Справа № 346/1232/18
Провадження № 2/346/991/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2018 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого- судді П»ятковського В.І.,

за участю секретаря Корбут Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання права власності на спадкове майно ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с. Турка по вул. Молодіжна, 5 ж Коломийського району належав на праві власності колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_6.

Станом на 01 липня 1990 року у даному будинку проживали: голова двору ОСОБА_6, який помер 16 травня 2002 року, його дружина ОСОБА_2, їх сини: ОСОБА_7, який помер 15 червня 2002 року, ОСОБА_3 та він, позивач - ОСОБА_1.

Померлий ОСОБА_6 залишив заповіт, яким все своє майно заповів своїй дружині ОСОБА_2, яка не прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки не звернулася з відповідною заявою у визначений законом термін до нотаріуса про прийняття спадщини.

Тому після смерті ОСОБА_6, по закону спадщину прийняв він, так як проживав із померлим на час відкриття спадщини.

Окрім нього, спадкоємцями після смерті батька ОСОБА_6, є його дружина ОСОБА_2, та їх син ОСОБА_6, які на спадщину не претендують та не заперечують щодо визнання права власності на спадкове майно в цілому за ним.

Також спадкоємцями майна померлого є ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які теж спадщину після смерті батька не прийняли, так як заяви при прийняття спадщини до нотаріальної контори не подали, крім того виписались з даного будинковолодіння 19 жовтня 2005 року та не заперечують щодо визнання права власності на зазначений житловий будинок за ним.

З метою оформлення спадщини після смерті батька звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак державний нотаріус Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане спадкове майно, оскільки право власності на нерухоме майно зареєстровано за померлим ОСОБА_6, а частки померлого голови колгоспного двору та інших його членів у майні двору не виділено. Просить суд визнати за ним право власності на вказане будинковолодіння.

Позивач в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в судове засідання також не з»явилися і в свою чергу подали до суду заяви, в яких відмовляються від своїх часток у спадковому майні на користь позивача, просять суд розглядати справу без їх участі, з позовом згідні.

Враховуючи заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с. Турка по вул. Молодіжна, 5ж (стара адреса вул. Молодіжна 5а), Коломийського району належав до типу колгоспного двору, головою якого був батько позивача - ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на житловий будинок від 22 квітня 1988 року та випискою з інвентаризаційних матеріалів, виданою ТзОВ «Геоземкадсервіс» від 01 лютого 2018 року за № 566-С (а.с.7-8).

Станом на 01 липня 1990 року у даному житловому будинку проживали та були зареєстровані: ОСОБА_6 - голова двору, його дружина ОСОБА_2, їх сини: ОСОБА_7, ОСОБА_3 та він,ОСОБА_1, що підтверджується довідкою П»ядицької сільської ради ОТГ Коломийського району № 9 від 27 лютого 2018 року (а.с.33).

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після його припинення, мають ті члени двору, котрі станом до 15 квітня 1991 року не втратили частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали: ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_3 та ОСОБА_1, які набули право спільної сумісної власності на спірне будинковолодіння, то їх частки у вказаному майні рівні, тобто по 1/5 частині.

16 травня 2002 ОСОБА_6 помер, про що 16 травня 2002 року складено відповідний актовий запис № 16 (а.с.37).

Померлий залишив заповіт, посвідчений 13 травня 2002 року секретарем Турківської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 42, яким все своє майно заповів дружині ОСОБА_2, яка не прийняла спадщину по заповіту після смерті чоловіка, оскільки не звернулася з відповідною заявою у визначений законом термін до нотаріуса про прийняття спадщини.

Спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 прийняв позивач ОСОБА_1, подавши заяву до Першої Коломийської районної державної контори про прийняття спадщини (а.с. 44).

15 червня 2002 року також помер ОСОБА_7, про що 09 жовтня 2002 року складено відповідний актовий запис № 28 (а.с.39). Спадщину за законом після його смерті на його часку в спірному майні, прийняв також позивач ОСОБА_1.

Інші спадкоємці, які за законом претендували на обов»язкову частку у спадщині, подали відповідні заяви, в яких відмовляються від своїх часток в спірному майні на користь позивача.

З метою оформлення спадщини позивач звернувся до державного нотаріуса Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки право власності на нерухоме майно зареєстровано за померлим головою колгоспного двору ОСОБА_6, а іншим членам колгоспного двору їх, частки не виділено (а.с.55).

Відповідно до технічного паспорта, виданого ТзОВ «Геоземкадсервіс» від 19 лютого 2018 року житловий будинок в с. Турка по вул. Молодіжна, 5 ж, Коломийського району має загальну площу 86,2 кв.м. та житлову 61,0 кв.м.(а.с.9-13).

Відповідно до звіту про оцінку майна від 21 лютого 2018 року ринкова вартість вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами становить 112 078,00 грн. (а.с.16-32).

Таким чином суд, прийшов до переконання, що виходячи із досліджених доказів позивач довів обґрунтованість своїх позовних вимог, які ніким не оспорюються, і їх слід задовільнити.

На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1217, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 247ч.2, 263, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що знаходяться за адресою: с. Турка по вул. Молодіжна, 5 ж, Коломийського району Івано-Франківської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення встановленого строку апеляційного оскарження.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 29 травня 2018 року.

Суддя П'ятковський В. І.