РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Дорошинської В.Е.

при секретарі Кирпиченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію «Дельта Банк» ОСОБА_2, АТ «Дельта Банк» про захист прав споживача, стягнення інфляційних витрат та трьох процентів річних, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про захист прав споживача, стягнення інфляційних витрат та трьох процентів річних, мотивуючи тим, що 17 лютого 2015 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір №012-21061-170215 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у доларах США, предметом якого є розміщення вкладу в сумі 6 500 доларів США, на строк до 19 березня 2015 року із виплатою відсотків. Згідно платіжного доручення №45975458 від 17 лютого 2017 року на рахунок перераховані кошти в сумі 6 500 доларів США.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 2 березня 2015 року №150 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 2 березня 2015 року прийнято рішення №51 про запровадження з 3 березня 2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 2 жовтня 2015 року №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 2 жовтня 2015 року прийнято рішення №181 «Про початок здійснення процедури ліквідації AT «Дельта Банк», відповідно до якого призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації AT «Дельта Банк» ОСОБА_2 (далі по тексту - уповноважена особа Фонду).

За наслідками засідання комісії з перевірки правочинів за вкладними операціями AT «Дельта Банк», оформленого протоколом від 15 вересня 2015 року, та відповідно до наказу уповноваженої особи Фонду від 16 вересня 2015 року №813 застосовано наслідки нікчемності договорів банківського вкладу, в тому числі і Договору банківського вкладу позивача з підстав, визначених пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону №4452-VІ.

Листом від 23 вересня 2015 року №8821/1043 вкладника ОСОБА_1 повідомлено про те, що укладений між ним і AT «Дельта Банк» Договір банківського вкладу є нікчемним з підстав, передбачених пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону №4452-VI.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати рішення уповноваженої особи Фонду про визнання нікчемним Договору банківського вкладу та зобов'язати уповноважену особу подати до Фонду додаткову інформацію стосовно нього як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування коштів за вкладом в AT «Дельта Банк».

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 26 січня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправними дії уповноваженої особи Фонду щодо застосування наслідків нікчемності договору банківського вкладу (депозиту) укладеного між AT «Дельта Банк» та позивачем; визнано протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду щодо не включення ОСОБА_1 у перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в AT «Дельта Банк» за рахунок Фонду; зобов'язано уповноважену особа надати до Фонду додаткову інформацію стосовно вкладника ОСОБА_1, якому необхідно здійснити відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; стягнуто судовий збір у сумі 487,20 грн.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року апеляційна скарга уповноваженої особи залишена без задоволення, постанова Херсонського окружного адміністративного суду від 26 січня 2016 року - залишена без змін.

На виконання рішення суду в адміністративній справі, Фонд 20 вересня 2017 року виконав своє грошове зобовязання, яке ґрунтується на положеннях Закону №4452-VI та полягає у виплати на користь ОСОБА_1 грошових коштів - гарантованої суми вкладу у розмірі 174 846,05 грн.

Таким чином, за час невиконання грошового зобовязання, у період з 15 вересня 2015 року (дата віднесення правочину до нікчемних) по 20 вересня 2017 року (дата фактичної виплати вкладу), стягненню з Фонду на користь ОСОБА_1 підлягають інфляційні втрати та 3% річних у загальній сумі 60 311,10 гривень (розрахунок додається до позовної заяви).

Просить суд стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 60 311,10 гривень в рахунок відшкодування інфляційних втрат та трьох процентів річних за час невиконання грошового зобовязання з виплати гарантованої суми вкладу, за період з 15 вересня 2015 року по 20 вересня 2017 року.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.04.2018 року провадження у справі вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в пятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.

07.05.2018р. на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов не визнав. Просив суд у задоволенні позову відмовити, оскільки між позивачем та відповідачем не виникало договірних зобовязань, тому неможливо застосовувати наслідки ст.625 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 17 лютого 2015 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір №012-21061-170215 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у доларах США, предметом якого є розміщення вкладу в сумі 6 500 доларів США, на строк до 19 березня 2015 року із виплатою відсотків. Згідно платіжного доручення №45975458 від 17 лютого 2017 року на рахунок перераховані кошти в сумі 6 500 доларів США.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 2 березня 2015 року №150 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 2 березня 2015 року прийнято рішення №51 про запровадження з 3 березня 2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 2 жовтня 2015 року №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 2 жовтня 2015 року прийнято рішення №181 «Про початок здійснення процедури ліквідації AT «Дельта Банк», відповідно до якого призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації AT «Дельта Банк» ОСОБА_2 (далі по тексту - уповноважена особа Фонду).

За наслідками засідання комісії з перевірки правочинів за вкладними операціями AT «Дельта Банк», оформленого протоколом від 15 вересня 2015 року, та відповідно до наказу уповноваженої особи Фонду від 16 вересня 2015 року №813 застосовано наслідки нікчемності договорів банківського вкладу, в тому числі і Договору банківського вкладу позивача з підстав, визначених пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону №4452-VІ.

Листом від 23 вересня 2015 року №8821/1043 вкладника ОСОБА_1 повідомлено про те, що укладений між ним і AT «Дельта Банк» Договір банківського вкладу є нікчемним з підстав, передбачених пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону №4452-VI.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати рішення уповноваженої особи Фонду про визнання нікчемним Договору банківського вкладу та зобов'язати уповноважену особу подати до Фонду додаткову інформацію стосовно нього як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування коштів за вкладом в AT «Дельта Банк».

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 26 січня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправними дії уповноваженої особи Фонду щодо застосування наслідків нікчемності договору банківського вкладу (депозиту) укладеного між AT «Дельта Банк» та позивачем; визнано протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду щодо не включення ОСОБА_1 у перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в AT «Дельта Банк» за рахунок Фонду; зобов'язано уповноважену особа надати до Фонду додаткову інформацію стосовно вкладника ОСОБА_1, якому необхідно здійснити відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; стягнуто судовий збір у сумі 487,20 грн.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року апеляційна скарга уповноваженої особи залишена без задоволення, постанова Херсонського окружного адміністративного суду від 26 січня 2016 року - залишена без змін.

На виконання рішення суду в адміністративній справі, Фонд 20 вересня 2017 року виконав своє грошове зобовязання, яке ґрунтується на положеннях Закону №4452-VI та полягає у виплати на користь ОСОБА_1 грошових коштів - гарантованої суми вкладу у розмірі 174 846,05 грн.

За статтею 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Згідно з нормами ст. 28 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України в порядку та у черговості, встановлених Фондом, не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти, що здійснюють такі виплати в готівковій або безготівковій формі (за вибором вкладника).

Ст. 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов'язання. Тобто, дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов'язань.

За змістом ст.ст. 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов'язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов'язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов'язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов'язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

Вказана позиція викладена у постанові ОСОБА_3 Верховного Суду України у справі № 758/1303/15-ц від 11.04.2018р., висновки якої в силу ч.4 ст. 263 ЦПК України є обовязковою для врахування при постановленні судом рішення.

З огляду на те, що відповідач порушив грошове зобов'язання з виплати грошових коштів - гарантованої суми вкладу у розмірі 174 846,05 грн., у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України.

Таким чином, за час невиконання грошового зобовязання, у період з 15 вересня 2015 року (дата віднесення правочину до нікчемних) по 20 вересня 2017 року (дата фактичної виплати вкладу), стягненню з Фонду на користь ОСОБА_1 підлягають інфляційні втрати та 3% річних, які згідно наданого позивачем розрахунку складають - 60311,10 гривень (розрахунок міститься у матеріалах справи).

Таки чином, суд вважає, що позов є таким що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 6-13, 81, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (код.21708016, 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців 17) на користь ОСОБА_1 (73000, АДРЕСА_1, код. НОМЕР_1) в рахунок відшкодування інфляційних втрат та трьох процентів річних за час невиконання грошового зобовязання з виплати гарантованої суми вкладу, за період з 15 вересня 2015 року по 20 вересня 2017 року суму в розмірі 60 311,10грн. (Шістдесят тисяч триста одинадцять грн. 11 коп.)

Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в дохід держави 704,80грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя В.Е. Дорошинська