Провадження № 22-ц/772/1179/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2018 рокуСправа № 127/24509/17м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:

головуючого- Медвецького С.К. (суддя-доповідач),

суддів: Копаничук С.Г., Оніщука В.В.,

за участі секретаря судового засіданняКуленкоО.В.,

учасники справи:

позивач: Виконавчий комітет Ірпінської міської ради Київської області,

відповідач: ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі засідань № 2 апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 18 квітня 2018 року, постановлену у складі судді ЛуценкоЛ.В. о 12:25 год. у приміщенні Вінницького міського суду,

встановив:

У листопаді 2017 року Виконавчий комітет Ірпінської міської ради Київської області звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 про визнання укладеним договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної структури міста Ірпінь в редакції запропонованій виконкомом.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 квітня 2018 року у справі призначено експертизу будівельного кошторису по оцінці кошторисної вартості будівництва обєкта, проведення якої доручено експертам товариства з обмеженою відповідальністю «Незалежний інститут судових експертиз».

На вирішення експертів поставлено таке питання:

1) Яка загальна кошторисна вартість будівництва обєкта, який зазначений в Декларації про готовність обєкта експлуатації № КС 89 від 16 червня 2014 року та знаходиться по вулиці Мечникова, 103 в місті Ірпінь Київської області, а саме: багатоквартирний житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями, загальною площею 5 688, 2 м2, квартирною площею 4 305, 5 м2, площею нежитлових приміщень комерційного призначення 668, 3 м2, згідно будівельним нормам, державним стандартам та правилам ?

На час проведення експертизи провадження у справі зупинене.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що для зясування загальної кошторисної вартості обєкта будівництва і, як наслідок, розміру пайової участі відповідача у спірних правовідносинах потрібні спеціальні знання, тому в справі необхідно призначити експертизу будівельного кошторису по оцінці кошторисної вартості будівництва обєкта.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 квітня 2018 року виправлено допущені описки в описовій, мотивувальній та резолютивних частинах ухвали цього ж суду від 18 квітня 2018 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3., посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що вирішуючи питання про призначення експертизи, суд першої інстанції не мотивував необхідність її проведення та підстав невизнання зазначеної у декларації кошторисної вартості, як того вимагає процесуальний закон. Судом неправильно визначено предмет спору, оскільки між сторонами виник спір щодо методології визначення розміру пайової участі, а не щодо кошторисної вартості обєкта будівництва.

Також судом не враховано, що Декларація про готовність обєкта до експлуатації від 27 червня 2014 року, зареєстрована інспекцією ДАБК у Київській області за № 80024 є чинною, а відомості, що містяться в ній, перевірені повноважним органом і є достовірними.

Окрім цього, призначаючи експертизу, суд не врахував, що з моменту реєстрації Декларації про готовність обєкта до експлуатації від 27 червня 2014 року відбулись значні зміни у ціноутворенні, збільшилась заробітна плата, вартість матеріалів тощо.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Ірпінської міської ради ОСОБА_4вказала, що зазначення замовником будівництва у Декларації про готовність обєкта до експлуатації кошторисної вартості будівництва обєкта не можна вважати допустимим і достовірним доказом розрахунку кошторисної вартості будівництва обєкта згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, оскільки вартість будівництва є заниженою, тому суд вірно задовольнив клопотання позивача та призначив у справі судову експертизу.

23 травня на електронну адресу суду надійшло клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи та проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою апеляційного суду від 25 травня 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи та проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Відповідно до ч. 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Отже, колегія суддів вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність представника позивача.

Пунктом 8 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до пункту 9 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Отже, апеляційний суд керується нормами ЦПК України у наведеній вище редакції.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справиі обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню з таких міркувань.

Установлено, що для зясування обставин, що мають значення для справи та потребують спеціальних знань, судом першої інстанції, за клопотанням позивача, призначено експертизу будівельного кошторису по оцінці кошторисної вартості будівництва обєкта, проведення якої доручено експертам товариства з обмеженою відповідальністю «Незалежний інститут судових експертиз».

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу за сукупності таких умов: 1) для зясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Отже, виключно за умови існування зазначених умов, суд вправі призначити експертизу.

Як слідує з матеріалів справи, предмет спору у цій справі є визнання укладенимдоговору про залучення коштів замовників будівництва обєктів архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної сфери у редакції запропонованій позивачем.

У пункті 2.1 запропонованого позивачем проекту договору загальна вартість будівництва житлового будинку по вулиці Мечникова, 103 в місті Ірпінь розрахована, виходячи з опосередкованої вартості, згідно з Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 6 листопада 2017 року № 291.

Натомість, кошторисна вартість обєкта будівництва зазначена у пункті 15 Декларації про готовність обєкта до експлуатації від 27 червня 2014 року, зареєстрованої інспекцією ДАБК у Київській області за № 80024 становить 4 100 тис. грн.

Матеріали справи містять документи із зазначенням кошторисної вартості обєкта будівництва, відтак у суду є можливість її встановити.

Разом з тим, вирішуючи питання про призначення експертизи, суд висновок про необхідність проведення експертизи не мотивував та не врахував, що спору між сторонами щодо кошторисної вартості обєкта будівництва не існує.

Призначаючи експертизу, суд не зазначив на який час має бути визначена загальна кошторисна вартість будівництва обєкта, який зазначений в Декларації про готовність обєкта експлуатації № КС 89 від 16 червня 2014 року та знаходиться по вулиці Мечникова, 103 в місті Ірпінь Київської області, на час здачі обєкта в експлуатацію чи на час виникнення спору між сторонами.

Як слідує з матеріалів справи між сторонами виник спір щодо методології визначення розміру пайової участі, а не щодо кошторисної вартості обєкта будівництва.

З викладено слідує, що суд першої інстанції призначив у справі експертизу кошторисної вартості обєкта будівництва усупереч вимогам п. 1 ч. 1 ст. 103 ЦПК України.

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки при вирішенні питання про призначення експертизи суд неповно зясував обставини, що мають значення для справита допустився порушень процесуального права, то ухвала суду підлягає скасуванню, і направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За змістом статей 141, 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції здійснює розподіл судових витрат, понесених у звязку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, про що зазначає в резолютивній частині постанови.

Оскільки апеляційна скарга задоволена, то з Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області необхідно стягнути на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати в сумі 352, 40 грн за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, Апеляційний суд Вінницької області у складі колегії суддів

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 18 квітня 2018 року скасувати.

Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_2

Судді: /підпис/ ОСОБА_5

/підпис/ ОСОБА_6

Згідно із оригіналом

Головуючий С.К. Медвецький