Апеляційний суд Житомирської області
Справа №284/802/17 Головуючий у 1-й інст. Дубовик П. В.
Категорія 52 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді: Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

секретаря

судового засідання Ковальської Я.В.

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Народицького районного суду Житомирської області від 18 січня 2018 року під головуванням судді Дубовика П.В.

у цивільній справі №284/802/17 за позовом органу опіки та піклування Народицької районної державної адміністрації в інтересах малолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_3, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, зустрічним позовом ОСОБА_6 до органу опіки та піклування Народицької районної державної адміністрації, третя особа - приватний заклад Житомирський соціально-реабілітаційний центр для єврейських дітей дитяче містечко "АЛЮМІМ", про визначення місця проживання неповнолітніх дітей,-

в с т а н о в и в:

У серпні 2017 року орган опіки та піклування Народицької районної державної адміністрації звернувся до суду з позовом в інтересах малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Просив позбавити батьківських прав ОСОБА_6 і передати дітей на опікування органу опіки та піклування в особі Народицької районної державної адміністрації Житомирської області, та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку(доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подання заяви до суду. В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що відповідач ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дітей, матеріальної допомоги їм не надає.

У жовтні 2017 року ОСОБА_6 подав до суду зустрічну позовну заяву. Просив визначити місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з ним -за адресою: АДРЕСА_1. В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що він неодноразово звертався до органу опіки та піклування Народицької РДА та Житомирського соціально-реабілітаційного центру для єврейських дітей дитяче містечко "АЛЮМІМ", але в поверненні дітей йому було відмовлено. Вважає що порушуються його права, оскільки судом не було позбавлено його батьківських прав відносно дітей.

Рішенням Народицького районного суду Житомирської області від 18 січня 2018 року у задоволенні позову органу опіки та піклування Народицької районної державної адміністрації відмовлено за безпідставністю. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 також відмовлено за безпідставністю. Цим же рішенням попереджено ОСОБА_6 про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і покласти на орган опіки та піклування Народицької районної державної адміністрації контроль за виконанням ОСОБА_6 батьківських обов'язків.

У поданій апеляційній скарзі третя особа ОСОБА_3 порушує питання про скасування зазначеного рішення з ухваленням нового - про задоволення первісного позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, судом першої інстанції не враховано, що на даний час правовий статус дітей чітко не визначений, а позбавлення батьківських прав буде сприяти дітям визначити їх правовий статус як захищеної групи осіб і отримати відповідну соціальну допомогу від держави, чого вони на даний час з вини відповідача позбавлені. Останній, як законний представник дітей, не сприяє цьому протягом тривалого часу. Суд на перше місце мав поставити інтереси дитини оцінка яких включала в себе оцінку і знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення в даному випадку стосовно даної особи, що відповідало б п.47 Зауважень загального порядку Комітету ООН з прав дитини №14 (2013) про право дитини на приділення першочергової уваги як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Апелянт вважає, що із надуманих підстав та без врахування матеріалів справи суд, порушуючи норми національного та міжнародного права, приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, виходив тільки із інтересів батька. Судом не було звернуто уваги на те, що в матеріалах справи є докази, що відповідач схильний до насильства в сім'ї, у зв'язку із чим неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності за такі дії. У грудні 2017 року ОСОБА_6 подав керівнику ПЗ «Алюмім» заяву в якій просив до 12 січня забрати дітей додому на канікули. Станом на 16.02.2018 року дітей до ПЗ «Алюмім» не повернув, хоча у школі розпочався навчальний процес, на навчання до іншої школи вони також не поступили. Крім того, під час перебування дітей на канікулах у батька ними ніхто не займався та не приділяв належної уваги. Діти проживали в одній кімнаті разом з бабусею та паралізованою прабабусею, а відповідач разом із співмешканкою та її малолітнім сином проживає у другій половині будинку. В даний час співмешканка відповідача вагітна і чекає дитину від ОСОБА_6

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Матір'ю дітей є ОСОБА_7, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 10.03.2009 року, серії НОМЕР_2 від 12.07.2010 року (а.с.4,5).

З лютого 2015 року за заявою ОСОБА_7 діти перебувають в Житомирському соціально-реабілітаційному центрі для єврейських дітей дитяче містечко "АЛЮМІМ".

Рішенням Народицького райсуду від 19.09.2016 року шлюб між подружжям ОСОБА_7 розірваний. При цьому спір про місце проживання дітей не порушувався (а.с.79).

22 липня 2017 року мати дітей ОСОБА_7 померла (а.с.6).

У висновку від 26 грудня 2017 року орган опіки та піклування Народицької районної державної адміністрації зазначив, що вважає за необхідне позбавити ОСОБА_6 батьківських прав відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки батько негативно ставиться до виконання батьківських обов'язків, характеризується незадовільно, раніше притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, в будинку, де планує проживати з дітьми, частково дотримані санітарно-гігієнічні норми проживання. На даний час він працює, дохід становить 3600 грн. в місяць. За весь час перебування дітей в Житомирському соціально-реабілітаційному центрі для єврейських дітей дитяче містечко "АЛЮМІМ" ОСОБА_6 був декілька разів (а.с.134-135).

Разом з тим, вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що на даний час позбавлення відповідача батьківських прав є передчасним.

При цьому судом враховано, що відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України однією із підстав, за якою мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, є ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Тобто, з'ясування наявності вини батьків по невиконанню своїх обов'язків у вихованні дитини належить до обов'язкових умов при вирішенні питань щодо позбавлення батьківських прав.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до роз»яснень, що викладені в п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні обов'язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов'язки.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою важливі правові наслідки як для батька, так і для дітей. Тобто, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише за наявності в діях батьків вини. Ця міра застосовується судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

В даному випадку судом достеменно встановлено, що за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 створені задовільні умови для проживання дітей: у будинку прибрано, для дітей підготовлена окрема кімната, в якій є місця для сну та відпочинку. В будинку проживає ОСОБА_8 зі своєю малолітньою дитиною (а.с.46).

Суд першої інстанції також правильно виходив з того, що відповідач категорично заперечував проти позбавлення його батьківських прав і прагне брати участь у вихованні дітей. Доводи позивача про умисне ухилення відповідача від виконання обов'язків з виховання дітей носять характер припущень.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини (справа «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року) свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини. Позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага.

Крім того, позивач за первісним позовом рішення суду не оскаржує, що дає підстави вважати, що орган опіки та піклування погоджується з правильністю висновків суду.

Після постановлення рішення позивачем встановлено, що діти проживають в сім»ї батька в належних умовах, про що складено акт обстеження умов проживання (а.с.23).

Як свідчать матеріали справи, діти бажають проживати в сім»ї з батьком, який, з їх слів, їх любить.

За наведених обставин, суд обгрунтовано врахував думку дітей, та виходячи, в першу чергу з їх інтересів, дійшов правильного висновку про те, що на даний час достатніх підстав для позбавлення відповідача батьківських прав немає.

Покладення судом на орган опіки та піклування Народицької районної державної адміністрації обов»язку контролювати за виконанням ОСОБА_6 батьківських обов'язків буде сприяти дотриманню батьком дітей виконання своїх батьківських обов»язків та стимулювати його стати на шлях виправлення. В противному випадку орган опіки та піклування не позбавлений можливості звернутися до суду з таким же позовом вдруге.

Доказам у справі судом першої інстанції дана належна і об'єктивна оцінка. Будь-яких процесуальних порушень, які б давали підстави для переоцінки доказів, апеляційним судом не встановлено.

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,375,381-384ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Народицького районного суду Житомирської області від 18 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий: Судді:

Повний текст постанови складений 04.06.2018 року.