АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа: №760/10457/16-ц Головуючий у 1-й інстанції суддя: Букіна О.М.

16 травня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд міста Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів: Левенця Б.Б., Поліщук Н.В.

секретаря судового засідання: Дячук І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 31 серпня 2017 року в справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання повністю недійсним патенту України НОМЕР_1 на корисну модель та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, Державної служби інтелектуальної власності України та просив визнати повністю недійсним патент України НОМЕР_1 на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1» та зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України внести зміни до Державного реєстру патентів України на винаходи та корисні моделі щодо визнання недійсним зазначеного патенту України, а також здійснити відповідну публікацію в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 31.08.2017 в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Посилається на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування своїх доводів вказує, що відомості щодо корисної моделі за патентом України НОМЕР_1 стали загальнодоступними в світі до дати подання заявки відповідачем до установи до 29.01.2015. Зазначив, що вироби відповідача -1 не відповідають вимогам новизни. Вказав про необхідність проведення повторної судової експертизи для вирішення справи, оскільки необхідні спеціальні знання.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/179/2018
Згідно з ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Пунктом 3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку з чим, справа підлягає розгляду Апеляційним судом м. Києва.

У судовому засіданні представник ФОП ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Представник Міністерства економічного розвитку і торгівлі України - ОСОБА_3 заперечував проти апеляційної скарги, просив останню залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Представники ОСОБА_2 заперечували проти апеляційної скарги, просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши наведені в скаргах доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів на спростування відповідності запатентованої корисної моделі за патентом України № НОМЕР_1 умові патентоздатності «новизна».

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, враховуючи наступне.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що на підставі заявки №u2015 00723 від 29.01.2015 Державна служба інтелектуальної власності України зареєструвала та видала на ім'я ОСОБА_2 деклараційний патент України № НОМЕР_1 від 25.05.2015 на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1» (т. 1, а. с. 11-17).

ФОП ОСОБА_1 зазначив, що патент України № НОМЕР_1 на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1» не відповідає умові патентоспроможності, визначеній частиною 2 статті 7 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», як новизна, оскільки станом на 29.01.2015 (дата подання заявки № u201500723) сукупність суттєвих ознак даної корисної моделі стала загальнодоступною в світі.

Вказав, що ним були задовго до дати подання на реєстрацію відповідачем - 1 заявки №u201500723 від 29.01.2015, самостійно розроблені та затверджені 16.01.2014 в ДП «Харківстандартметрологія» технічні умови для «Електронасосів вібраційних занурюваних побутових марки «Дайвер» - ТУ У 28.1 - -001:2014, що містять сукупність суттєвих ознак даної корисної моделі.

В підтвердження даних обставин позивач посилався на висновок патентного повіреного ОСОБА_4 від 11.04.2016, а також висновок ДП «Український інститут інтелектуальної власності» щодо умов патентоздатності спірної корисної моделі від 22.07.2016, відповідно до яких було встановлено, що патент України № НОМЕР_1 на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1» не відповідає критерію новизни.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 звернувся із відповідним позовом до суду.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» винахід (корисна модель) - результат інтелектуальної діяльності людини в будь-якій сфері технології.

За правилами ч. 1 ст. 460 ЦК України корисна модель вважається придатною для набуття права інтелектуальної власності на неї, якщо вона, відповідно до закону, є новою і придатною для промислового використання.

Відповідно до статей 462, 464 ЦК України права інтелектуальної власності на корисну модель засвідчуються патентом.

Відповідно до ст. 469 ЦК України права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок визнаються недійсними з підстав та в порядку, встановлених законом.

Згідно положень ч. 1 ст. 6 Закону України «Про охорону прав на винаходи та корисні моделі» (далі Закону) правова охорона надається корисній моделі, що не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та відповідає умовам патентоздатності.

Відповідно до ч. ч. 2 - 4 ст. 7 даного Закону, корисна модель відповідає умовам патентоздатності, якщо вона є новою і промислово придатною. Винахід (корисна модель) визнається новим, якщо він не є частиною рівня техніки. Об'єкти, що є частиною рівня техніки, для визначення новизни винаходу повинні враховуватися лише окремо. Рівень техніки включає всі відомості, які стали загальнодоступними у світі до дати подання заявки до Установи або, якщо заявлено пріоритет, до дати її пріоритету.

Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти до висновку про те, що корисна модель, засвідчена патентом повинна відповідати умовам патентоздатності, бути новою і промислово придатною, а позивач звертаючись до суду з відповідним позовом повинен довести, що корисна модель не відповідає вищезгаданим критеріям.

Матеріали справи свідчать, що ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 14.03.2017 в справі було призначено судову експертизу об'єктів інтелектуальної власності, проведення якої було доручено Науково-дослідному центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності (т. 2, а. с. 33).

Відповідно до висновку № 056/17 за результатами проведення судової експертизи у сфері інтелектуальної власності від 21.04.2017, складеного судовим експертом Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Чабанець Т.М. встановлено, що матеріали справи не містять відомості, які свідчать, що сукупність суттєвих ознак корисної моделі за патентом України № НОМЕР_1 стала загальнодоступною у світі до дати подання заявки до установи, а саме 29.01.2015. Корисна модель за патентом України № НОМЕР_1 відповідає умові патентоздатності «промислова придатність», на дату подання заявки до установи 29.01.2015 (т. 2, а. с. 36-76).

Також за клопотанням сторін, 27.12.2017 ухвалою Апеляційного суду м. Києва призначено повторну експертизу об'єктів інтелектуальної власності (т. 3, а. с. 20-21).

Відповідно до висновку експерта №1179 від 12.03.2018, проведеного ОСОБА_6 зазначено, що в матеріалах справи відсутні відомості, згідно з якими сукупність суттєвих ознак корисної моделі за патентом України НОМЕР_1 стала загальнодоступною у світі до дати подання заявки до Установи, а саме 29.01.2015. Відповідно до матеріалів справи, корисна модель за патентом України НОМЕР_1 відповідає умові патентоздатності «промислова придатність» на дату подання заявки до Установи - 29.01.2015 (т. 3, а. с. 35-65).

Відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону України «Про охорону прав на винахід і корисну модель» обсяг правової охорони, що надається, визначається формулою винаходу (корисної моделі). Тлумачення формули повинно здійснюватися в межах опису винаходу (корисної моделі) та відповідних креслень.

Згідно з п.п. 6.6.1.Правил складання та подання заявки на винахід та заявки на корисну модель, затверджені наказом Міністерства освіти і науки України від 22.01.2001 № 22Суть винаходу (корисної моделі) виражається сукупністю суттєвих ознак, достатніх для досягнення технічного результату, який забезпечує винахід (корисна модель).

Підпунктом 7.1.1. даних Правил передбачено, що формула винаходу (корисної моделі) призначена для визначення обсягу правової охорони, яка надається патентом.

Отже, обсяг правової охорони корисної моделі визначається формулою останньої.

Вищевказаними дослідженнями встановлено, що формула корисної моделі за патентом України НОМЕР_1 на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1» є новою та не стала загальнодоступною у світі до дати подання заявки.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що корисна модель за патентом України № НОМЕР_1 відповідає умові патентоздатності «новизна».

В порядку ч. 1 ст. 33 вищевказаного Закону патент може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково у разі невідповідності запатентованої корисної моделі умовам патентоздатності.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінка доказів - завершальний етап процесу доказування. Вона полягає в перевірці судом доброякісності засобів доказування, що має на меті визначити їх доказову силу.

Враховуючи, що при розгляді справи позивач, ні в суді першої, а ні в суді апеляційної інстанції не довів, що корисна модель за патентом України НОМЕР_1 «ІНФОРМАЦІЯ_1» не є новою та промислово придатною, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову правильними.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» патент (патент на винахід, деклараційний патент на винахід, деклараційний патент на корисну модель, патент (деклараційний патент) на секретний винахід, деклараційний патент на секретну корисну модель) - охоронний документ, що засвідчує пріоритет, авторство і право власності на винахід (корисну модель).

Патент на корисну модель видається від імені держави уповноваженим на це органом - Державною службою інтелектуальної власності України.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 Закону України «Про охорону прав на винахід і корисну модель» при визнанні патенту чи його частини недійсними Установа повідомляє про це у своєму офіційному бюлетені. Патент або його частина, визнані недійсними, вважаються такими, що не набрали чинності від дати публікації відомостей про видачу патенту.

Враховуючи відсутність правових підстав для визнання патенту недійсним, колегія суддів вважає також правильними висновки суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог про зобов'язання Державної служби інтелектуальної власності України внести зміни до Державного реєстру патентів України на корисні моделі.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відомості щодо корисної моделі за патентом України НОМЕР_1 стали загальнодоступними в світі до дати подання заявки відповідачем до установи до 29.01.2015 є необґрунтованими, враховуючи вищевикладене.

Посилання в апеляційній скарзі на неповне дослідження судом першої інстанції матеріалів справи не знайшло свого підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, в зв'язку з чим не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги.

Тим більше, що доводи суду першої інстанції ґрунтуються на висновках першої судової експертизи, а під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції проведено повторну, яка підтвердила висновки первинної судової експертизи по цій справі.

Не знайшли свого підтвердження і посилання в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції і норм матеріального права, в зв'язку з чим і дана обставина не може бути підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції.

Посилання в апеляційній скарзі на необґрунтовану відмову суду першої інстанції в проведенні повторної експертизи по справі, хоча і знайшло своє підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, але також не може бути підставою для зміни рішення, оскільки така експертиза була призначена судом апеляційної інстанції і висновки повторної експертизи підтвердили висновки первинної. Тобто, порушення допущене судом першої інстанції не призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Враховуючи те, що висновки суду першої інстанції є вірними, колегія суддів не знаходить підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції.

Також, на думку колегії суддів, необґрунтованими є посилання в апеляційній скарзі на неналежність проведеної судової експертизи, оскільки колегія суддів погодилась з правильністю висновків суду першої інстанції, щодо покладення вказаної експертизи в основу рішення.

Таким чином, вимоги апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Враховуючи наведені обставини та вимоги ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367-368, 371, 374-375, 381-382, 389-390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 31 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 17.05.2018.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: Б.Б. Левенець

Н.В.Поліщук