БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1831/17
Провадження № 2/497/107/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2018 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання - Бекметова Х.В.,

у присутності: представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

відповідача та представника Новотроянівської сільської ради - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Болград цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Новотроянівської сільської ради Болградського району Одеської області та її голови ОСОБА_3 про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

29.11.2017 року представник позивача звернулася до суду з вищевказаним позовом, який опісля уточнила (а.с.20-22), та яким просить поновити ОСОБА_1 на посаді згідно штатного розпису, стягнути на його користь заборгованість за заробітною платою за період з 02.10.2017р. в розмірі середньомісячного заробітку - га період вимушеного прогулу, та допустити негайне виконання рішення суду.

Ухвалою суду від 30.11.2017 року позов був залишений без руху та 08.12.2017р. ухвалою суду провадження у справі було відкрите після усунення Позивачем недоліків, судове засідання було призначене на 28.12.2017 року, яке опісля відкладалося з поважної причини, про що сповіщалися сторони.

08.02.2018 року ухвалою суду провадження у справі було продовжене за правилами нової редакції ЦПК України у звязку з набранням з 15 грудня 2017 року чинності Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції.

У судовому засіданні представник позивача підтримала доводи позову, уточнивши його, просила задовольнити, та пояснила, що просить поновити її брата Позивача на посаді охоронця Новотроянівської сільської ради, вважаючи, що він був незаконно звільнений в результаті неправомірних дій голови Новотроянівської сільської ради, який не допускав тривалий час позивача ОСОБА_1 до роботи, а потім незаконно звільнив його, вимагаючи від нього виконання обовязків, які значно перевищували обовязки охоронця сільської ради. Також представник Позивача стверджувала, що її брат Позивач працював цілодобово вночі охоронцем, а вдень виконував курєрську роботу та роботу підсобного робочого працівника косив траву, допомагав розвантажувати будматеріали для ремонту приміщення сільської ради та допомагав голові сільської ради робити ремонт у цьому приміщенні, виконував усю іншу роботу на вимогу голови сільської ради, але не догодив, відмовившись виконувати важку роботу з-за погіршення стану здоровя, тому голова, розсердившись, незаконно звільнив Позивача з роботи, порушивши його право на працю.

Представник відповідача, Відповідач, заперечуючи проти задоволення позову в повному обсязі, пояснив, що він, після обрання на посаду голови Новотроянівської сільської ради, мав повноваження звільнити усіх працівників та набрати свою «команду» для ефективної роботи сільської ради, але він врахував усі обставини кожного працівника, думку інших працівників, у тому числі тих, хто там вже працював, і залишив працювати Відповідача, який обіймав посаду охоронця, про якого отримав позитивні відгуки що він працьовитий, відповідальний, до того ж працював у школі, має вищу освіту.

З ОСОБА_1 в нього спочатку конфліктів не було, усі виробничі питання вирішувалися у робочому порядку.

У грудні 2015 року у приміщенні сільської ради була встановлена сигналізація, посада охоронця була скорочена, а ОСОБА_1 за його згодою і заявою був переведений на посаду з посади охоронця на посаду бійця ПСО з 01.01.2016року.

Бійців ПСО було раніше троє коли був пожежний автомобіль, за яким потрібен був догляд, але з часу, коли автомобіль був списаний, трьох бійців ПСО сільській раді, яка має невеликі доходи і великі потреби з благоустрою села, та ін., вже було нераціонально утримувати і він, Відповідач, за бажанням працівників, враховуючи думку усіх трьох бійців ПСО, залишив саме ОСОБА_1 працювати - на його прохання, який пояснив, що йому до пенсії потрібно «доробити», іншої роботи немає, а він взяв у борг будматеріали для дому хоче робити ремонт і за них потрібно виплачувати кількома виплатами, на пропозицію звільнення "за угодою сторін" для отримання державної допомоги у службі зайнятості ОСОБА_1 вімовився, не захотів, пояснивши, що не хоче залишитися без роботи.

Крім того, оскільки сільська рада підприємство невелике, зайвих працівників утримувати не має змоги, тому усі її працівники, як і будь-хто з мешканців села, виконують іноді іншу роботу з благоустрою села і приміщення сільської ради - виходячи з потреб громади; він, наприклад, будучи головою, власноручно робив ремонт стелі у приміщенні сільської ради, до пізньої ночі, і йому дійсно допомагав ОСОБА_1 - за його власним бажанням і з добровільних підстав, як і розвантаження будматеріалів робили це усі вільні працівники і допомагали інші мешканці села для того, щоб відремонтувати приміщення сільської ради, і ніхто на це не скаржився це все було в якості суспільно-корисної праці. ОСОБА_1 він, Відповідач, не примушував - уся робота виконувалася за домовленістю, за проханням, в межах повноважень і потреб села.

Щодо викошування трави то Позивач, будучи бійцем ПСО (протипожежної охорони), має наглядати за пожежним краном і, звісно, викошувати навколо нього траву, утримувати підїзди до нього у належному стані, бути готовим гасити пожежу у будь-яку пору доби (що буває не часто), тому вимога до Позивача викосити траву, з-за чого почався конфлікт, була цілком законна; він, голова, завжди сам перебуває в готовності і неодноразово сам брав участь у гасінні пожеж, що виникають інколи у селі то хата загорілась, то трава біля кладовища і т.д.

Щодо перебування цілодобово на роботі Позивача, Відповідач пояснив, що він неодноразово пояснював ОСОБА_1, що його робочий час з ранку до вечора, удень, але ОСОБА_1 це не влаштовувало він вимагав роботу саме вночі, пояснюючи, що в нього є робота біля свого житла домашнє господарство, проте такої змоги надати Позивачу роботу тільки вночі сільська рада не має. Позивач дійсно часто ночував у приміщенні сільської ради вже після скорочення посади охоронця, оскільки диванчик у приміщенні, де ночував раніше охоронець, ще залишився, але ж це було за домовленістю між ними Позивачем і Відповідачем, оскільки ОСОБА_1 попросився декілька разів переночувати, посилаючись на те, що посварився з братом і не хоче ночувати вдома, тобто, керуючись лише своєю добротою, по-людськи, він, Відповідач, дозволив Позивачу декілька разів переночувати у будівлі сільської ради вночі, тим більш, що як боєць ПСО, було зручно, що він був поряд у неробочий час на випадок пожежної тривоги. Проте після того, як Позивач почав висловлювати невдовольства і вимагати роботу саме в нічний час, відмовився підписати посадові обовязки бійця ПСО, виходити на роботу вдень на його, Відповідача, вимогу (він неодноразово пояснював Позивачу, що його робочий час як у всіх з 8 ранку до 17-ї години), він, Відповідач, забрав в Позивача ключі і заборонив його перебування у будівлі сільської ради вночі.

Тоді він, Позивач, перестав зявлятися на робочому місці. Йому неодноразово передавалися усні запрошення зявитися до сільської ради і пояснити, чи має він намір надалі працювати, чи він захворів; навідували його вдома, направляли письмове запрошення, але без результату.

Так тривало до кінця вересня 2017 року, але заробітну плату за весь вересень йому було виплачено. Проте, оскільки у жовтні Позивач жодного разу не зявився на робочому місці, що оформлено відповідними актами, ніяких заяв від нього не надходило, це стало підставою для його звільнення. За скаргами Позивача проводилися перевірки і працівниками поліції, і інспектором з охорони праці, але були виявлені лише дрібні недоліки в роботі сільської ради, щодо звільнення Позивача з посади порушень його прав не встановлено.

Вислухавши у судовому засіданні сторони, розглянувши позовні вимоги, дослідивши надані докази та матеріали, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_4 розпорядженням Новотроянівської сільської ради №1-к від 31.12.2015року був переведений з посади охоронця на посаду бійця ПСО (а.с.49), цьому передувала заява ОСОБА_1 (а.с.51), йому було встаовлено розпорядженням від 22.12.2016року графік роботи з 08:30 до 17:15 (а.с.50), з яким він, Позивач був ознайомлений під підпис.

Твердження представника позивача. Що у цьому розпорядженні стоїть підпис не ОСОБА_1, нічим не підтверджується, оскільки Відповідач стверджує, що ОСОБА_1 власноручно підписувався в ознайомлені з цим розпорядженням, а клопотання про призначення почеркознавчої експертизи суду, навіть після розяснення, від позивача не надходило.

Згідно протоколу профспілкової організації Новотроянівської сільської ради №2 від 18.12.2017року, було розглянуте питання щодо звільнення ОСОБА_1 з посади ПСО у звязку з прогулами, та надано згоду на звільнення (а.с.52).

ОСОБА_1 був звільнений з 01.1.2017 року розпорядженням №16-к згідно з вимогами ч.4ст.40 КЗПП України за прогул без поважної причини (а.с.58) на підставі актів про відсутність на робочому місті (а.с.59-82).

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, допитані у судовому засіданні не підтвердили порушень прав Позивача на працю та при його звільненні, та підтвердили лише, що дійсно, між Позивачем і Відповідачем сталося непорозуміння з-за важкого характеру Позивача, який ста нікому не довіряти, відмовлявся завізувати прості робочі документи посадову інструкцію, навіть довіреність, яку оформлював на сестру, і йому потрібно було довго розяснювати, що для нього це безпечно і його права та інтереси не порушуються.

Відповідач надав суду копію листа, що направлявся Позивачу - від 12.10.2017року, яким Позивач запрошувався для надання відомостей щодо відсутності на робочому місті з копією поштового повдомлення про вручення (а.с.47,48). Крім того, Відповідач пояснив суду, що він зутрів на базарі у жовтні Позивача і просив прийти на роботу, але отримав відмову, що підтвердив свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні.

Суду не надано доказів того, що представник Позивача його сестра ОСОБА_2, яка стверджує про порушення прав Позивача на його робочому місті, будь-яким чином цікавилася в працівників сільської ради, а зокрема, в Голови сільської ради питаннями порушення прав її брата на його робочому місці, чи взагалі зявлялася у сільській раді з приводу роботи Позивача чи його робочого графіку, або ж з поясненнями щодо невиходу Позивача в жовтні 2017 року на роботу. Цього факту не заперечувала ані сама представник Позивача, ані Відповідач.

Не надано ніким також й суду доказів поважності причин відсутності Позивача на роботі у жовтні 2017 року - прогулів, що стало підставою для його звільнення.

Твердження Позивача у позові та його представника у судовому засіданні, що Відповідач не допускав Позивача до роботи, заборонивши йому зявлятися у сільській раді в його робочі часи вдень в робочі дні з 08.30 до 17.15 нічим не підтверджуються.

Таким чином, вивчивши усі обставини справи та дослідивши надані суду докази, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що порушення права Позивача на працю нічим не підтверджено, як нічим не доведено порушення прав Позивач і вимог чинного законодавства при його звільненні, тому позовні вимоги є необґрунтованими, не підтверджені доказами, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 55,62, 124 Конституції України, ст.ст.1-4, 9, 21-24, 29-33, 36, 40, 43, 232, 233,235 КЗпП України, 2-14, 18, 33, 76-81, 83, 89, 258-259, 263-265, 268, 273,352,354-356 ЦПК України, суд

ухвалив:

Вимоги позову ОСОБА_1 до Новотроянівської сільської ради Болградського району Одеської області та її голови ОСОБА_3 про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, - залишити без задоволення в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи, а також особами, що не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки) - повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області у письмовій формі з дотриманням вимог ст.356 ЦПК України, - протягом тридцяти днів з дня його проголошення; учасником справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - з дня отримання копії повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску й з інших поважних причин.

Законної сили рішення суду набирає після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або ухвалення постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: bg.od.court.gov.ua.

Відповідно до п.п.15.5п.15ч.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлений 07 травня 2018 року.

Суддя А.В.Кравцова