27.04.2018431/2023/18/5407/2018
Провадження № 2/431/762/18
Справа № 431/2023/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2018 року м. Старобільськ

Суддя Старобільського районного суду Луганської області Воронкін О.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

26.04.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу, в якій є вимога про забезпечення позову, в якій просить суд накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_2, співмірне із заявленими позовними вимогами, а саме на суму 241 648,00 грн..

В своїй позовній заяві позивач ОСОБА_1 посилається на те, що нею подано позовну заяву про стягнення з ОСОБА_2 на її користь суму неповерненого боргу за розпискою у розмірі 241 648,00 гривень. Невжиття заходів забезпечення позову в майбутньому може спричинити ускладнення при виконанні рішення суду або зробити його неможливим.

У відповідності до вимог ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред,явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться у п. п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, як вбачається із матеріалів справи, між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, у звязку з чим заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача підлягає задоволенню в межах суми позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, належне ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що буде виявлене державним виконавцем під час проведення виконавчого провадження в межах суми 241 648 грн. 00 коп., та заборонити його будь-кому відчужувати.

Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Копію ухвали направити до Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області для виконання, сторонам для відома.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд.

Суддя О.А.Воронкін