Справа № 186/427/18
Провадження номер № 2/0186/190/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року м. Першотравенськ

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Кривошеї С. С.

при секретарі Кравченко А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 міської ради Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, 08 липня 2013 року померла його бабуся, ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Квартира належала його бабусі, що підтверджується копією витягу від 05.01.2005 року, відповідно до якого, ОСОБА_3 є одноосібним власником вищезазначеної квартири.

09 грудня 2005 року бабуся подарувала йому 1/2 частку спірної квартири, що підтверджується договором дарування.

Оскільки його бабуся заповіту не складала, згідно зі ст. 1223 Цивільного кодексу України, вступають в дію норми спадкування за законом.

Спадкоємцем за законом, відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, була його мати, ОСОБА_4, 17 червня 1963 р/н., що підтверджується свідоцтвом про народження, свідоцтвом про одруження з його батьком ОСОБА_5, свідоцтвом про розірвання шлюбу з ОСОБА_5, свідоцтвом про одруження з ОСОБА_6, свідоцтвом про розірвання шлюбу з ОСОБА_6.

Його мати усунулась від прийняття спадщини, тобто не зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття або про відмову від прийняття спадщини, що підтверджується копією Постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій, де заначено причину відмови - пропуск встановленого строку для прийняття спадщини.

Його родинний звязок з померлою, підтверджується наступними доказами, свідоцтвом про народження, свідоцтвом про народження його матері, свідоцтвами про одруження матері та свідоцтвами про розірвання шлюбу.

У встановлені строки він не звернувся до нотаріуса з метою оформлення права власності на відкриту спадщину через те, що його мати свого часу заявляла про наміри прийняти спадщину від бабусі, як спадкоємець за законом.

Коли він звернувся до Першої Павлоградської Державної нотаріальної контори, нотаріус надав йому постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи тим, що він пропустив шестимісячний строк для її прийняття.

Також зазначає, що спору про спадкування немає, а сама спадщина не визнана відумерлою відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1277 Цивільного кодексу України, а отже вона є досі відкритою, тому, відповідно до ч.1 ст. 1268 Цивільного кодексу України, він має право на її прийняття, як єдиний спадкоємець.

Вважає, що вказана причина пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини є об'єктивною.

Прохає суд визначити йому ОСОБА_1, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його бабусі ОСОБА_3, яка померла 08 липня 2013 року, терміном один місяць.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради Дніпропетровської області у судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечує та просить суд винести рішення відповідно до чинного законодавства.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України - часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Частинами 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ч.3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини.

Також відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Із матеріалів справи вбачається, що 08 липня 2013 року померла ОСОБА_3, після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 23/50 частки квартири № АДРЕСА_2, яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло № 8554 від 23 листопада 2004 року, виданого ОСОБА_2 міським житлово-комунальним підприємством Дніпропетровської області.

21 вересня 2017 року державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 було відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальних дій, оскільки він пропустив передбачений законодавством України шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Копією договору дарування частини квартири від 09 грудня 2005 року реєстраційний номер 5761, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_8, підтверджується, що ОСОБА_3 подарила 27/50 частки квартири №АДРЕСА_2, яка належала їй на праві приватної власності, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Також, у договорі зазначено, що ОСОБА_4, яка є матірю ОСОБА_1, надала згоду на підписання останнім зазначеного договору.

Копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 24 лютого 2006 року № 9931348 підтверджується, що ОСОБА_1 є власником 27/50 частки квартири №АДРЕСА_2, на підставі договору дарування частки квартири від 09 грудня 2005 року реєстраційний номер 5761, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_8

Копією виписки з фінансово-особового рахунку від 20 березня 2018 року виданого ПП «Комунальщик-1» підтверджується, що ОСОБА_3 з 13 жовтня 1975 року зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_2. 08 липня 2013 року знята з реєстрації у звязку зі смертю.

Родинні відносини між позивачем ОСОБА_1 та померлою 08 липня 2013 року ОСОБА_3 підтверджуються: свідоцтвом про народження ОСОБА_9, серії VІ-УР № 1545825, виданим Орджонікідзевським районним бюро РАЦС міста Жданова, Донецької області, 05 серпня 1964 року; свідоцтвом про укладення шлюбу серії IV-КИ № 388460, виданим 14 вересня 1993 року Павлоградським бюро РАЦС Дніпропетровської області, відповідно до якого, ОСОБА_5 01 березня 1986 року уклав шлюб з ОСОБА_9. Прізвище подружжя після реєстрації шлюбу ОСОБА_5; свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії VI-КИ № 321510, виданим міським бюро РЦС міста Першотравенська, Дніпропетровської області 28 серпня 1989 року, згідно якого, позивач народився 09 серпня 1989 року, його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_10; свідоцтвом про розірвання шлюбу серії ІІІ-КИ № 333579, виданим 23 грудня 1993 року відділом РАЦС міста Павлограда, Дніпропетровської області, згідно якого, ОСОБА_5 та ОСОБА_10 23 грудня 1993 року розірвали шлюб, про що було зроблено актовий запис № 742; свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-КИ № 013466, виданим 25 січня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому ОСОБА_2 міської ради народних депутатів Дніпропетровської області, відповідно до якого, ОСОБА_6 25 січня 1997 року уклав шлюб з ОСОБА_10. Прізвище подружжя після реєстрації шлюбу ОСОБА_6; свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-КИ № 164680 виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_2 міського управління юстиції у Дніпропетровській області, підтверджується, що ОСОБА_6 та ОСОБА_4 27 вересня 2011 року розірвали шлюб, про що було зроблено актовий запис № 44.

Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивач пропустив визначений ст.1270 ЦК України строк для прийняття спадщини, оскільки вважав, що його мати ОСОБА_4 прийме спадщину після смерті ОСОБА_3, але остання самоусунулась від прийняття спадщини, так як не мала та не має наміру звертатись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Суд розцінює таку причину пропуску строку поважною і вважає за можливе, визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, один місяць з дня набрання рішенням законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 258, 263, 264-265 ЦПК України, ст.ст.1216, 1220, 1268, 1270, 1272 ЦК України, - суд

В И Р І Ш И В:

Встановити ОСОБА_1 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після ОСОБА_3, яка померла 08 липня 2013 року, один місяць з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 ЦПК України, рішення суду, що набрало законної сили, є обовязковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області, а з дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя Кривошея С.С.