скасувати наказ комунального позашкільного навчального закладу «Одеський міський дитячий оздоровчо-спортивний комплекс «Вікторія» №8 від 03 січня 2017 року про призначення відповідального за пожежну безпеку КПНЗ «Одеський МДОСК «Вікторія».

Справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження.

Рішенням Кодимського районного суду Одеської областівід 09 лютого 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до КПНЗ «Одеський МДОСК «Вікторія», третя особа - директор КПНЗ «Одеський МДОСК «Вікторія» Саркісян П.А. про визнання незаконним наказу та скасування наказу відмовлено в повному обсязі у зв'язку з необґрунтованістю вимог.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити позов, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що судом не надано мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеним позивачем щодо наявності підстав для задоволення позову, а тому рішення підлягає скасуванню.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, передбачене п.14 ч.1 ст.353 ЦПК України, в редакції Закону №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, який набрав чинності з 15.12.2017 року, тому справу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ч.13 ст.7, ч.2 ст.369 цього Кодексу без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

В порядку п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку п.8 розділу Х111 Перехідних положень Цивільно-процесуального кодексу України.

Справа розглядається апеляційним судом Одеської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 375ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що відповідно до наказу №95-к від 30 червня 2016 року КПНЗ «Одеський МДОСК «Вікторія», ОСОБА_3 прийнята на роботу вихователем з 03 червня 2016 року (а.с. 12).

Відповідно до наказу №8 від 03 січня 2017 року КПНЗ «Одеський МДОСК «Вікторія» «Про призначення відповідального за пожежну безпеку КПНЗ «Одеський МДОСК «Вікторія»» ОСОБА_3 призначено відповідальною особою за пожежну безпеку, з яким вона ознайомилась в той же день, про що свідчить її підпис (а.с.11).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1, виданого Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області14 листопада 2017 року, після реєстрації шлюбу з ОСОБА_7, ОСОБА_3 присвоєно прізвище «ОСОБА_3», актовий запис №3247 (а.с.81).

Згідно частини 1 статті 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Як роз'яснено в пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 06.11.92 «Про практику розгляду судами трудових спорів» встановлені статтями 228, 223 КЗпП строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов'язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Передбачений ст.233 КЗпП місячний строк поширюється на всівипадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору. Розглядаючи трудові спори після їх попереднього розгляду в КТС, суд з'ясовує і обговорює додержання і причини пропуску як для десятиденного строку звернення до судуза вирішенням трудового спору, так і тримісячного строку звернення до КТС (ст.225 КЗпП), якщо останньою він не був поновлений. Якщо місячний чи тримісячний строк пропущено безповажних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав. Коли пропущений десятиденний строк не буде поновлено, заява відповідно до ст.85 ЦПК і ст.228 КЗпП залишається без розгляду. Оскільки при пропуску місячного і тримісячного строку у позові може бути відмовлено за безпідставністю вимог, суд з'ясовує не лише причини пропуску строку, а всі обставини справи права і обов'язки сторін. При пропуску передбаченого ст.225 КЗпП десятиденного строку без поважних причин необхідності у з'ясуванні інших обставин справи не має.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання незаконним наказу та скасування наказу, суд виходив з того, що позивачкою оскаржується саме наказ №8 КПНЗ «Одеський МДОСК «Вікторія» «Про призначення відповідального за пожежну безпеку КПНЗ «Одеський МДОСК «Вікторія»», згідно до якого позивачка призначена відповідальною особою за пожежну безпеку, а не окремі його пункти, згідно яких цей наказ буде виконуватись.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Посилання позивача на те, що при виданні оскаржуваного наказу були порушенні вимоги Типового положення про підрозділ з питань цивільного захисту суб'єкта господарювання, є безпідставними, оскільки зазначений документ затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20 квітня 2017 року №325, а наказ про призначення ОСОБА_3 відповідальною особою за пожежну безпеку КПНЗ «Одеський МДОСК «Вікторія» був виданий 03 січня 2017 року. Тобто, зазначений доказ, наданий позивачем, на думку суду є неналежним.

Суд прийшов до вірного висновку щодо вимог позивача про поновлення строку звернення до суду, так як причини його пропуску є необґрунтованими, оскільки про існування наказу №8 від 03 січня 2017 року, ОСОБА_3 стало відомо 03 січня 2017 року, про що свідчить підпис позивача в самому наказі. Тобто, про існування оскаржуваного наказу, а також про його зміст, позивачеві стало відомо саме 03 січня 2017 року, яких-небудь причин, що перешкоджали ОСОБА_3, звернутися до суду з позовом про визнання цього наказу незаконним не було.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Більш того, наказ, який оскаржує позивачка, був предметом дослідження по кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_2, та по якій був винесений вирок 24 квітня 2018 року.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину признала.

Дана справа була розглянута у відповідності до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з'ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає.

З мотивувальної частини вироку суду вбачається, що Київським РВ ГУ ДСНС України в Одеській області у період з 20.06.2017 по 23.06.2017 року разом із директором Саркісян П.А., відповідальною по охороні праці ОСОБА_5 та відповідальною особою за правила пожежної безпеки ОСОБА_2 в черговий раз проведено планову перевірку території, будівель, споруд, підсобних та побутових приміщень закладу «Одеський міський дитячий оздоровчо-спортивний комплекс «Вікторія».

За результатами перевірки було складено припис № 73 від 23.06.2017 року «Про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки», якими в черговий раз констатувалися порушення, які необхідно усунути з одночасними вказівками дати, з якої пропонувалося до виконання та строку усунення порушень. відповідно до протоколу серії ОД № 001661/56 від 23.06.2017 року про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 188-8 КУпАП, старший вихователь ОСОБА_2 з вказаним протоколом погодилась, заяви і клопотання від останньої не надійшли.

Також, старшому вихователю ОСОБА_2 вручено особисто постанову про накладення адміністративного стягнення серії ОД № 001661/56 від 23.06.2017 року, відповідно до якої вона щиро розкаялась у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-8 КУпАП, притягнута до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 51 гривні. Зауважень від останньої на вказану постанову також не надійшло та у подальшому, 29.06.2017 року сплачено відповідний штраф.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що суд, відхиляючи аргументи, посилається лише на один аргумент з боку позивача, що на думку є неналежним, а саме на наказ від 20.04.2017 року №325, а також, що суд не надав жодної оцінки на основним аргументам позивача, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки по-перше ОСОБА_2 оскаржує саме наказ №8 КПНЗ «Одеський МДОСК «Вікторія» «Про призначення відповідального за пожежну безпеку КПНЗ «Одеський МДОСК «Вікторія», згідно до якого позивачка призначена відповідальною особою за пожежну безпеку, однак окремі його пункти, згідно яких цей наказ буде виконуватись не оскаржує, по-друге ОСОБА_2 щодо вимог про поновлення строку звернення до суду зазначила причини, які є необґрунтованими, оскільки про існування наказу №8 від 03 січня 2017 року вона дізналася в той же день, про що судом в рішенні суду було зазначено.

Інші доводи апеляційної скарги також не заслуговують на увагу, оскільки вони також є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до суду надано не було.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення рішення суду, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційної скарги доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, та задоволенню не підлягають, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- залишити без задоволення.

РішенняКодимського районного суду Одеської областівід 09 лютого 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ Ю.І. Кравець

Повний текст судового рішення складено 10 травня 2018 року