Справа №402/1171/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"29" березня 2018 р. Ульяновський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючої - судді: Терновенко А.В.

при секретарі: Льошенку О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м.Благовіщенське, Кіровоградської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення коштів за договором позики ,

В С Т А Н О В И В:

18.10.2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом у якому просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти в сумі 240896,80 грн., із них: 200000 грн. - основного боргу, 27640,06 грн. - процентів за користування грошовими коштами, 13256,74 грн. - за прострочення грошового зобов'язання, а також суму сплаченого позивачем судового збору - 2408,97 грн.

В обгрунтування вказаних вимог позивач зазначив, що 29.09.2016 року він позичив ОСОБА_2 200000 грн., про що останній надав розписку, у якій зобов"язався повернути вказану суму у строк до 01.07.2017 року.

У визначений домовленістю, та підтверджуваний борговою розпискою, строк Відповідач свої зобов'язання не виконав. На неодноразові звернення до нього з пропозицією повернути гроші, відповідач повідомляв про відсутність у нього необхідної суми коштів. Таким чином, на день звернення до суду, ОСОБА_2 не повернув ОСОБА_1 позичені кошти.

Вказані обставини змусили позивача звернутися за захистом порушеного права до суду.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги у повному обсязі та вказав, що не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку. Відзив на позовну заяву, заперечень проти позову не подавав, клопотань про причину неявки чи розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило.

З огляду на неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, згоду позивача, суд, керуючись ст.280 ЦПК України приходить до висновку про необхідність ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 29.09.2016 року було укладено договір позики, за яким ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2 200000 грн., а останній зобов"язався погасити борг у строк до 01.07.2017 року, про що свідчить копія розписки (а.с.6).

Відповідач, у вказаний у розпискі строк, не виконав зобов"язань по поверненню боргу та до теперішнього часу ухиляється від його погашення. До матеріалів справи позивач, згідно ст.1048 ЦК України, додав розрахунок процентів від суми позики, що становить 27640,06 грн. (а.с.7), а також розрахунок процентів заборгованості за ст.625 ЦК України з урахуванням індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми, що становить 13256,74 грн. (а.с.8).

Відповідачем жодного заперечення не подано.

Приймаючи рішення, суд керується наступним.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей, або інших речей визначених родовими ознаками.

Згідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

У постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року справі № 6-1967цс15 висловлено правову позицію, відповідно до якої на підтвердження укладення договору позики та його умов згідно із ч.2 ст. 1047 ЦК України може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей; розписка як документ, що підтверджує боргове зобов'язання, має містити умови отримання позичальником у борг грошей із зобов'язанням їх повернути й дату отримання коштів.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій же сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а також за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до приписів ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін г центи виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, відповідно до якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові ВСУ від 7 вересня 2016 року по справі № 6-1412цс16, після закінчення строку дії договору, на підставі якого виникло грошове зобов'язання, на існуючий борг нараховуються проценти та застосовується цивільна відповідальність за порушення умов договору. У випадку, якщо розмір процентів не передбачений договором, то проценти нараховуються на борг на рівні облікової ставки НБУ.

Таким чином, суд вважає вимоги позивача законними, обгрунтованими та доведеними, а тому позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 13, 81,141, 263-265, 280-281 ЦПК України та ст.ст.202, 207, 526, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти за договором позики в сумі 240896,80 грн., із них: 200000 грн. - основного боргу, 27640,06 грн. - процентів за користування грошовими коштами, 13256,74 грн. - за прострочення грошового зобов'язання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2408,97 грн. - за сплату судового збору при поданні позовної заяви.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Кіровоградської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони у справі:

позивач - ОСОБА_1, код ДРФО НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, фактично проживає за адресою: 02002, АДРЕСА_1, адреса для листування - м.Кропивницький, вул.Ціолковського,55/61;

відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії ЕА659190, виданий 31.08.1999 р. Ульяновським РВ УМВС України в Кіровоградській області, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Суддя: ОСОБА_3