Справа № 367/7436/14-ц
Провадження №2-п/367/27/2018
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

25 травня 2018 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Пархоменко О.В.,

з участю секретаря Коваленко С.С.,

представника заявниці ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по справі № 367/7436/14-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права власності,

в с т а н о в и в:

Заявниця звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення по вищезазначеній справі. В заяві заявниця посилається на те, що як їй нещодавно стало відомо в результаті ознайомлення з інформацією, викладеною в Єдиному державному реєстрі судових рішень, 23 січня 2015 року Ірпінський міський суд Київської області (суддя Чернов Д.Є.) виніс заочне рішення по справі № 367/7436/14-ц за позовом ОСОБА_3 акціонерного товариства «Дельта Банк» до неї, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права власності, яким позов було задоволено в повному обсязі.

У зв»язку з тим, що станом на 26.12.2017 року вона вищезазначене заочне рішення не отримувала, про конкретний зміст та суть даної справи обізнана не була; 26.12.2017 року нею було подано до Ірпінського міського суду Київської області заяву про видачу засвідченої копії заочного рішення та про ознайомлення з матеріалами справи. 28.12.2017 року їй була видана копія заочного рішення, а також вона ознайомилась з матеріалами цієї справи. Таким чином, враховуючи те, що заочне рішення не було їй вручене у день його проголошення, а також те, що вона отримала його лише 28.12.2017 року, наявні всі підстави для поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення по даній справі.

Вказує, що за результатами ознайомлення зі справою та зі змістом заочного рішення, повідомляє, що вважає його необґрунтованим, невідповідним матеріалам справи та вимогам закону, а також прийнятим із значними порушеннями процесуальних норм, оскільки суд не повно з»ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказами та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи та виклику її у судові засідання, не сприяв повному, об»єктивному та неупередженому її розгляду, а тому заочне рішення не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та підлягає скасуванню, а справа призначенню до судового розгляду в загальному порядку.

Заявниця також вказує, що нею не отримувалися судові виклики на судові засідання від 08.01.2015 року та від 23.01.2015 року, у зв»язку з чим вона не була обізнана про дату й час їх проведення та відповідно була позбавлена фізичної можливості з»явитися на них. Твердження суду про те, що вона була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи не відповідають дійсності, оскільки в матеріалах справи міститься лише рекомендоване повідомлення щодо виклику її на перше судове засідання на 08.01.2015 року, що зазначено на самому повідомленні, в яке до того ж відсутня відмітка про отримання нею поштового відправлення.

Що стосується судового засідання від 23.01.2015 року, то в матеріалах справи міститься лише копія судової повістки на нього, але відсутні докази направлення такої повістки, вже не кажучи про її отримання з її боку.

Окремо зауважує, що судова повістка на 08.01.2015 року разом з копією позову та ухвалою про відкриття провадження не були отримані нею та повернулися назад до суду з відміткою «адресат тимчасово не проживає». Крім того, суд направляв всі документи, адресовані на її ім.»я на адресу АДРЕСА_1, проте вона, ОСОБА_2, з 14.07.2009 року зареєстрована та проживає за адресою нерухомого майна, яке є предметом спору по даній справі АДРЕСА_2.

Крім того, судом лише після відкриття провадження у справі 18.12.2014 року направлено запит до відділу адресно-довідкової роботи ГУДМСУ в м. Житомирі щодо доступу до персональних даних з проханням повідомити відомості про реєстрацію її місця проживання. Проте, замість того, щоб дочекатися відповіді на вказаний запит, суд у вкрай короткий термін призначив два судових засідання по справі, на останньому з яких виніс спірне заочне рішення. Водночас через тиждень після винесення заочного рішення 31.01.2015 року на адресу суду надійшла відповідь на запит від 18.12.2014 року , у якій було повідомлено, що 08.07.2009 року вона була прописана за адресою АДРЕСА_3, але була виписана з неї ще 08.08.2009 року.

Також наголошує, що позивачем було невірно вказано у позові адресу її колишнього проживання замість «вул. Залізнична» зазначено «пров. Залізничний».

Отже, висновки суду про неповажність причин її неявки у судове засідання від 23.01.2015 року є хибними, оскільки насправді вона судову повістку на нього не отримувала, відповідно про її отримання не розписувалася та взагалі дізналася про факт проведення даного судового засідання лише нещодавно при ознайомленні з інформацією, викладеною в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Також заявниця вказує, що основним мотивом позову і відповідно заочного рішення є твердження позивача та суду про те, що вона систематично порушувала свої договірні зобов»язання перед позивачем за кредитним договором, будучи при цьому повідомдена про виникнення заборгованості перед банком за кредитним договором. Проте, вказані вище твердження суду не відповідають дійсності, оскільки насправді вона жодних вимог про погашення заборгованості (зокрема, дострокове) від банку не отримувала, що підтверджується матеріалами справи.

Крім того, при винесенні заочного рішення судом був порушений ряд положень Закону України «Про іпотеку». Зокрема, судом в порушення ст. 39 Закону України «Про іпотеку» не було зазначено в заочному рішенні такі обов»язкові обставини: опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя, а саме не вказана загальна та житлова площа квартири № АДРЕСА_4, її стан, поверх на якому вона розташована тощо; спосіб реалізації квартири; початкова ціна квартири для її подальшої реалізації. Перелічені порушення дають всі підстави стверджувати про незаконність заочного рішення, тобто про його невідповідність вимогам закону.

Також в порушення ст. 37 Закону України «Про іпотеку» суд посилається у заочному рішенні, що іпотеко держатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб»єктом оціночної діяльності; для набуття у власність спірного майна позивач повинен був подати до суду документ про оцінку предмета іпотеки суб»єктом оціночної діяльності, яка була б актуальною станом на час розгляду справи, проте, така оцінка в матеріалах справи відсутня, що позбавляло суд можливості задовольнити позовні вимоги. В свою чергу суд ці очевидні обставини проігнорував та жодної оцінки їм не надав.

Крім того, суд стверджує, що вона була повідомлена про виникнення заборгованості перед банком за кредитним договором, що підтверджується аркушами справи 39-41. Проте, насправді вказані вище аркуші лише свідчать про начебто направлення на її невірну адресу досудової вимоги і в той же час не містять і не можуть містити, з огляду на наведені вище обставини, жодних відомостей про отримання такої досудової вимоги. Вона жодних повідомлень/вимог та інших документів від позивача не отримувала, відповідно матеріали справи таких доказів не містять.

Таким чином, суд абсолютно безпідставно та з порушенням вимог чинного законодавства України прийшов до висновку про доведеність того, що вона була обізнана про виникнення заборгованості перед банком за кредитним договором, у зв»язку з чим рішення також є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Більше того, про заміну кредитора за кредитним договором від 02.10.2008 року з ПАТ «Укрсиббанк» на ПАТ «Дельта Банк» вона також обізнана не була та дізналася про даний факт лише при ознайомленні з заочним рішенням, а враховуючи те, що позивачем по даній справі виступає особа, відмінна від особи, з якою нею було укладено договір іпотеки, суд був зобов»язаний встановити правомочність подання позову позивачем, а також перевірити дотримання вимог законодавства України при процедурі відступлення ПАТ «Укрсиббанк» права вимоги за Договором іпотеки від 02.10.2008 року на користь ПАТ «Дельта Банк». Проте, як вбачається зі змісту заочного рішення, суд ці дії не вчинив, що призвело до безпідставного задоволення позовних вимог та порушення її прав й законних інтересів.

Також вказує, що з інформації, розміщеної на офіційному веб-порталі Судова влада України їй стало відомо, що позивач скористався своїм правом вимоги до неї за кредитним договором, подавши спочатку позов 06.08.2013 року до Черняхівського районного суду Житомирської області про стягнення заборгованості за кредитним договором, який було повернуто ухвалою цього суду у справі № 293/1409/13-ц від 05.09.2013 року, а також подавши аналогічний позов , доповнивши позовними вимогами про солідарне стягнення заборгованості з поручителя за кредитним договором ОСОБА_4 вже під час розгляду цієї справи 13.01.2015 року, який було задоволено заочним рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 22.04.2015 року по справі № 293/19/15-ц.

Отже, викладені вище обставини дають всі підстави стверджувати про те, що насправді до позивача не перейшло право вимоги за Договором іпотеки від 02.10.2008 року, що позбавляло суд можливості винести рішення про задоволення позовних вимог.

Також заявниця вказує, що позивач звернувся з позовом до неї поза межами строків позовної давності, а внаслідок неповідомлення її про даний спір вона була позбавлена не тільки можливості взяти участь у розгляді цієї справи, але й зокрема, можливості заявити заяву про застосування позовної давності, що потягло б за собою відмову у задоволенні позовних вимог.

Вважає, що заочне рішення суду постановлено на підставі недоведених обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими.

Крім того, в заяві від 02.05.2018 року заявниця зазначає, що на її глибоке переконання позивач спеціально невірно вказав її адресу, щоб позбавити її права на судовий захист та тим самим облегшити винесення судом рішення по даній справі на свою користь. Насправді, на момент подачі позову по даній справі позивачу було достовірно відомо, що вона за адресою у м. Черняхів Житомирської області з 2009 року не проживала та не зареєстрована, а проживала та була зареєстрована у спірній квартирі, яка є предметом Договору іпотеки від 02.10.2008 року.

В звязку із викладеним заявниця просить поновити їй пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23.01.2015 року у справі № 367/7436/14-ц; скасувати заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23.01.2015 року у справі № 367/7436/14-ц за позовом ОСОБА_3 акціонерного товариства «Дельта Банк» до неї, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права власності і призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_1 заяву про перегляд заочного рішення підтримав, підтвердив обставини, викладені у заяві, просив заяву задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_3 акціонерного товариства «Дельта Банк» в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, в зв»язку із чим суд, заслухавши думку представника заявниці, який не заперечував проти розгляду заяви про перегляд заочного рішення у відсутності представника позивача, вважав за можливе розглянути заяву у відсутність представника позивача.

У відповідності до ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши пояснення представника заявниці ОСОБА_1, вивчивши заяву про перегляд заочного рішення, матеріали справи, суд вважає, що заява про перегляд заочного рішення не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так в судовому засіданні встановлено, що 23 січня 2015 року по цивільній справі № 367/7436/14-ц за позовом ОСОБА_3 акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права власності було постановлено заочне рішення, яким позов було задоволено, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 перед ПАТ «Дельта Банк» за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 02.10.2008 року в сумі 3 792 424,37 гривень звернуто стягнення на предмет іпотеки, який належить ОСОБА_2, а саме трикімнатну квартиру № АДРЕСА_5; визнано за ПАТ «Дельта Банк» право власності на предмет іпотеки, який розташований за адресою АДРЕСА_2; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» судовий збір у розмірі 3 654,0 гривень.

У відповідності до ч.1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Судом також встановлено, що відповідачка не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи на 23.01.2015 року та судом було постановлено заочне рішення. Разом із цим, заявниця в заяві про перегляд заочного рішення не посилається на докази, які не були досліджені судом та які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Крім того, про заочне рішення відповідачка дізналася 28.12.2017 року та отримала в Ірпінському міському суді Київської області копію заочного рішення та ознайомилась з матеріалами справи, із заявою про перегляд заочного рішення заявниця звернулася до Ірпінського міського суду Київської області 04.01.2018 року, а тому суд вважає, що заявницею не пропущений строк звернення до суду із даною заявою.

Разом із цим, доводи заявниці про те, що судом під час постановлення заочного рішення було допущено порушення норм Закону України «Про іпотеку», за результатами ознайомлення зі справою та зі змістом заочного рішення вона вважає його необґрунтованим, невідповідним матеріалам справи та вимогам закону, а також прийнятим із значними порушеннями процесуальних норм, оскільки суд не повно з»ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказами та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи та виклику її у судові засідання, не сприяв повному, об»єктивному та неупередженому її розгляду, а тому заочне рішення не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та підлягає скасуванню, на думку суду, є підставою для апеляційного оскарження даного заочного рішення.

За даних обставин суд вважає, що відсутні підстави для перегляду заочного рішення і заява про перегляд заочного рішення не підлягає до задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 285-288 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по справі № 367/7436/14-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права власності залишити без задоволення.

Копію ухвали направити позивачу для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В. Пархоменко