Справа № 367/448/17
Провадження №2/367/396/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

08 травня 2018 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючої судді Оладько С.І.,

за участі секретаря Костяк В

відповідача ОСОБА_1К

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпені цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом,відповідно до якого зазначив,що 14 жовтня 2013 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «ОТП ОСОБА_2» був укладений Договір про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 .

Згідно п. 1.2.1. Кредитного договору для придбання Товару та ОСОБА_2 надав відповідачу споживчий кредит у відповідності до умов цього договору, а відповідач зобовязався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені цим договором та Додатком № 1 «Графік платежів», що є його невідємною частиною, а також виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 3.6. Кредитного договору ОСОБА_2 має право відступити повністю чи частково свої права вимоги за Кредитним договором третій особі.

Відповідно до умов Договору факторингу № 22/12/14/1-1 від 22.12.2014 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «ОТП ОСОБА_2» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_2 передав, а Фактор прийняв право вимоги до відповідача, що випливають із умов Кредитного договору.

Відповідно до п. 1.5.4, 1.5.5 Кредитного договору, в разі порушення Позичальником строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, ОСОБА_2 має право вимагати від Позичальника дострокового виконання зобов'язань за Кредитним договором. В цьому разі Позичальнику рекомендованим листом надсилається вимога. Підстави виникнення права на вимогу повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав регулюються чинним законодавством України. ОСОБА_3 на основі умов даного договору вимагає повернення споживчого кредиту, таке повернення здійснюється Позичальником протягом тридцяти календарних днів з дати одержання вимоги.

05.01.2015 року Фактором листом з описом вкладення направлено на адресу відповідача ОСОБА_4 № 200222157 від 05.01.2015 року, яким Позичальника було повідомлено про заміну кредитора у зобовязанні, а також здійснено вимогу дострокового повернення суми заборгованості за Кредитним договором.

Зазначена вимога підлягала виконанню протягом тридцяти днів з дня її отримання відповідачем, але станом на дату подання цієї позовної заяви відповідачем не виконана.

У звязку з невиконанням відповідачем умов Кредитного договору щодо повернення суми отриманого кредиту, сплати процентів за користування кредитом, станом на 24.11.2016 року у відповідача за Договором про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 від 14.10.2013 року існує заборгованість перед позивачем в розмірі 22 840,30 грн. ,що складається з:

залишку заборгованості за кредитом в розмірі 19 632,33 грн.;

нарахованих відсотків за користування кредитом в розмірі 1,52 грн.;

комісія за РО - 3 206,46 грн.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 від 14.10.2013 року в розмірі 22 840,30 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 1 600 грн.

Представник позивача у судове засідання не з»явився,у черговий раз до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача,позов просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1К у судовому засіданні заперечував проти позову та пояснив,що він ніколи не брав кредит у банку.На копіях документів,які надав до суду позивач,а саме на кредитному договорі та додатках до вказаного договору, стоять не його підписи.Просив у позові відмовити.

Суд,заслухавши пояснення відповідача,дослідивши письмові докази по справі,вважає позов таким,що не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України «Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.»

Відповідно до ст.. 5 ЦПК України «Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

2. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.»

Відповідно до ч 2,3 ст. 12 ЦПК України «Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

Відповідно до ч 1 ст. 13 ЦПК України «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.»

Відповідно до ч 1 ст. 81 ЦПК України « Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

Згідно позовної заяви позивач посилається на ті обставини,що 14 жовтня 2013 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «ОТП ОСОБА_3» був укладений Договір про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1,відповідно до якого відповідачу був наданий кредит на споживчі цілі з терміном повернення кредиту та інших платежів згідно договору до 14.10.2016р.При цьому позивачем на підтвердження вказаних обставин справи надано ксерокопію договору про надання споживчого кредиту (а.с.8),есерокопію графіка погашення кредиту (а.с.9),ксерокопію умов кредитування (а.с.10),ксерокопію заяву дозволу (а.с.11),ксерокопію дошлвору добровільного страхування(а.с.12-13),ксерокопію паспорта ОСОБА_1К та ксерокопію ідентифікаційного коду (а.с.5-7).

Відповідно до ст..76 ЦПК України « Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

2. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.. 95 ЦПК України «Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

2. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. ОСОБА_3 для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

3. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом.

4. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

5. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

6. ОСОБА_3 подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. ОСОБА_3 оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Позивач ,при подачі позову до суду на підтвердження зазначених у позовній заяві обставин справи ,не надав до суду належних та допустимих доказів.Ксерокопії документів,які були додані до позовної заяви не засвідчені позивачем у порядку,передбаченому ст.. 95 ЦПК України,відповідач у судовому засіданні заперечував проти даних доказів,у зв»язку з чим суд не може прийняти їх до уваги при вирішенні спору по суті.

При цьому також необхідно звернути увагу і на ті обставини,що позивачем не надано доказів розміру заборгованості,яка існує за договором про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 від 14.10.2013р.До позовної заяви було додано розрахунок заборгованості (а.с.15),однак із даного розрахунку не вбачається за який період існує вказана заборгованість та який порядок її нарахування.

Ухвалами суду неодноразово визнавалась явка представника позивача у судове засідання обов»язковою для з»ясування дійсних обставин справи.Однак,жодного разу представник позивача у судове засідання не з»явився,в черговий раз до суду направлялись заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Крім того,позивач посилається на ті обставини,що відповідно до умов Договору факторингу № 22/12/14/1-1 від 22.12.2014 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «ОТП ОСОБА_3» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_3 передав, а Фактор прийняв право вимоги до відповідача, що випливають із умов Кредитного договору.

Відповідно до ст..1077 ЦК України За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором.

2. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.»

Відповідно до ст.. 1082 ЦК України «Боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

2. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. ОСОБА_3 фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним.»

При зверненні до суду із вказаним позовом,позивач не надав до суду жодного доказу на підтвердження тих обставин,що ним виконано вимоги ст.. 1082 ЦК України.

У матеріалах справи є повідомлення (а.с.14),однак жодного доказу на підтвердження тих обставин,що повідомлення відповідач отримав до суду надано не було.

Враховуючи викладені обставини справи суд відмовляє позивачу у позові у повному обсязі.

На підставі ст. 526,530,610,611, 1046,1048,1050 ЦК України,керуючись ст. ст. 4,10,76,259,264-265,268 , 273 ,365 ЦПК України суд , -

в и р і ш и в :

Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» у позові відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано,набирає законної сили після повернення апеляційної скарги ,відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копію рішення суду направити позивачу для відома.

Повний текст рішення буде виготовлений 18.05.2018р.

Суддя: С.І. Оладько