ПОСТАНОВА

Іменем України

08 травня 2018 року м. Кропивницький

справа № 405/1664/17

провадження № 22-ц/781/671/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Черненко В.В.

суддів: Голованя А.М., Чельник О.І.

секретар Гончар В.В.

учасники справи:

ОСОБА_1

представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23.01.2018 року, суддя Шевченко І.М., по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування цінних паперів ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування цінних паперів.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що в березні 2017 року дізнався про укладений договір дарування цінних паперів № 15-5-13-1, відповідно до якого його дружина ОСОБА_4 безоплатно передала ОСОБА_1 цінні папери у вигляді простих іменних акцій Публічного акціонерного товариства «Пересувна механізована колона 140» у кількості 11627 (одинадцять тисяч шістсот двадцять сім) штук.

Сторони договору визначили вартість предмета дарування у сумі 100 грн. та здійснили його перереєстрацію з рахунку ОСОБА_4 НОМЕР_2 відкритий у зберігача ТОВ «Фінансова компанія «Дельта» на рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_1 відритий також у зберігача ТОВ «Фінансова компанія «Дельта» і відповідач ОСОБА_1 набув право власності на вказані акції.

Позивач зазначив, що він перебуває із ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі з 08.06.1984 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу.

Право власності на 2 000 простих іменних акцій, ще ВАТ «Пересувна механізована колона № 140», дружина набула 14.05.1996 року, що підтверджується записом в Книзі № 1 реєстрації заява учасників пільгового продажу акцій відкритого акціонерного товариства «Пересувна механізована колона № 140», як працівник підприємства - СП 1, інші 9 627 шт. простих іменних акцій дружина придбала на аукціоні 12.02.1999 року, що підтверджується випискою Центру сертифікатних аукціонів від 17.02.1999 року.

Посилаючись на норми законодавства зазначає, що прості іменні акції ВАТ «Пересувна механізована колона № 140» у кількості 11 627 шт. були набуті дружиною не на підставі договорів дарування або в порядку спадкування і не належали їй до шлюбу, то вказані цінні папери були їх спільною сумісною власністю, а відповідно і розпоряджатись ними вони мали лише разом. Укладаючи договір дарування цінних паперів дружина його згоди на відчуження простих іменних акцій в кількості 11 627 шт. не отримала, а відповідно подарувала майно яке є спільною сумісною власністю подружжя. І хоча відповідачі визначили вартість простих іменних акцій ПАТ «Пересувна механізована колона 140» в сумі 100 грн., з цим він не погоджується, оскільки їх вартість є значно більшою і дає права на отримання дивідендів.

Просив визнати недійсним договір дарування цінних паперів від 13.04.2013 року № 15-5-13-1, а саме простих іменних акцій ПАТ «Пересувна механізована колона 140» в кількості 11 627 штук, укладений між відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_1 та стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь судові витрати по справі.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23.01.2018 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в зв'язку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції встановив, що 13.04.2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 був укладений договір дарування цінних паперів № 15-5-13-1, відповідно до умов якого дарувальник (ОСОБА_4) зобов'язалась передати безоплатно обдарованому (ОСОБА_1) цінні папери у власність, а саме: акції іменні прості Публічного акціонерного товариства «Пересувна механізована колона 140), номінальною вартістю одного цінного паперу 0,25 грн., форми випуску - без документарної, в кількості 11 627 штук (розділ 1 договору). Сторони визначили, що загальна сума договору склала 100 грн. (п. 1.4 договору) та здійснили його перереєстрацію з рахунку ОСОБА_4 НОМЕР_2 відкритий у зберігача ТОВ «Фінансова компанія «Дельта» на рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_1 відритий також у зберігача ТОВ «Фінансова компанія «Дельта» і відповідач ОСОБА_1 набув право власності на вказані акції.

Позивач та відповідач ОСОБА_4 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.06.1984 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_3 від 08.06.1984 року виданим міським відділом РАЦС м. Кіровограда.

Судом встановлено, що право власності на 2 000 простих іменних акцій Відкритого акціонерного товариства «Пересувна механізована колона № 140» ОСОБА_4 набула 14.05.1996 року, що підтверджується записом в Книзі № 1 реєстрації заява учасників пільгового продажу акцій відкритого акціонерного товариства «Пересувна механізована колона № 140», як працівник підприємства - СП 1. Інші 627 шт. простих іменних акцій Відкритого акціонерного товариства «Пересувна механізована колона № 140» ОСОБА_4 придбала на аукціоні 12.02.1999 року, що підтверджується випискою Центру сертифікатних аукціонів від 17.02.1999 року.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що прості іменні акції ВАТ «Пересувна механізована колона № 140» у кількості 116 27 шт. були набуті ОСОБА_4 не на підставі договорів дарування або в порядку спадкування і не належали їй до шлюбу з позивачем, то вказані цінні папери були їх спільною сумісною власністю, а відповідно і розпоряджатись ними вони мали лише разом, а тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Проте погодитись з висновками суду першої інстанції неможливо.

Відповідно до ст.. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що 13.04.2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 був укладений договір дарування цінних паперів № 15-5-13-1, відповідно до умов якого дарувальник (ОСОБА_4) зобов'язалась передати безоплатно обдарованому (ОСОБА_1) цінні папери у власність, а саме: акції іменні прості Публічного акціонерного товариства «Пересувна механізована колона 140), номінальною вартістю одного цінного паперу 0,25 грн., форми випуску - без документарної, в кількості 11 627 штук (розділ 1 договору).

Сторони визначили, що загальна сума договору склала 100 грн. (п. 1.4 договору) та здійснили його перереєстрацію з рахунку ОСОБА_4 НОМЕР_2 відкритий у зберігача ТОВ «Фінансова компанія «Дельта» на рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_1 відритий також у зберігача ТОВ «Фінансова компанія «Дельта» і відповідач ОСОБА_1 набув право власності на вказані акції.

З матеріалів справи вбачається, що позивач оспорює договір дарування тільки з тих підстав, що він не давав згоду на укладення даного договору дарування.

Відповідно до частини 1 статті 228 ЦПК України суд заслухавши вступне слово учасників справи зясовує обставини , на які учасники посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та досліджує в порядку. Визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими вони обґрунтовуються.

З матеріалів справи вбачається, що позивач та відповідач ОСОБА_4 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.06.1984 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_3 від 08.06.1984 року виданим міським відділом РАЦС м. Кіровограда.

Право власності на 2 000 простих іменних акцій Відкритого акціонерного товариства «Пересувна механізована колона № 140» ОСОБА_4 набула 14.05.1996 року, що підтверджується записом в Книзі № 1 реєстрації заява учасників пільгового продажу акцій відкритого акціонерного товариства «Пересувна механізована колона № 140», як працівник підприємства - СП 1. Інші 627 шт. простих іменних акцій Відкритого акціонерного товариства «Пересувна механізована колона № 140» ОСОБА_4 придбала на аукціоні 12.02.1999 року, що підтверджується випискою Центру сертифікатних аукціонів від 17.02.1999 року.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно ч.5 ст. 5 Закону України «Про національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні» від 10.12.1997 року № 710/97-ВР зі змінами та доповненнями, угоди щодо цінних паперів не підлягають нотаріальному посвідченню, якщо інше не передбачено законодавством чи угодою сторін.

Згідно ч.5 ст. 719 ЦК України договір дарування валютних цінностей на суму, яка перевищує п'ятдесятикратний розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Оскільки ст.. 1 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.1993 року № 15-93 до валютних цінностей відносить у тому числі і цінні папери, то ч.5 ст. 719 ЦК України поширюється на вищевказаний договір дарування акцій.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом договору дарування цінних паперів є прості іменні акції в кількості 11 627 шт., вартість яких сторони оцінили в 100 грн., що є незначною сумою, а тому даний договір не потребує нотаріального посвідчення і згода ОСОБА_2, як другого подружжя на укладення такого договору є не обов'язковою.

Відповідно до вимог ст. 65 Сімейного кодексу України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним, як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Ч.3 ст.65 СК України передбачено, що для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Апеляційний суд дійшов висновку, що договір дарування акцій від 13.04.2013року відповідно діючого законодавства здійснений ОСОБА_4 одноособово оскільки предмет дарування оцінений у незначну суму то згода другого подружжя на укладення цього договору не є обов'язковою.

Крім того, встановлено, що позивачу було відомо про умови укладення його дружиною спірного договору дарування акцій від 13.04.2013 року ще в 2013 році.

Приймаючи до уваги встановлені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції в порушення норм процесуального законодавства не встановив дійсні обставини по справі, не перевірив доводи сторін по справі на підтвердження позову та заперечень проти позову, і дійшов помилкового висновку задовольнивши позов.

Оскільки суд першої інстанції при розгляді справи допустив порушення норм матеріального і процесуального права, відповідно п.п 2,4 ч. 1 ст.376 ЦПК України зазначені обставини є підставами для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, яким в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382,383,384 ЦПК України, Апеляційний суд Кіровоградської області,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23.01.2018 року - скасувати. Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування цінних паперів - відмовити.

Повний текст постанови складено 11 травня 2018року .

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених ст..389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: