11.04.2018 Єдиний унікальний номер 205/8300/17
Єдиний унікальний номер судової справи 205/8300/17
Номер провадження 2/205/355/18
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 13 грудня 2017 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником 6/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 вказаного домоволодіння.
Квартира № АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 травня 2007 року, як отримане в порядку спадкування за заповітом після смерті її матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.
ОСОБА_2 зареєстрований в АДРЕСА_1 з 31 березня 2016 року, що підтверджується витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання.
Відповідач ОСОБА_2 є онуком брата позивача.
ОСОБА_2 в квартирі ніколи не проживав, в квартирі відсутні його особисті речі, а також відповідач не несе витрат по сплаті комунальних послуг.
На підставі вищевикладеного просить усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1, шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири № АДРЕСА_1, а також стягнути з відповідача судові витрати. Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явився. Про місце, дату та час судового засідання сповіщений належним чином. Про причину неявки суд не повідомив.
В судове засідання представник третьої особи - Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради не з'явився. Про місце, дату та час судового засідання сповіщені належним чином. Причини неявки суд не відомі.
У відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочну форму розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
В ході судового розгляду встановлено, що 6/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 вказаного домоволодіння належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 травня 2007 року, як отримане в порядку спадкування за заповітом після смерті її матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с. 11-12, 13)
ОСОБА_2 зареєстрований в АДРЕСА_1 з 31 березня 2016 року, що підтверджується витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання (а.с. 8).
В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 в квартирі № АДРЕСА_1 ніколи не проживав, в квартирі відсутні його особисті речі, що знайшло своє підтвердження в актах про не проживання особи за місцем реєстрації, засвідчених головою квартального комітету № 1 Івановою В.О. від 16.09.2017, 13.10.2017, 21.11.2017, 29.11.2017 (а.с. 22, 23, 24, 25).
Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
За змістом права власності, визначеного ст. 317 ЦК України, право власності - це право володіння, користування і розпорядження майном.
Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
На підставі ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Частиною другою статті 405 ЦК України визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
В силу ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Також, в силу ст. 6 вищезазначеного Закону, громадянин України зобов'язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання проводиться за рішенням суду.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача та усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1, шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири № АДРЕСА_1. Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 15-16, 317, 319, 321, 391, 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 12, 76, 81,141, 259, 263-265, 268, 352, 354 Цивільно-процесуального кодексу України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1, шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири № АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 640 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.Г. Остапенко