провадження № 2/520/1060/18
07.05.2018 рокуКиївський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді Літвінової І.А.
секретар судового засідання Молодов В.С.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відсутності учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (паспорт: КЕ277642, виданий Малиновським РВ м. Одеси 24.05.1996 р.) про стягнення грошових коштів та процентів за користування грошовими коштами,
Враховуючи положення статей 280, 281 ЦПК України 10 квітня 2018 року була постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.
19 червня 2015 року відповідач додатково взяв в борг у позивача 5000 (пять тисяч) доларів США з зобовязанням щомісяця до 20 числа сплачувати два відсотки від суми боргу. Розписка відповідача від 19.06.2015 року також містить зобовязання повернути всю суму боргу на вимогу позивача на протязі одного місяця (а.с. 44).
В матеріалах цивільної справи відсутні данні про виконання відповідачем взятих на себе зобовязань за договорами позики, укладеними з позивачем 01.05.2014 року та 19.06.2015 року.
За положеннями статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з частиною першою статті 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Частинами першою та другою статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
За правилами статей 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
За приписами частин першої та другої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до частин першої та другої статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п. 3 частини першої статті 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобовязання.
За приписами частин першої та другої статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.
На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
За правилами статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати, відповідно до суми задоволених вимог.
Судовий збір сплачений позивачем в сумі 7295 (сім тисяча двісті девяносто пять) гривень 00 копійок підлягає стягнути з відповідача.
Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 280-282, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 549, 610-612, 625, 1054, 1056-1 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_2) до ОСОБА_2 (паспорт: КЕ277642, виданий Малиновським РВ м. Одеси 24.05.1996 р., адреса реєстрації: м. Одеса, пров. 5-й Кандинського, 5) про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (паспорт: КЕ277642, виданий Малиновським РВ м. Одеси 24.05.1996 р., адреса: м. Одеса, пров. 5-й Кандинського, 5) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_3) заборгованість станом на 01.12.2017 року у загальному розмірі 729495 (сімсот двадцять девять тисяч чотириста девяносто пять) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 (паспорт: КЕ277642, виданий Малиновським РВ м. Одеси 24.05.1996 р., адреса: м. Одеса, пров. 5-й Кандинського, 5) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_4) судові витрати у сумі 7295 (сім тисяча двісті девяносто пять) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Датою складання повного судового рішення є 07 травня 2018 року.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя Літвінова І. А.