Справа № 522/6123/17
Провадження № 2/522/525/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 травня 2018 р. м. Одеса.
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Домусчі Л.В.
за участю секретаря судового засідання Шевчик В.І.
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат за період навчання,-
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат за період навчання в розмірі 40 794,55 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач з 16.08.2010 по 25.02.2014 навчався в Одеському державному університеті внутрішніх справ. У 2010 році був зарахований до Університету, поставлений на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання, відповідно до наказу № 133 о/с від 16.08.2010. На виконання вимог ст. 18 Закону України «Про міліцію», Указу Президента України № 77/96 від 23.01.1996 «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів», Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України, затвердженого наказом МВС України № 150 від 14.05.2007, між Відповідачем ОСОБА_1, Позивачем, та Управлінням МВС України на Придніпровській залізниці 17.08.2010 було укладено Договір про підготовку фахівця в Університеті. Відповідач, після закінчення Університету та отримання диплому фахівця, був відряджений для подальшого проходження служби до УМВС України на Придніпровській залізниці. Відповідно до наказу УМВС України на Придніпровській залізниці від 16.05.2014 № 42 о/с Відповідача було звільнено з органів внутрішніх справ за п.66 (за дискредитацію). Відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про міліцію», особи начальницького складу ОВС, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, повязані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Загальна сума витрат, які затрачені на навчання в Одеському державному університеті внутрішніх справ курсанта ОСОБА_1 складає 40 794,55 гривень, які відповідач у добровільному порядку не повернув. За вказаних обставин звернулись до суду з дійсним позовом.
Справа на підставі авто розподілу надійшла до провадження судді Приморського районного суду м. Одеси Погрібного С.О. та ухвалою суду від 31.03.2017 року провадження у справі було відкрито
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26.12.2017 р. зазначену справу прийнято до провадження с. Домусчі Л. В. та ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 12.02.2018 року.
Ухвалою суду від 12.02.2018 року справу було призначено до судового розгляду.
15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року №2147-VIII. Вказаним Законом вводиться в дію нова редакція Цивільно-процесуального кодексу України.
Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України (в новій редакції), провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно п. 9 ч.1 Перехідних Положень (розділ ХІІ) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника Одеського державного університету внутрішніх справ та надав згоду на проведення заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений шляхом направлення на адресу останнього місця реєстрації Відповідача м. Одеси, пров. Сабанський, 4, судової повістки та розміщення судової повістки на офіційному сайті суду з врахуванням того, що судова кореспонденція повертається з останнього відомого місця реєстрації Відповідача за терміном зберігання.
Крім того, ухвалу суду від 31.03.201 року про відкриття провадження у даній справі розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 відповідно до вимог закону України від 20.12.1990 року «Про міліцію», проходив службу в органах внутрішніх справ з 16.08.2010 до 01.04.2014.
16.08.2010 відповідач був зарахований курсантом 1-го курсу з підготовки фахівців освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» за напрямком «Правоохоронна діяльність» Одеського державного університету внутрішніх справ, поставлений на всі види продовольчого та речового утримання, з виплатою грошового забезпечення.
Між Позивачем, Відповідачем та УМВС України на Придніпровській залізниці 17.08.2010 було укладено Договір на підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ. За умовами вказаних договорів позивач брав на себе зобов'язання підготувати за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр та спеціаліст за спеціальністю правознавство.
Згідно з п. 2.1. даного договору Університет зобов'язаний забезпечити теоретичну та практичну підготовку фахівця згідно з навчальними планами та програмами і вимогами освітньо-кваліфікаційних рівнів харчування, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами МВС України, працевлаштування випускника після закінчення повного курсу навчання та одержання відповідної кваліфікації. Особа,яка навчається, в свою чергу , згідно з п.2.3. даного Договору зобов'язана виконувати в повному обсязі навчальну програму відповідної фахової спрямованості та освітньо-кваліфікаційного рівня, сумлінно ставитися до навчання ,оволодіти теоретичними знаннями і практичними навичками, сучасними методами роботи з обраної спеціальності, не допускати порушень службової та навчальної дисципліни, складати іспити,заліки, проходити практику та стажування, передбачені навчальними планами і програмами, виконувати навчально-методичні вимоги науково-педагогічного складу, виконувати правила внутрішнього розпорядку університету , дотримуватися вимог законодавства України та нормативно-правових актів з питань проходження служби в ОВС.
Як вбачається із висновку службового розслідування від 15.05.2014, через масове подання рапортів на звільнення від 22 співробітників взводу № 4 (м. Сімферополь АР Крим) роти забезпечення громадського порядку та супроводження поїздів УМВС, за власним бажанням, в тому числі, і від ОСОБА_1, було призначене службове розслідування за зазначеним фактом.
Під час проведення розслідування опитати зазначених працівників, в т.ч. і ОСОБА_1, співробітникам управління МВС України на Придніпровській залізниці, як того вимагає норма законодавства про проведення службових розслідувань, було неможливо у звязку із виходом з-під юрисдикції України окупованої території Автономної республіки Крим.
Враховуючи викладене, а також у звязку із надходженням на адресу управління запитів на особові справи працівників, що виявили бажання звільнитися з органів внутрішніх справ, та бажання проходити службу, в т.ч. відповідачем, в органах внутрішніх справ Російської Федерації, керівництво УМВС України на Придніпровській залізниці вважало таку поведінку відповідача зрадою державних інтересів країни, порушенням Конституції України, даної останнім Присяги працівника органів внутрішніх справ України.
Наказом від 16.05.2014 № 42 о/с було звільнено зі служби в органах внутрішніх справ за п. 66 Положення про проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (за дискредитацію).
Пунктом 2.3.6 Договору про підготовку фахівця передбачено, що в разі відрахування з навчального закладу за підставами, передбаченими пунктом 3 Договору, відповідач зобовязаний відшкодувати фактичні витрати, повязані з його утриманням у навчальному закладі згідно з затвердженим розрахунком. Крім того, відповідно до п. 3 зазначеного Договору, Відповідач зобовязаний відшкодувати фактичні витрати, повязані з його утриманням у навчальному закладі згідно з затвердженим розрахунком. Крім того, відповідно до зазначеного Договору, підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення особи зі служби протягом перших трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України.
З розрахунку фактичних витрат, повязаних з утриманням рядового міліції ОСОБА_1 № 402 від 18.10.2016, вбачається, що на забезпечення ОСОБА_1 з 16.08.2010 по 25.02.2014 було витрачено 40 794 грн. 55 коп. з яких: 12 512,13 грн. грошове забезпечення, 3 091,85 грн. нарахування на заробітну плату, 1 650,00 грн. речове забезпечення, 10 879,48 грн. харчування, 12 660,59 грн. комунальні послуги, які відповідач у добровільному порядку не повернув.
Згідно зі ст. ст. 509 ч. 1, 525, 526 ЦК України, зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частина 1 статті 530 ЦК України зазначає, якщо у зобов'язанні у встановлений строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Стаття 610 ЦК України зазначає, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
На день розгляду справи судом з боку відповідача не надано суду доказів про виконання обов'язку щодо сплати витрат позивача за період навчання.
Враховуючи викладене, оцінюючи всі зібрані і досліджені судом докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Будь-яких конкретних правових доказів у спростування позовних вимог позивача, відповідач суду не надав і судом таких доказів не здобуто.
Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що вимоги позивача правомірні, основані на нормах чинного законодавства, тому підлягають задоволенню.
Також, суд вважає необхідним, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1600 гривень.
Керуючись ст.ст. 15, 16, 261, 525-526, ч.1 ст.530, 526, 610, 611, 626 ЦК України, ст.ст. ст.ст. 12, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 133, 141, ч.4 ст. 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 354-354 ЦПК України суд, -
Позов Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат за період навчання - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 29.05.2018 року.
Суддя: Домусчі Л.В.