Справа № 140/207/17
Провадження № 22-ц/772/855/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Алєксєєнко В. М.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2018 рокуСправа № 140/207/17м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого : Копаничук С.Г.

Суддів: Оніщука В.В.,Медвецького С.К.

при секретарі: Кирилюк Л.М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідач - ТОВ ФК «Інновація»

третя особа - приватний нотаріус Вінницького районного нотаріального округу Люлько Л.М. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Немирівського районного суду від 22.01.2018 року ,ухваленого о 10 годині 31 хвилині в приміщенні Немирівського районного суду суддею Алеєксєєнко В.М. у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ТОВ ФК «Інновація» , за участю третьої особи - приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Люлько Л.М. про визнання недійсним іпотечного договору та договору застави, зобов'язання внесення змін в державні реєстри,-

В с т а н о в и в :

У січні 2017 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Траст Груп», який в подальшому замінено на ТОВ «Фінансова компанія «Інновація», за участю третьої - приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Люлько Л.М. про визнання недійсним договору іпотеки №014/3951/9/22055/1, укладеного між ВАТ «Ерсте Банк» та ТОВ «Вісла» та посвідченого приватним нотаріусом Немирівського районного нотаріального округу Люлько Л.М. 28.08.2008 року за реєстром №4363 та договору застави обладнання №014/3951/9/22055/2, укладеного між ВАТ «Ерсте Банк» та ТОВ «Вісла» 28.08.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Немирівського районного нотаріального округу Люлько Л.М. за реєстром №4365; зобов'язання приватного нотаріуса Немирівського районного нотаріального округу Люлько Л.М. вилучити з Державного реєстру іпотек запис про реєстрацію іпотеки, реєстраційний №7819717 від 28.08.2008 року; зобов'язання приватного нотаріуса Немирівського районного нотаріального округу Люлько Л.М. вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію заборони на нерухоме майно належне ТОВ «Вісла», реєстраційний №7819727 від 28.08.2008; зобов'язати приватного нотаріуса Немирівського районного нотаріального округу Люлько Л.М. вилучити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про реєстрацію обтяження рухомого майна ТОВ «Вісла», реєстраційний №8155768 від 05.11.2008.

Зазначив, що 28.08.2008 року між ним та ВАТ «Ерсте Банк» був укладений кредитний договір №014/3951/9/22055, згідно якого вказаним банком був наданий кредит в сумі 50 000 доларів США. Цього ж дня в забезпечення виконання зобов'язань за цим договором , між ВАТ «Ерсте Банк» та ТОВ «Вісла» був укладений договір іпотеки №014/3951/9/22055/1, який посвідчений приватним нотаріусом Немирівського районного нотаріального округу Люлько Л.М. за реєстром №4363, за яким в забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Вісла» в іпотеку було передане нерухоме майно зазначеного товариства за адресою АДРЕСА_1 яке складається з будівлі млина загальною площею 218,2 кв. м.

Також 28.08.2008 року між ТОВ «Вісла» та ВАТ «Ерсте Банк» був укладений договір застави обладнання №014/3951/9/22055/2, посвідчений приватним нотаріусом Немирівського районного нотаріального округу Люлько Л.М. за реєстром №4365, за яким в заставу банку ТОВ «Вісла» переданий агрегатно-вальковий млин АВМ-6, належний останньому на праві власності.

14.10.2009 року між ВАТ «Ерсте Банк» та дружиною позивача ОСОБА_6 укладений договір поруки, за яким вона виступила фінансовим поручителем за кредитним договором №014/3951/9/22055 від 28.08.2008 року. За цим договором ОСОБА_6 зобов'язалася солідарно зі позивачем нести відповідальність за невиконання умов кредитного договору. У 2013 році публічне акціонерне товариство «Ерсте Банк» було перейменоване в публічне акціонерне товариство «Фідобанк»,а в подальшому права вимоги за договорами про відступлення таких прав перейшли послідовно до » ТОВ «Фінансова компанія Вендор», до ТОВ «Фінанс Траст Груп» . Заочним рішенням Вінницького міського суду від 16 грудня 2015 року позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс Траст Груп» до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про стягнення кредитного боргу задоволено, в солідарному порядку стягнуто з відповідачів кредитну заборгованість в загальній сумі 1 134 121,37 грн.

В подальшому право вимоги за на підставі договору про відступлення права вимоги (факторингу) №37 від 09.02.2017 року та на підставі договору про відступлення прав за договорами іпотеки, посвідченого 09.02.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В. за реєстром №931,перейшло до ТОВ «Фінінсова компанія «Інновація».

В грудні 2016 року він дізнався, що за даними розділу відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна станом на 27.07.2007 року зареєстровано обтяження у вигляді арешту на все майно майнового поручителя ТОВ «Вісла»,в тому числі будівлю млина до складу якого входить також рухоме майно у вигляді агрегатно-валькового млина марки АВМ-6, який переданий у заставу первісному кредитору на підставі договору застави.

Обтяжувачем виступив відділ виконавчої служби, а саме обтяження зареєстроване за №5379590 реєстратором - Немирівською державною нотаріальною конторою Вінницької області. Посилаючись на те, що з огляду на обтяження ,яке було внесено Немирівською державною нотаріальною конторою у вигляді арешту на майно товариства , на момент укладення договору іпотеки у ТОВ «Вісла» не було права передавати обтяжене майно у іпотеку ,а нотаріус вказане не перевірив і не погодив іпотеку з обтяжувачем,

Рішенням Немирівського районного суду від 22.01.2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить зазначене рішення суду скасувати через порушення судом норм матеріального і процесуального права, а у справі ухвалити нове рішення ,яким його вимоги задовольнити. Зазначив, що суд неповно з'ясував обставини справи ,допустив невідповідність висновків суду матеріалам справи. Відмовляючи в позові , суд не врахував допущені при укладенні договору іпотеки порушення норм законодавства в частині перевірки наявності існуючих обтяжень та заборон на майно товариства «Вісла» ,що також підтверджується рішенням Немирівського районного суду від 18.03.2015 року, яким встановлено факт перебування майна під арештом до передачі його в іпотеку .

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК Інновація» проти її задоволення заперечує, зазначає, що рішення суду є законним і обгрунтованим ,а доводи скарги безпідставними. Вказує на те, що запис про арешт в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомості не ідентифікує ні саме товариство «Вісла» ,оскільки у відомостях інформаційної довідки вказано «П-ТОВ «Вісла» ні майно, оскільки вказано «невизначене майно» ,а запит нотаріуса не містив посилання на наявність будь-яких заборон. Тому заборони для укладення договору іпотеки не існувало. Також указував на відсутність порушень прав позивача ..... Доводи позивача про недійсність правочинів є безпідставними, оскільки належних та допустимих доказів цьому в розумінні процесуального закону ОСОБА_3 не надав, як не надав і доказів порушення його прав.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав, суду пояснив ,що його права порушені ,оскільки він є засновником ТОВ «Вісла».

Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, зазначив ,що порушення прав позивача договором іпотеки не вбачаються.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Згідно ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідача, учасників справи ,перевіривши матеріали справи, рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та відзиву , суд апеляційної інстанції вважає, що скарга підлягає залишенню без задоволення .

Згідно ст.263 ч.1,2,5 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення Немирівського районного суду від 22.01.2018 року таким вимогам закону відповідає.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

За змістом частини 1 ст. 583 ЦК України та частини 2 ст. 11 Закону України "Про іпотеку", заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель). При цьому, застава (іпотека) завжди є забезпеченням певного узгодженого із заставодавцем (іпотекодавцем) зобов'язання. Законодавством розрізняється застава (іпотека), надана боржником та застава (іпотека), надана третьою особою (майновим поручителем).

Відповідно до пункту 38 розділу 1 Глави III Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року №20/5 ( в редакції на час посвідчення договору іпотеки та договору застави) при посвідченні правочину про відчуження або заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна перевіряється відсутність заборони відчуження або арешту майна.

Згідно п. 95 розділу 7 Глави III цієї Інструкції , договори про заставу нерухомого та рухомого майна (майнових прав) посвідчуються нотаріусом після перевірки відсутності заборони на відчуження або арешту за даними Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та перевірки відсутності податкової застави та інших застав за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Судом першої інстанції встановлено, що 28.08.2008 року між позивачем і ВАТ «Ерсте Банк» був укладений кредитний договір №014/3951/9/22055, згідно якого позивачу банківською установою був наданий кредит в сумі 50 000 доларів США. 30 березня 2012 року між ПАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_3 були укладені додаткові угоди №1 і №3 до кредитного договору з фізичною особою №014/3951/9/22055 .В забезпечення виконання ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором, між ВАТ «Ерсте Банк» та ТОВ «Вісла», керівником якого являвся ОСОБА_3, був укладений договір іпотеки №014/3951/9/22055/1, посвідчений приватним нотаріусом Немирівського районного нотаріального округу Люлько Л.М. за реєстром №4363, за яким в іпотеку передане нерухоме майно зазначеного товариства за адресою АДРЕСА_1, яке складається з будівлі млина загальною площею 218,2 кв. м. Згідно даного договору вбачається, що предмет іпотеки не підлягає вилученню, до нього не пред'явлені і не будуть пред'явлені майнові позови, крім того на предмет іпотеки може бути звернене стягнення.

28.08.2008 року між ВАТ «Ерсте Банк» та ТОВ «Вісла» був укладений договір застави №014/3951/9/22055/2 , згідно якого ТОВ «Вісла» виступило майновим поручителем за зобов'язаннями позичальника ОСОБА_3 (а.с.9-10). 14.10.2009 року між ВАТ «Ерсте Банк» та ТОВ «Вісла» були укладені договори про внесення змін до договору іпотеки та про внесення змін до договору застави .

У 2013 році ПАТ «Ерсте Банк» було перейменоване в ПАТ «Фідобанк».

В подальшому права вимоги за кредитним договором та договорами забезпечення на підставі договорів про відступлення права вимоги перейшли від ПАТ «Фідобанк» до ТОВ «Фінансова компанія Вендор» (договори від 30 вересня 2014 року) ,від останнього до ТОВ «Фінанс Траст Груп»(договори від 18.05.2015 року), а потім до ТОВ « Інновація»(договори від 09.02.2017 року).Також суд встановив ,що за даними Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо юридичної особи -ТОВ «Вісла» , номер інформаційної довідки: 76045726 від 16.12.2016 12:14:17 у розділі відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна зареєстровано тип обтяження: арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 53795990, на об'єкт обтяження: невизначене майно, Не вказано, Вінницька область, Немирівський район, с. Воробіївка ,а власником зазначено П-ТОВ "Вісла" без ідентифікаційного номера юридичної особи.

Відмовляючи в задоволенні позову про визнання недійсними договорів іпотеки та застави суд першої інстанції виходив з того ,що при посвідченні зазначених договорів іпотеки та застави приватним нотаріусом Немирівського районного нотаріального округу Вінницької області Люлько Л.М. за сформованими параметрами запиту: адреса об'єкта: Вінницька область Немирівський район АДРЕСА_1 власник: тип особи юридична, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вісла», ідентифікаційний код юридичної особи : 20112422 було перевірено за даними реєстрів відсутність заборони на відчуження або арешту майна саме вказаного товариства. А архівний запис про арешт невизначеного майна ,власником якого зазначено П-ТОВ «Вісла» за відсутності коду, ідентифікаційного номера юридичної особи та підстави обтяження не свідчить про арешт майна саме ТОВ «Вісла» з кодом , а тому не розцінив рішення Немирівського районного суду від 18.03.2015 року про зняття арешту з майна підприємства - товариства з обмеженою відповідальністю «Вісла» ,як таке ,що підтверджує позовні вимоги про недійсність правочинів .

Суд вірно встановив обставини справи, належним чином перевірив їх доказами ,які оцінив в порядку ст.89 ЦПК України ,правильно визначив спірні правовідносини та застосував до них норми права ,на підставі чого дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання оспорюваних правочинів, як таких що не відповідають вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що саме нежитлова будівля ТОВ «Вісла» (реєстраційний номер 176957 ) з млином, що за оспорюваними правочинами передані в іпотеку і заставу , перебували під арештом ,оскільки за вказаною адресою існує лише одне товариство «Вісла» не заслуговують на увагу, оскільки в Єдиному реєстрі заборон є запис про те, що за даною адресою хоча і накладено арешт , проте ще в 2000 році і на невизначене майно власником якого є П-ТОВ «Вісла», без ідентифікаційного номера юридичної особи, що виключає його ідентифікацію з майном - нежитловою будівлею (реєстраційний номер 176957) та млином ,переданим за оспорюваними договорами в іпотеку та заставу ,власником яких є «ТОВ «Вісла» з ідентифікаційним кодом юридичної особи : 20112422. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №83139120 від 22.03.2017 року за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна (176957) єдиним обтяженням є заборона на нерухоме майно, підставою якого є договір іпотеки(а.с.27)

Тому ці доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу.

Також безпідставні доводи скарги щодо неприйняття судом обставини зняття арешту рішенням Немирівського районного суду від 18.03.2015 року, оскільки арешт знімався з нерухомого майна підприємства - товариства з обмеженою відповідальністю «Вісла», накладеного ухвалою Староміського районного суду м. Вінниці від 22.01.1999 року, а не нежитлової будівлі (реєстраційний номер 176957 ) та млина АВМ по АДРЕСА_1 , власником яких є ТОВ «Вісла».

Крім того, апеляційний суд враховує і те, що позивачем ОСОБА_3 не надані докази того, що оспорювані правочини порушують його права, як фізичної особи ,оскільки вони вчинені юридичною особою ТОВ «Вісла» і щодо майна ,власником якого являється саме ТОВ «Вісла» ,а не ОСОБА_3

Тому доводи апеляційної скарги правильні висновки суду про відмову у позові не спростовують.

Відповідно до ст.375ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права ,а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.374,375,382 ЦПК України,

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Немирівського районного суду від 22.01.2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня її проголошення. У випадку проголошення вступної і резолютивної частини судового рішення ,останнє може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Копаничук С.Г.

Судді: Оніщук В.В.

Медвецький С.К.

Згідно з оригіналом:

суддя: Копаничук С.Г.