У Х В А Л А

Іменем України

21 травня 2018 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Зотько Т.А.,

за участю секретаря судових засідань - Малинки А.Ю.,

розглянувши в м. Києві у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», заінтересована особа: ОСОБА_2, на бездіяльність державного виконавця Деснянського районного відділу виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві Маковей Елізи Анатоліївни, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Родовід Банк» у липні 2017 року звернулось до Деснянського районного суду м.Києва зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Деснянського районного відділу виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві Маковей Е.А., мотивуючи свої вимоги тим, що 01.06.2017 року постановою державного виконавця Деснянського районного відділу виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві Маковей Е.А. було повернуто стягувачу, тобто ПАТ «Родовід Банк», виконавчий лист, що був виданий Деснянським районним судом м.Києва на примусове виконання судового рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором. Підставою для повернення виконавчого листа державний виконавець вказав, що майно боржника не розшукано протягом року з дня оголошення в розшук. Але при цьому скаржник вважає дії державного виконавця незаконними, оскільки державним виконавцем не було здійснено весь обсяг дій, передбачених діючим законодавством, для виконання судового рішення, що потягло за собою порушення їхніх прав. На підставі викладеного Товариство змушене звертатись до суду з даною скаргою, згідно якої просить суд визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві Маковей Е.А. по виконавчому провадженню №49451318 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 01.06.2017, а також просить суд скасувати вказану вище постанову державного виконавця.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва у справі було відкрито провадження та призначеної до розгляду у судовому засідання.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2018, у зв'язку із звільненням судді Шевчука О.П., справу було передано на розгляд новому складу суду - головуючому Зотько Т.А.

У судове засідання представник скаржника не з'явився, одночасно із подачею скарги до суду останнім було подано клопотання про проведення розгляду скарги у його відсутність.

Державний виконавець Деснянського районного відділу виконавчої служби м.Києва ГТУЮ у м.Києві Маковей Е.А., бездіяльність якого оскаржується, до суду повторно не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, витребувані судом матеріали виконавчого провадження за вимогою суду не надала.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином, про причини неявки остання суду не повідомила.

Враховуючи положення ч.2 ст.450 ЦПК України суд вважав за можливе проводити розгляд даної справи у відсутності нез'явившихся учасників справи на підставі наявних доказів.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що подана ПАТ «Родовід Банк» скарга підлягає задоволенню судом, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.09.2013 Деснянським районним судом м.Києва на примусове виконання рішення суду від 15.03.2013 було видано виконавчий лист №2-454/2013 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором №37.3/МД-09.07.1 від 04.09.2007 року в розмірі 90563,47 дол.США, що становить 511546,08 грн. та судові витрати у розмірі 3219 грн. (а.с.8-9).

01.06.2017 державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві Маковей Е.А. було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, відповідно до якої державним виконавцем було повернуто вищевказаний виконавчий лист стягувачу - ПАТ «Родовід Банк» у зв'язку із тим, що майно боржника не було розшукано протягом року з дня оголошення в розшук (а.с.11).

Вказана постанова державного виконавця разом із виконавчим документом було отримана ПАТ «Родовід Банк» - 17.07.2017 року (а.с.10).

Так, підставою для повернення виконавчого листа державним виконавцем було вказано те, що майно боржника не було розшукано протягом року з дня оголошення в розшук - п.7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

У своїх вимогах представник Банку посилається на те, що дії державного виконавця є незаконними, оскільки ним не було здійснено весь обсяг дій щодо виконання виконавчого листа, що передбачені діючим законодавством, а тому підстав для повернення виконавчого листа не було.

Згідно положень ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Стаття 124 Конституції України, ст.18 ЦПК України гарантують обов'язковість виконання судових рішень, що набрали законної сили для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - за її межами.

В силу вимог ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Стаття 10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає заходи примусового виконання рішень, якими є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Разом з цим, стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить також перелік дій державного виконавця, які він зобов'язаний, або має право вчиняти в під час виконавчого провадження.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника).

Відповідно до ч.1 ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти у порядок, межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За частиною 1 статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.3 ст. 13 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, будь-яких документів на підтвердження проведення державним виконавцем необхідних виконавчих дій на виконання рішення суду державним виконавцем надано не було, в зв'язку з чим суд вважає повернення виконавчого документу передчасним, а дії державного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 01.06.2016 року неправомірними.

Згідно ст. 41 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов'язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред'явити його до виконання.

Приймаючи до уваги зазначене, а також ту обставину, що державний виконавець Маковей Е.А. вибрала позицію ігнорування викликів суду та не надання жодних доказів, які б підтвердили правоту її дій, як державного виконавця, суд приходить до висновку, що дії державного виконавця та її постанова не відповідають вимогам закону, чим порушено права стягувача, а тому, скарга представника ПАТ "Родовід Банк" є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 18, 247, 260-261, 352-355, 450-451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», заінтересована особа: ОСОБА_2, на бездіяльність державного виконавця Деснянського районного відділу виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві Маковей Е.А., - задовольнити.

Визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального правління юстиції у м.Києві Маковей Елізи Анатоліївни по виконавчому провадженню № 49451318 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 01.06.2017.

Скасувати постанову державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального правління юстиції у м.Києві Маковей Елізи Анатоліївни по виконавчому провадженню № 49451318 від 01.06.2017 про повернення виконавчого документа стягувачу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м.Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Повний текст ухвали складено 21 травня 2018 року.

Суддя: