Дата документу Справа №
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний №336/1055/16-ц

Провадження №22-ц/778/20/18

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів: Дашковської А.В., Подліянової Г.С.,

за участю секретаря судового засідання Семенчук О.В.,

учасники справи:

представник позивача ОСОБА_1;ОСОБА_2,

представник відповідача ОСОБА_4; ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 квітня 2016 року в складі судді Галущенко Ю.А. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, треті особи - Шевченківський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, Державна реєстраційна служба Запорізького міського управління юстиції, ОСОБА_7, про виключення запису з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до п. 9 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що йому належало право власності на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва на право на спадщину за заповітом від 03.06.1987 р., виданого П'ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.11.2004 року задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, про визнання права власності на 1/2 частину жилого будинку.

На підставі вищезазначеного рішення 19.11.2004 року ОП «ЗМБТІ» припинило право власності ОСОБА_1 та зареєструвало право власності на 1/2 частину жилого будинку АДРЕСА_1 на ОСОБА_4

В подальшому рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 22.10.2013 року скасовано рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.11.2004 року та в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання дійсним договору купівлі-продажу, про визнання права власності на 1/2 частку жилого будинку відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.11.2013 року відмовлено у відкритті провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Запорізької області від 22.10.2013 року.

На теперішній час на підставі дублікату свідоцтва про право на спадщину серія та номер: 1-3619, виданого 03.06.1987 року П'ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою право позивача на 1/2 частину будинку відновлено і зареєстровано за ОСОБА_1

Інша половина будинку належить на праві власності ОСОБА_7

Позивачу стало відомо, що 25.02.2015 року в реєстрі зареєстроване обтяження нерухомого майна, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 на підставі постанови про арешт майна боржника та заборони його відчуження. Обтяжувачем є Шевченківський ВДВС ЗМУЮ, а особа, майно якої обтяжується ОСОБА_4, опис предмета обтяження все нерухоме майно.

Посилаючись на те, що на час реєстрації даного обтяження, рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 22.10.2013 року вже було скасовано рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.11.2004 року та в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання дійсним договору купівлі-продажу, про визнання права власності на 1/2 частку жилого будинку відмовлено, на теперішній час майнові права позивача відновлені, вказане обтяження перешкоджає ОСОБА_1 розпоряджатися належним йому на праві власності майном, просив суд усунути перешкоди у здійсненні права власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 та скасувати арешт.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 квітня 2016 року позов задоволено.

Усунуто ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні права власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1.

Скасовано арешт, накладений на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 на підставі постанови про арешт майна боржника та заборони його відчуження, серія та номер: 44139157, видана 26.09.2014, видавник: головний державний виконавець Пашкова О.В. Шевченківського ВДВС ЗМУЮ та скасовано запис Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна про державну реєстрацію заборони відчуження житлового будинку АДРЕСА_1, реєстраційний № обтяження 10978018 від 25.02.2015 року, внесений на підставі постанови про арешт майна боржника та заборони його відчуження, серія та номер: 44139157, видана 26.09.2014, видавник: головний державний виконавець Пашкова О.В. Шевченківського ВДВС ЗМУЮ; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 24023742 від 31.08.2015, Перун Л.В., Запорізьке міське управління юстиції; обтяжувач: Шевченківський ВДВС Запорізького міського управління юстиції; особа, майно якої обтяжується: ОСОБА_4, опис предмета обтяження: все нерухоме майно.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2016 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення суду.

ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на вказане рішення суду, в якій посилаючись на порушення та неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що суд першої інстанції, на думку заявника, вийшов за межі як заявлених вимог, так і за межі закону, скасовуючи як арешт ОСОБА_1, так і арешт самочинно збудованого майна, яке у всякому разі на праві власності позивачу ОСОБА_1 не належить.

Крім того, заявником вказано, що мотивуючи заочне рішення, суд першої інстанції посилається на відсутність у провадженні ВДВС ЗМУЮ будь-яких виконавчих проваджень стосовно відповідача ОСОБА_4, проте у відношенні відповідача є три виконавчих провадження: про стягнення аліментів на користь ОСОБА_9; про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів; про стягнення кредитної заборгованості на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Відзивів або заперечень на апеляційну скаргу не надходило.

Позивач та відповідач до суду апеляційної інстанції не з'явились, приймають участь в судовому засіданні через своїх представників.

Представники третіх осіб - Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, Державної реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, та третя особа ОСОБА_7 до суду апеляційної інстанції не з'явились, повідомлялись про місце та час розгляду справи згідно до вимог ст..ст.128,130 ЦПК України ( т.2 а.с.128; 130-131;136-1378).

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Судова колегія, враховуючи положення ч.2 ст.. 372 ЦПК України, ухвалила розглядати справу за відсутності учасників справи, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позовні вимоги в частині скасування арешту, накладеного на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 на підставі постанови про арешт майна боржника та заборони його відчуження, районний суд обґрунтовано виходив із того, що позивач як власник 1/2 частини має право на задоволення своїх вимог, оскільки на час накладення арешту державним виконавцем на майно ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину будинку вже належало ОСОБА_1

Такий висновок відповідає встановленим по справі обставинам та ґрунтується на Законі, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд ( ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 319 ЦК України ).

За нормою ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Встановлено судом, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.11.2004 року задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, про визнання права власності на 1/2 частину жилого будинку ( т.1 а.с.8).

Право власності на 1/2 частину жилого будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1 було припинено та зареєстровано право власності за ОСОБА_4

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 22.10.2013 року скасовано рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.11.2004 року та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання дійсним договору купівлі-продажу, про визнання права власності на 1/2 частку жилого будинку відмовлено ( т.1 а.с.9-10).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.11.2013 року відмовлено у відкритті провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Запорізької області від 22.10.2013 року ( т.1 а.с.11).

На підставі дублікату свідоцтва про право на спадщину серія та номер: 1-3619, виданого 03.06.1987 П'ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою (дублікат свідоцтва про право на спадщину № 1-127 виданий державним нотаріусом Запорізького обласного державного нотаріального архіву, 09.11.2015р.) право власності ОСОБА_1 на 1/2 частину будинку відновлено і зареєстровано за ним, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Інша половина будинку належить на праві власності ОСОБА_7 ( т.1 а.с.12-13).

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, 28.12.2015 р. на будинок АДРЕСА_1 накладена заборона відчуження (реєстраційний номер запису про обтяження 10978018), зареєстрована 25.02.2015 року державним реєстратором ЗМУЮ Перун Л.В.; вид обтяження: арешт нерухомого майна, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та заборони його відчуження, серія та номер: 44139157, видана 26.09.2014, видавник: головний державний виконавець Пашкова О.В. Шевченківського ВДВС ЗМУЮ; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 24023742 від 31.08.2015, Перун Л.В., ЗМУЮ; обтяжувач: Шевченківський ВДВС ЗМУЮ; особа, майно якої обтяжується: ОСОБА_4, опис предмета обтяження: все нерухоме майно( т.1 а.с.12-13).

На теперішній час у Шевченківському відділі ДВС ЗМУЮ виконавчих проваджень стосовно ОСОБА_1 на виконанні не перебуває.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що, оскільки саме позивач на момент накладення заборони відчуження був власником спірного майна, то наявні підстави для скасування арешту, накладеного на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 на підставі постанови Шевченківського ВДВС ЗМУЮ від 26.09.2014 року про арешт майна боржника та заборони його відчуження.

Доводи апелянта, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог є необґрунтованими, оскільки судом скасовано арешт, накладений лише на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1.

Проте, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову в частині скасування запису Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна про державну реєстрацію заборони відчуження житлового будинку АДРЕСА_1, реєстраційний № обтяження 10978018 від 25.02.2015 року, внесений на підставі постанови про арешт майна боржника та заборони його відчуження, серія та номер: 44139157, видана 26.09.2014, видавник: головний державний виконавець Пашкова О.В. Шевченківського ВДВС ЗМУЮ; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 24023742 від 31.08.2015, Перун Л.В., Запорізьке міське управління юстиції; обтяжувач: Шевченківський ВДВС Запорізького міського управління юстиції; особа, майно якої обтяжується: ОСОБА_4, опис предмета обтяження: все нерухоме майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора здійснюються у порядку, передбаченому для державної реєстрації прав (крім випадків, коли такі дії здійснюються у порядку, передбаченому статтею 37 цього Закону).

Відповідно до п. 6 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 р. державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб'єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком.

Відповідно до ч. 4 ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному

реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження.

Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобов'язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені положення закону та помилково задовольнив позовні вимоги про скасування записупро державну реєстрацію заборони відчуження нерухомого майна, оскільки позивачем не дотримано порядок реєстрації відомостей про припинення обтяжень, передбачений законодавством.

Отже, рішення суду першої інстанції в цій частині необхідно скасувати, а в задоволенні позовних вимог в цій частині - відмовити.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 383 ЦПК України, Апеляційний суд Запорізької області

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 квітня 2016 року в цій справі в частині скасування запису Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна про державну реєстрацію заборони відчуження житлового будинку АДРЕСА_1, реєстраційний № обтяження 10978018 від 25.02.2015 року, внесений на підставі постанови про арешт майна боржника та заборони його відчуження, серія та номер: 44139157, видана 26.09.2014, видавник: головний державний виконавець Пашкова О.В. Шевченківського ВДВС ЗМУЮ; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 24023742 від 31.08.2015, Перун Л.В., Запорізьке міське управління юстиції; обтяжувач: Шевченківський ВДВС Запорізького міського управління юстиції; особа, майно якої обтяжується: ОСОБА_4, опис предмета обтяження: все нерухоме майно - скасувати та прийняти постанову про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 травня 2018 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

Г.С. Подліянова