Справа № 149/704/18
Провадження №2/149/396/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15.05.2018 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вергелеса В.О.,

за участю секретаря Парфьонової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Уланівської сільської ради Хмільницького району, про визначення розміру часток у спільній сумісній власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_1, ОСОБА_3 звернулися до суду із позовом до Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області про визначення розміру часток у спільній сумісній власності. Свій позов мотивували тим, що на підставі наказу виконавчого комітету Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області № 12 від 21.12.1994 року позивачі разом із покійним ОСОБА_5 скористались правом на приватизацію державного житлового фонду та отримали на праві сумісній власності 57/1000 долі будинку за адресою: АДРЕСА_1, в якій позивачі з ОСОБА_5 постійно проживали. На виконання наказу виконавчого комітету Уланівської сільської ради Хмільницького району № 12 від 21.12.1994 року позивачам та ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право власності на житло № б/н від 19.01.1995 року. Згідно даного свідоцтва позивачам та ОСОБА_1 вказана квартира була передана в спільну сумісну власність. Свідоцтво про право власності на житло було зареєстровано в Хмільницькому відділенні ВООБТІ. При видачі свідоцтва про право власності на житло частки власності у квартирі між співвласниками визначені не були. У свідоцтві лише зазначено співвласників, без розміру їх часток. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер співвласник житлового будинку - ОСОБА_5. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме частина квартири в АДРЕСА_1. Спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_5, який прийняв спадщину є його син - позивач ОСОБА_1, який подав заяву про прийняття спадщини. Звернувшись до нотаріальної контори та пред'явивши необхідні документи, ОСОБА_1 роз'яснили, що він не може успадкувати частку квартири, що належала батькові, так як для цього обов'язковою умовою являється визначення ідеальних часток, які належали покійному та йому. При видачі свідоцтва про право власності на житло частки, які належать співвласникам визначені не були, що наразі перешкоджає оформити його право на спадщину. Оскільки один із співвласників квартири помер, відповідно в нотаріальному порядку визначити ідеальні частки квартири не представляється можливим. За таких обставин позивачі вимушені звернутися до суду з позовом для визначення часток у спільній квартирі.

Справа розглядається в порядку спрощеного провадження без повідомлення осіб, які беруть участь у справі.

Відповідач Уланівська сільська рада подала заяву, якою проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва на право власності на житло № б/н від 19.01.1995 року позивачам по справі ОСОБА_1, ОСОБА_1, ОСОБА_3 та померлому ОСОБА_5, на праві спільної сумісної власності належить 57/1000 долі будинку, а саме квартира № АДРЕСА_1 ( а.с. 4 ).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 виданим Уланівською сільською радою, Хмільницького району Вінницької області 20.05.1996 року (а.с. 7).

Оскільки за життя померлої не було укладено письмового договору про виділ у натурі часток з нерухомого спільного майна, а співвласники позивачі по справі, то слід вважати їхні частки у спільній сумісній власності, тобто квартири № АДРЕСА_1 рівними, а саме те, що кожному співвласнику належить по 1/4 вищеназваної квартири.

Згідно до вимог ст.ст. 355, 357, 364, 370 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

За ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Зважаючи на вищезазначене, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що позивачі є співласниками у спільному сумісному майні, відповідач визнав позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб, позивачами доведено викладені в позовній заяві обставини, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 355, 357, 364, 370 ЦК України, ст. ст. 1-12, 76-81,133-142, 258-259, 263-268, 353-354 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити.

Визначити розмір ідеальних часток у праві спільної сумісної власності на квартиру № АДРЕСА_1 за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5, по 1/4 частки в кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Вергелес В. О.