Постанова

Іменем України

23 травня 2018 року

м. Київ

справа № 686/14323/13-ц

провадження № 61-11785св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя-доповідач),

суддів: Лесько А. О., Пророка В. В., Фаловської І. М., Штелик С. П.,

учасники справи:

заявник - публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 17 січня 2018 року у складі судді Грох Л. М.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») звернулося до суду з заявою про видачу дубліката виконавчих листів у справі за позовом ПАТ «КБ «Надра» до

ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області

від 01 листопада 2017 року у складі судді Мороз В. О. заяву задоволено. Видано дублікати виконавчих листів по справі за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, згідно заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 травня 2015 року, яким з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь ПАТ «КБ «Надра» стягнуто 203 952,29 доларів США, що станом на 12 липня 2013 року еквівалентно 1 630 190,69 грн та по 1 720,50 грн з кожного судового збору.

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 17 січня 2018 року відмовлено ОСОБА_1 у відкриті апеляційного провадження на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 листопада 2017 року.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що апеляційна скарга подана

ОСОБА_1 з пропуском строку на апеляційне оскарження, а у встановлений судом строк, останньою не наведено поважних підстав для поновлення пропущеного нею строку апеляційного оскарження.

У касаційній скарзі, поданій у лютому 2018 року, ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу апеляційного суду, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на судом порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що відмовляючи у відкритті апеляційного провадження на підставі частини третьої статті 358 ЦПК України, апеляційний суд не врахував, що заявником строк не пропущено, оскільки місцевим судом ухвала була постановлена за відсутності заявника, копію ухвали суду першої інстанції від 01 листопада 2017 року представником заявника було отримано через засоби поштового зв'язку 07 грудня 2017 року, а апеляційну скаргу подано 12 грудня 2017 року, тобто через п'ять днів з моменту отримання судового рішення, як то передбачено процесуальним законом.

Інші учасники справи не скористалися своїм правом на подання до суду відзиву на касаційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги до касаційного суду не направили.

Згідно із статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій відповідно до частини третьої статті 406 ЦПК України розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Установлено, що 01 листопада 2017 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області ухвалено рішення, яким задоволено заяву

ПАТ «КБ «Надра» про видачу дублікатів виконавчих листів у справі за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, згідно заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 травня 2015 року, яким з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь ПАТ «КБ «Надра»стягнуто

203 952,29 доларів США, що станом на 12 липня 2013 року еквівалентно 1 630 190,69 грн та по 1 720,50 грн з кожного судового збору.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, 12 грудня 2017 року

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Відповідно до підпункту 13 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

За положеннями частини другої статті 294 ЦПК України в редакції, яка діяла на момент вирішення спору судом першої інстанції, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Згідно частин другої та третьої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків апеляційного оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 26 грудня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, з наданням строку для усунення вказаних судом недоліків апеляційної скарги, який не може перевищувати 30 днів з дня отримання ухвали.

Однією з підстав залишення апеляційної скарги без руху зазначено пропуск заявником строку на апеляційне оскарження та не порушено питання про його поновлення.

На виконання вимог ухвали апеляційного суду, 09 січня 2018 року ОСОБА_1 подала заяву, у якій вказала, що якщо судом буде визнано пропущеним строк на апеляційне оскарження, тому просить його поновити.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 квітня

2017 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження на підставі частини третьої статті 358 ЦПК України.

Мотивуючи вказану ухвалу, апеляційний суд зазначив, що ОСОБА_1 вважає строк на апеляційне оскарження не пропущеним. Однак, якщо судом буде визнано пропущеним строк на апеляційне оскарження, просить його поновити, не зазначивши жодних підстав пропуску строку.

Разом із тим, суд апеляційної інстанції залишив поза увагою той факт, що у заяві від 09 січня 2018 року ОСОБА_1 вказала, що копію оскаржуваної ухвали Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області

від 01 листопада 2017 року її представник отримано засобами поштового зв'язку 07 грудня 2017 року, що підтверджено відомостями з офіційного сайту Укрпошти ( а. с. 232, 234-235). Наведену причину пропуску строку на апеляційне оскарження просила визнати поважною. Водночас зауважила, що з урахуванням наведеної обставини, строк звернення з апеляційною скаргою нею не пропущеною.

Згідно з пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України у редакції Кодексу на час постановлення оскаржуваної ухвали, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Суд апеляційної інстанції зазначеного не врахував, у повній мірі не встановив початок відліку строку на апеляційне оскарження та дійшов передчасного висновку про відмову ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження, що призвело до обмеження реалізації права заявника на апеляційне оскарження судового рішення.

За викладених обставин ухвала апеляційного суду Хмельницької області від 17 січня 2018 року не може вважатись законною і обґрунтованою та підлягає скасуванню, а справа передачі до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду (частина шоста статті 411 ЦПК України).

Керуючись статтями 406, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 17 січня 2018 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. О. Лесько

В. В. Пророк

І. М. Фаловська

С. П. Штелик