Постанова

Іменем України

16 травня 2018 року

м. Київ

справа № 389/860/17-ц

провадження № 61-10616 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Карпенко С. О., Кузнєцова В. О., Олійник А. С., Усика Г. І. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі: публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», комісія по трудових спорах виробничого підрозділу «Знам'янська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Одеська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 жовтня 2017 року у складі судді Тьор Є. М. та постанову апеляційного суду Кіровоградської області від 27 грудня 2017 року у складі колегії суддів: Авраменко Т. М., Кіселика С. А., Черненка В. В.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - ПАТ «Українська залізниця»), комісії по трудових спорах виробничого підрозділу «Знам'янська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» про визнання незаконним та скасування наказів про накладення дисциплінарних стягнень, визнання незаконними дій та рішень, відшкодування моральної шкоди.

На обгрунтування позовних вимог зазначала, що з 2003 року вона перебуває у трудових відносинах з виробничим підрозділом «Знам'янська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця». Наказом № 184/ос від 28 серпня 2009 року її прийнято на роботу на посаду касира квиткового.

Наказом № ДСК-43/04 від 28 лютого 2017 року її притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за порушення вимог

пункту 27.4 Інструкції роботи квиткових касирів щодо виконання квитково-касових операцій у внутрішньодержавному та міждержавному сполученнях 33735567.184154.021.ИЗ, а саме за не введення решти при розрахунку з пасажирами.

Зазначала, що дисциплінарне стягнення у вигляді догани за наказом

№ ДСК-43/04 від 28 лютого 2017 року накладено на підставі протокольного рішення № ДН-3/02/25 від 17 лютого 2017 року по результатам розгляду скарги, що надійшла на гарячу лінію 15 лютого 2017 року на працівників вокзалу станції Знам'янка щодо розпивання алкогольних напоїв.

20 березня 2017 року комісія по трудових спорах виробничого підрозділу розглянула її скаргу щодо неправомірного накладення на неї дисциплінарного стягнення, однак визнала правомірним наказ про притягнення її до дисциплінарної відповідальності.

Дисциплінарне стягнення у вигляді догани за наказом № ДСК-43/06 від

14 березня 2017 року накладено на неї на підставі протокольного рішення від 01 березня 2017 року за результатами проведеної раптової перевірки вокзалу станції Знам'янка щодо виконання дотримання працівниками обов'язків культурного обслуговування пасажирів, правил внутрішнього трудового розпорядку та виробничої дисципліни, дотримання працівниками вимог посадових інструкції, виконання ними правил охорони праці, виробничої санітарії і пожежної безпеки», зокрема щодо виявленого у неї порушень вимог пункту 27.4 Інструкції касира квиткового щодо виконання квитково-касових операції «Розрахунок решти», вимог розділу 2 пунктів 9, 16, 20, 22, 25, 32, розділу 4 пунктів 1, 2, 4, 5, 6, розділу 5 пунктів 1, 2, 5, 6, 7 посадової інструкції касира квиткового 1 категорії.

Зазначала, що вона не допускала порушень в грошовому розрахунку решти з пасажирами за проїзні документи, скарг на неї з цього приводу не було, а тому застосування до неї дисциплінарних стягнень за зазначеними вище наказами є незаконним, викликано упередженим ставлення адміністрації, намаганням звільнити її з посади касира та перевести на іншу роботу.

Указаними діями відповідача їй завдана моральна шкода, що полягала у невичерпних душевних страждань, які вона відчуває через несправедливе покарання та неможливість довести роботодавцеві сумлінність її дій та належне виконання нею трудових обов'язків, що призвело до погіршення стану її здоров'я. Також стало питання про розірвання з нею трудового договору, що не може не позначитись на її житті та житті її дитини, оскільки вона є одинокою матір'ю та самостійно виховує сина.

Посилаючись на наведене, з урахуванням уточнень позовних вимог, просила визнати незаконними та скасувати накази № ДСК-43/04 від

28 лютого 2017 року та № ДСК-43/06 від 14 березня 2017 року, визнати незаконними дії та рішення № 3 від 22 березня 2017 року комісії по трудових спорах, стягнути з ПАТ «Українська залізниця» на відшкодування моральної шкоди 10 000,00 грн.

Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від

23 жовтня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ по виробничому підрозділу «Знам'янська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії Одеська залізниця ПАТ «Українська залізниця» № ДСК-43/04 від 28 лютого 2017 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани касира квиткового ОСОБА_1

Визнано незаконним та скасовано наказ по виробничому підрозділу «Знам'янська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії Одеська залізниця ПАТ «Українська залізниця» № ДСК-43/06 від 01 березня 2017 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани касира квиткового ОСОБА_1

Стягнуто з ПАТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 2 000,00 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні інших вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 не допущено порушень щодо грошового розрахунку решти з пасажирами за проїзні документи, таких скарг на неї не надходило. Вимоги щодо визнання незаконним дій та рішень комісій по трудовим спорам суд вважав безпідставними, з огляду на те, що комісія по трудовим спорам розглянула скаргу ОСОБА_1 у межах наданих їй повноважень, при цьому наказ

№ ДСК-43/04 від 28 лютого 2017 року є предметом оскарження у судовому порядку. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції урахував глибину душевних страждань, яких позивач зазначала внаслідок несправедливого покарання та через неможливість довести роботодавцеві сумлінність своїх дій і належне виконання трудових обов'язків.

Постановою апеляційного суду Кіровоградської області від 27 грудня

2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Українська залізниця» залишено без задоволення, рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 жовтня 2017 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем належним чином не встановлено факт вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, порушено порядок притягнення її до дисциплінарної відповідальності, що є підставою для скасування оскаржуваних наказів та відшкодування завданої позивачу моральної шкоди, є законним та обгрунтованим.

У лютому 2018 року ПАТ «Українська залізниця» звернулося з касаційною скаргою, у якій просило скасувати рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 жовтня 2017 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 та постанову апеляційного суду Кіровоградської області від 27 грудня 2017 року у повному обсязі, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга обгрунтована тим, що судами попередніх інстанцій не ураховано обов'язковість виконання позивачем у своїй роботі вимог Інструкції касира квиткового, про що було наголошено у телеграфній вказівці від 27 вересня 2007 року. Крім того, не взято до уваги визнання ОСОБА_1 факту вибиття квитка без сплати грошових коштів, що підтверджується сплаченою нею квитанцією ГУ-57. Оцінка судами попередніх інстанцій наказів ПАТ «Українська залізниця» щодо інших працівників виходить за межі предмету спору. Крім того, судами попередніх інстанцій визначено різний розмір судових витрат.

У квітні 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_1 на касаційну скаргу обгрунтований тим, що нею не було допущено порушення трудової дисципліни, службове розслідування щодо накладення на неї дисциплінарних стягнень не проводилось, відповідачем не встановлено кількість проданих нею квитків, суму коштів, що надійшла на оплату таких квитків, та яка решта повинна була видаватись щодо проданих квитків. Пояснення щодо невикористання нею функції «Розрахунок решти» відповідач від неї не відібрав, чим порушив процедуру накладення дисциплінарного стягнення.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши наведені у касаційної скарзі та відзиві доводи, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій установлено, що наказом № ДСК-43/04 від

28 лютого 2017 року ОСОБА_1 за порушення вимог пункту 27.4. Інструкції роботи квиткових касирів щодо виконання квитково-касових операцій у внутрішньодержавному та міждержавному сполученнях 33735567.184154.021.ИЗ, а саме за не введення решти при розрахунку з пасажирами, оголошено догану згідно з пунктом 1 частини першої статті 147 КЗпП України.

Підставою для винесення зазначеного наказу стало протокольне рішення від 17 лютого 2017 року №ДН-3-02/25 по розгляду скарги, яка надійшла на гарячу лінію 15 лютого 2017 року на працівників вокзалу станції Знам'янка, та виявлене у касира квиткового ОСОБА_1 порушення вимог інструкції касира квиткового, а саме не користування нею функцією «Розрахунок решти».

Рішенням № 3 від 20 березня 2017 року комісії по трудових спорах виробничого підрозділу «Знам'янська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» про розгляд заяви квиткового касира станції Знам'янка ОСОБА_1 щодо визнання незаконним та скасування наказу від 28 лютого 2017 року № ДСК 43/04 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника вокзалу станції Знам'янка», у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу відмовлено, оспорюваний наказ визнано правомірним.

Наказом № ДСК-43/06 від 14 березня 2017 року на підставі протокольного рішення від 01 березня 2017 року про проведення раптової перевірки вокзалу станції Знам'янка щодо виконання дотримання працівниками культурного обслуговування пасажирів, правил внутрішнього трудового розпорядку та виробничої дисципліни, вимог посадових інструкцій, виконання ними правил охорони праці, виробничої санітарії та пожежної безпеки, виявлено у касира квиткового ОСОБА_1 порушення вимог пункту 27.4 Інструкції касира квиткового щодо виконання квитково-касових операцій «Розрахунок решти», а також вимог розділу 2 пунктів 9, 16, 20, 22, 25, 32; розділу 4 пунктів 1, 2, 4, 5, 6; розділу 5 пунктів 1, 2, 5, 6, 7 посадової інструкції касира квиткового 1 категорії, касиру квитковому ОСОБА_1, оголошено догану згідно з пунктом 1 частини першої статті147 КЗпП України.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно з частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення.

Відповідно до пункту 4 посадової інструкції квиткового касира 1 категорії (код КП 4211), з якою ОСОБА_1 ознайомлена 21 березня 2016 року, касир квитковий несе відповідальність за: якісне і своєчасне виконання посадових завдань та обов'язків, передбачених цією посадовою інструкцією; своєчасне виконання наказів, розпоряджень та доручень керівництва підприємства, підготовку звітної документації; розголошення службової інформації, що містить конфіденційний характер, без відома керівника підприємства; дотримання правил з охорони праці, пожежної безпеки, санітарії, внутрішнього розпорядку та трудової дисципліни; збереження коштів підприємства та товарно-матеріальних цінностей по колу своїх обов'язків; зберігання на робочому місці особистих речей та мобільних телефонів.

Згідно з підпунктом 7 пункту 5 посадової інструкції касир квитковий повинен знати, серед іншого, інструкцію квиткового касира.

Відповідно до пункту 27.4 Інструкції касира квиткового 33735567.184154.021.ИЗ для спрощення проведення розрахунків з пасажирами у АСК ПП УЗ забезпечена можливість використання автоматизованого розрахунку решти при проведенні грошового розрахунку з пасажиром за проїзні документи.

Формулювання «забезпечена можливість використання автоматизованого розрахунку», як правильно зазначив суд першої інстанції, не свідчить про обов'язковість використання касиром при здійсненні трудових обов'язків автоматизованого розрахунку решти, оскільки така функція використовується лише у разі необхідності.

Крім того, згідно пункту 27.4 зазначеної Інструкції «Розрахунок решти» входить до системи сервісних та допоміжних функцій, які призначені для поліпшення умов роботи квиткових касирів та забезпечення швидкого та якісного обслуговування пасажирів.

Ураховуючи, що підставою для накладення на позивача дисциплінарного стягнення стало порушення нею пункту 27.4 Інструкції касира квиткового щодо виконання квитково-касових операцій «Розрахунок решти», зокрема не використання у своїй роботі зазначеної функції, для визначення правомірності накладення такого стягнення необхідно встановити обов'язковість її застосування у роботі ОСОБА_1, а також ознайомлення її з обов'язковістю такого застосування.

На підтвердження правомірності накладення дисциплінарного стягнення ПАТ «Українська залізниця» зазначало, що обов'язковість застосування у роботі квиткового касира функції «Розрахунок решти» передбачено у телеграфній вказівці від 27 вересня 2007 року.

Як убачається з матеріалів справи, відповідачем надана копія телеграфної вказівки посадової особи «Української залізниці» Чернешенко, адресованої усім ДН, ДНЛ, ЛВОК, ДС, визначено порядок дій при обслуговуванні пасажирів за допомогою АСК ПП УЗ, зокрема використання відповідно до пункту 27.4 Інструкції касира квиткового функції «Розрахунок решти».

Водночас відомостей щодо ознайомлення із даною вказівкою ОСОБА_1 ПАТ «Українська залізниця» на порушення вимог частини третьої статті 10, частини першої статті 60 ЦПК України 2004 року та частини першої статті 81 ЦПК України не надало.

Судами попередніх інстанцій установлено, що службове розслідування по факту не застосування ОСОБА_1 при здійсненні своїх трудових обов'язків функції «Розрахунок решти» належно не проводилося, відповідачем не встановлено конкретно, скільки позивачем було продано квитків, яка сума коштів надійшла на оплату квитків, чи повинна була видаватися решта коштів по проданих квитках, скільки всього продано квитків, по яких повинна була видаватися решта коштів. Ці обставини також не відображені в наказах про притягнення до дисциплінарної відповідальності. Пояснення у ОСОБА_1 щодо застосування нею функції «Розрахунок решти» відповідачем не відбиралося.

Щодо виявленої під час проведення раптової перевірки недостачі грошей у касира ОСОБА_1 у розмірі 112,57 грн., то як правильно зазначив суд першої інстанції, нестача зазначеної суми коштів була викликана тим, що пасажир ОСОБА_2, який замовив квиток у напрямку «Знамянка - Одеса» , стоячи у черзі під час проведення раптової перевірки не встиг його оплатити, що підтверджується як матеріалами перевірки органів поліції, так і поясненнями цієї особи як свідка в суді першої інстанції.

При цьому згідно досліджених судами попередніх інстанцій документів щодо дотримання позивачем трудової дисципліни та виконання покладених на неї професійних обов'язків, а також показів допитаного у судовому засіданні свідка - старшого квиткового касира ОСОБА_3, безпосереднього керівника позивача, порушень у роботі позивачка не було, скарг відносно неї не надходило.

Ураховуючи зазначене, законними та обгрунтованими є висновки судів попередніх інстанцій щодо не встановлення ПАТ «Українська залізниця» порушень у роботі ОСОБА_1, зокрема щодо незастосування нею обов'язкової функції «Розрахунок решти», а також не дотримання відповідачем процедури накладення дисциплінарного стягнення, в частині не проведення службової перевірки діяльності квиткового касира, не відібрання у неї пояснень.

Посилання в касаційній скарзі на вихід судів за межі позовних вимог щодо оцінки трудової дисципліни інших працівників є безпідставними з огляду на те, що суди попередніх інстанцій у вказаній справі перевіряли і надавали оцінку лише доводам ОСОБА_1 щодо порушення відповідачем її трудових прав, і не перевіряли питання дотримання вимог трудового законодавства щодо інших працівників ПАТ «Українська залізниця».

Твердження про неоднакове застосування судами попередніх інстанцій положень Закону України «Про судовий збір» при визначення розміру судового збору є непереконливим з огляду на відсутність належного обгрунтування таких доводів.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що не відноситься до повноважень Верховного Суду,

Ураховуючи наведене, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій при ухваленні оскаржуваних рішень правильно застосували норми матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних підстав.

Керуючись статтями 409, 410, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» залишити без задоволення.

Рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від

23 жовтня 2017 року та постанову апеляційного суду Кіровоградської області від 27 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук

Судді: С. О. Карпенко

В. О. Кузнєцов

А.С. Олійник

Г. І. Усик