РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/180/18

Провадження № 2/700/182/18

04 травня 2018 року Лисянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Бондарчук Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка справу №700/180/18 за позовом ОСОБА_2 до Хижинської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Хижинської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності.

В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та в обґрунтування своїх вимог вказав, що 03.03.2000 року він придбав у КСП ім..Куйбишева кирпічну комору з бетонними стовпами, яка розташована в с.Хижинці Лисянського району Черкаської області.

Будь-яких правовстановлюючих документів на даний обєкт нерухомого майна не було виготовлено.

Продавець КСП ім..Куйбишева передав йому даний обєкт, яким він на даний час володіє та користується, але він не може зареєструвати своє право власності в порядку передбаченому чинним законодавством, оскільки договір-купівлі продажу не був посвідчений нотаріально. В даний час посвідчити договір нотаріально не можливо, оскільки КСП ім..Куйбишева було реорганізовано в СТОВ «Хижинське» яке в свою чергу, як юридична особа було ліквідовано згідно ухвали Господарського суду Черкаської області від 27.07.2006 року.

Разом з тим, на час підписання договору купівлі-продажу чинний на той час ЦК УРСР 1963 року, не вимагав обовязкового нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладений на нежитлові приміщення.

Таким чином він не має можливості посвідчити договір купівлі-продажу нотаріально, а тому вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав та просить визнати за ним право власності на приміщення: комору кирпічну з бетонними стовпами, яка розташована в с.Хижинці вул. Миру, 66 Лисянського району Черкаської області.

Відповідач представник Хижинської сільської ради Лисянського району Черкаської області в судовому засіданні пояснив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, оскільки дійсно ОСОБА_2 з 2000 року використовує приміщення комори, яка розташована в с.Хижинці вул. Миру, 66 . Приміщення комори належним чином доглянуте, а податки та збори отримані за його використання ОСОБА_3 використовуються на благоустрій села, а тому він наполягає на визнанні права власності на комору за позивачем.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення.

03.03.2000 року позивач придбав у КСП ім..Куйбишева комору кирпічну з бетонними стовпами, яка розташована в с.Хижинці по вул..Миру, 66 Лисянського району Черкаської області, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №203 від 03.03.2000 року та накладною №143 від 03.03.2000 року.

Продавець КСП ім..Куйбишева передав позивачу комору, однак договір-купівлі продажу не був нотаріально посвідчений. Будь-яких правовстановлюючих документів на даний обєкт нерухомого майна не було виготовлено.

Позивач користується приміщенням комори починаючи з 2000 року, що в судовому засіданні підтвердив і представник відповідача, однак посвідчити договір нотаріально на даний час не можливо, оскільки КСП ім..Куйбишева було реорганізовано в СТОВ «Хижинське» яке в свою чергу, як юридична особа було ліквідовано, що підтверджується копією ухвали Господарського суду Черкаської області №08/493 від 27.07.2006 року.

За таких обставин позивач позбавлений можливості посвідчити договір купівлі-продажу нотаріально, відповідно і зареєструвати за собою право власності на вказане нерухоме майно у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Правові наслідки недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення договору визначені ст..220 ЦК України, згідно вимог якої такий договір є нікчемним. Згідно ч.2 вказаної статті ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася вій його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Проте, факт ухилення продавця від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу в даному випадку вста6овити неможливо, оскільки продавець ліквідований як юридична особа.

Крім того, на час підписання договору купівлі-продажу чинний на той час ЦК УРСР 1963 року, не вимагав обовязкового нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладений на нежитлові приміщення.

Позивач фактично придбав приміщення комори кирпічної з бетонними стовпами, яка розташована в с.Хижинці вул. Миру, 66, однак позивач не може зареєструвати своє право власності в порядку передбаченому чинним законодавством, оскільки договір-купівлі продажу не був посвідчений нотаріально, а КСП ім..Куйбишева було реорганізовано в СТОВ «Хижинське» яке в свою чергу, як юридична особа було ліквідовано.

Судом встановлено, що позивач з 2000 року добросовісно володіє приміщенням комори, доглядає його, здійснює його ремонт, сплачує податки та збори до місцевого бюджету за його використання.

Крім того, вирішуючи даний спір, суд приймає до уваги позицію представника відповідача, який в судовому засіданні позов визнав та наполягав на визнанні права власності на приміщення комори, яка розташована в с.Хижинці вул. Миру, 66 за позивачем.

Враховуючи наведене, оцінюючи усі докази у справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.220, 328, 392, 655 ЦК України, ст.ст. 3, 6, 7, 10, 12, 259-260, 264 -266, 269 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1) до Хижинської сільської ради Лисянського району Черкаської області (код: 34116916, місце розташування с.Хижинці вул..Шевченка, 18а Лисянського району Черкаської області) про визнання права власності задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на приміщення: комору кирпічну з бетонними стовпами, яка розташована в с.Хижинці вул. Миру, 66 Лисянського району Черкаської області.

Сторонам розяснити, що з повним текстом рішення вони можуть ознайомитись в приміщення Лисянського районного суду Черкаської області 10 травня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня отримання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча -