АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/4835/2018 Головуючий у 1 інстанції - Лісовська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 20 квітня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_3 про визнання розпорядження та ордеру недійсним,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2017 року позивач ОСОБА_4 звернулась з позовом до Голосіївської РДА у м. Києві, ОСОБА_3 про визнання розпорядження та ордеру недійсним.

16 березня 2018 року заяву позивача ОСОБА_4 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1.

10 квітня 2018 року представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про зустрічне забезпечення, в якому просила зобов'язати позивача для зустрічного забезпечення позову внести на депозитний рахунок Деснянського районного суду м. Києва кошти у розмірі ринкової вартості однокімнатної квартири в будинку АДРЕСА_1 500 доларів США, що еквівалентно 690 762, 25 грн. згідно курсу НБУ станом на 10.04.2018 року, відповідно до ст. 154 ЦПК України, посилаючись на те, що вказана сума відповідає сумі завданих відповідачу забезпеченням позову збитків.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 20 квітня 2018 у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2 про зустрічне забезпечення відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала була винесена з порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального права,

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку п.8 розділу Х111 Перехідних положень Цивільно-процесуального кодексу України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні клопотання представника відповідача про застосування зустрічного забезпечення, суд виходив з того, що заходи зустрічного забезпечення не є співмірними із заявленими позовними вимогами та не доводять розміру збитків, які можуть бути спричинені відповідачу забезпеченням позову.

Вказаний висновок суду є законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

За положеннями ч. 1 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд зобов'язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

За ч. 5 ст. 154 ЦПК України, розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв'язку із забезпеченням позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість відчуження спірного майна, відсутність розміру збитків, яких може зазнати відповідач у зв'язку із забезпеченням позову, а також ненадання будь-яких належних доказів на підтвердження їх можливого існування, недоведеність необхідності у застосуванні зустрічного забезпечення.

За таких обставин, суддею першої інстанції було дотримано норми процесуального законодавства, а тому колегія суддів прийшла до висновку про залишення ухвали без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегіясуддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 20 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 31 травня 2018 року.

Головуючий: Судді :