АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 615/339/17 Головуючий суддя І інстанції Товстолужський
Провадження № 22-ц/790/367/18 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: Спори, що виникають із договорів
позики, кредиту, банківського вкладу
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Піддубного Р.М.,

суддів: Котелевець А.В., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Кравченко О.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 615/339/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_2, про звернення стягнення на предмет застави, з апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення Валківського районного суду Харківської області від 01 серпня 2017 року в складі судді Товстолужського О.В., -

встановив:

У березні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулося до суду з позовом, мотивуючи який зазначило, що 11 березня 2008 року між закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (ЗАТ «ОТП Банк»), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (ПАТ «ОТП Банк»), та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № CL-702/736/2008, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 100 000 доларів США та зобовязався повернути вказану суму у строк до 11 березня 2015 року.

Того ж дня між тими самими сторонами було укладено договір застави № РCL-702/736/2008, предметом якого автомобіль «Lexus LS460L», державний номерний знак НОМЕР_1. За умовами укладених 12 листопада 2010 року договору купівлі-продажу кредитного портфелю та договору відступлення права вимоги ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за вказаними вище кредитним договором та договором застави.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 18 квітня 2014 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № CL-702/736/2008 від 11 березня 2008 року у розмірі 3 700 149 грн. 65 коп.

Посилаючись на те, що предмет застави без згоди заставодержателя ОСОБА_2 було відчужено, останнім власником автомобіля є ОСОБА_1, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просило в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № CL 702/736/2008 від 11 березня 2008 року у розмірі 3 700 149 грн. 65 коп. звернути стягнення на автомобіль марки «Lexus» модель «LS460L», номер кузова НОМЕР_2, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3, що належить на праві власності ОСОБА_1, шляхом продажу вказаного автомобіля ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з укладенням договору купівлі-продажу з будь-якою особою-покупцем, з наданням усіх повноважень продавця (у тому числі, але не виключно: отримання дубліката свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, дублікату правовстановлюючих та інших документів, зняття автомобіля з обліку в органах ДАІ України, здійснення платежів, тощо); вилучити у ОСОБА_1 та передати ТОВ «ОТП Факторинг Україна» комплект ключів від вказаного автомобіля; передати предмет застави автомобіль марки «Lexus» модель «LS460L», державний номерний знак НОМЕР_3 ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в управління до його реалізації.

Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 01 серпня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «ОТП Факторинг Україна», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким заявлений позов задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначило, що відповідно до ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи, а тому висновок суду про відсутність підстав для задоволення позову є помилковим.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що 11 березня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № CL-702/736/2008, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 100 000 доларів США та зобовязався повернути вказану суму у строк до 11 березня 2015 року.

Того ж дня, з метою забезпечення виконання зобовязання за вказаним кредитним договором між ОСОБА_2 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» було укладено договір застави транспортного засобу № РСL- 702/736/2008, предметом якого є легковий автомобіль «Lexus LS460L», 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1.

12 березня 2008 року відомості про заборону відчуження предмета застави було внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

12 листопада 2010 року між ТОВ «ОТП Факторинг» та ПАТ «ОТП Банк» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю та договір про відступлення права вимоги, з у мовами яких позивач набув право вимоги за кредитним договором № CL-702/736/2008 та договором застави № РСL- 702/736/2008.

Встановлено також, що автомобіль, який є предметом застави було відчужено без згоди заставодержателя, останнім його власником є відповідач ОСОБА_1

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанцій виходив з того, що відповідач ОСОБА_1 правомірно набув право власності на предмет застави, яка у звязку з цим припинилась, позовних вимог про визнання правочину ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не заявлено, а тому відсутні підстави для звернення стягнення на спірний автомобіль.

Проте погодитись з такими висновками не можна з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 572 ЦК України та статті 1 Закону України «Про заставу» застава є способом забезпечення зобовязань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно з частиною 2 статті 586 ЦК України заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджуватися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частин першої, другої статті 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Згідно із частиною першою статті 589 ЦК України в разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до частин 1, 2 статті 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом .

Статтею 27 Закону України «Про заставу» передбачено, що застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги.

Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобовязань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

За змістом статті 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобовязання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом.

Обтяжувач набуває права вимагати виконання забезпеченої обтяженням вимоги незалежно від настання строку виконання в разі, якщо порушено провадження у справі про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов'язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом.

На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом.

За таких обставин реалізація майна, що є предметом застави, яка проведена боржником, який не мав на це права без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже, на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених статтями 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Згідно зі статтею 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.

Як убачається з матеріалів справи, рішенням Київського районного суду міста Харкова від 18 квітня 2014 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № CL-702/736/2008 від 11 березня 2008 року у розмірі 3 700 149 грн. 65 коп.

Відповідно до висновків судової авто товарознавчої експертизи ринкова вартість автомобіля марки «Lexus» моделі «LS460L», номер кузова НОМЕР_2, 2007 року випуску, становить 422378 грн.

Отже, встановивши, що предмет застави було відчужено ОСОБА_2 без згоди заставодержателя, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для звернення стягнення на спірний автомобіль з метою погашення заборгованості за кредитним договором.

За таких обставин апеляційна скарга ТОВ «ОТП Факторинг» підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» підлягають стягненню судові витрати, повязані з оплатою судового збору та проведення судової експертизи, у розмірі 6083 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» задовольнити.

Рішення Валківського районного суду Харківської області від 01 серпня 2017 року скасувати.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» задовольнити. частково

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № CL 702/736/2008 від 11 березня 2008 року у розмірі 3 700 149 грн. 65 коп. звернути стягнення на автомобіль марки «Lexus» модель «LS460L», номер кузова НОМЕР_2, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3, що належить на праві власності ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_4, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом продажу вказаного автомобіля Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» з укладенням договору купівлі-продажу з будь-якою особою-покупцем за початковою ціною 422378 грн., з наданням усіх повноважень продавця (у тому числі, але не виключно: отримання дубліката свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, дублікату правовстановлюючих та інших документів, зняття автомобіля з обліку в органах ДАІ України, здійснення платежів, тощо).

Вилучити у ОСОБА_1 та передати Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» комплект ключів від вищевказаного автомобіля.

Передати предмет застави автомобіль марки «Lexus» модель «LS460L», номер кузова НОМЕР_2, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» в управління до його реалізації.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» судові витрати у розмірі 6083 грн. 60 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 травня 2018 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

ОСОБА_3