Справа № 310/2284/17
У Х В А Л А

Іменем України

29 травня 2018 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі

головуючого судді Вірченко О.М.,

при секретарі Мельніченко А.Д.,

за участю заявника ОСОБА_1, представника відділу ДВС ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби ОСОБА_3 юстиції України ОСОБА_4,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби ОСОБА_3 юстиції України ОСОБА_4, мотивуючи свої вимоги наступним. 13 грудня 2017 року Апеляційним судом Запорізької області виданий виконавчий лист № 310/2284/17 про поновлення ОСОБА_1 на посаді виконуючого обовязки директора державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт». 07 березня 2018 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби ОСОБА_3 юстиції України ОСОБА_4 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. Станом на 11 квітня 2018 року інших документів на адресу скаржника не надходило. Згідно відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження інші документи відсутні, виконавче провадження знаходиться в стані відкрито. ОСОБА_5 вважає, що державним виконавцем допускається неправомірна бездіяльність, яка полягає у не вчиненні передбачених Законом України «Про виконавче провадження» дій, направлених на реальне виконання виконавчого документу. Крім того, ОСОБА_1 звертає увагу на системність порушень, які вчиняються державними виконавцями відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби ОСОБА_3 юстиції України, вони вживають всі можливі дії, направлені на невиконання рішення Апеляційного суду Запорізької області по справі № 310/2284/17. Рішення суду про поновлення на роботі підлягає негайному виконанню, ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено скорочений порядок дій державного виконавця в цьому випадку, з яких виконано лише відкриття виконавчого провадження. ОСОБА_1 позбавлений можливості ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження, через відрядження держаного виконавця йому відмовлено в доступі до них, тому заявнику не відома чітка дата порушення його прав, але він вважає, що на сьогодні його права продовжують порушуватись, рішення суду не виконано. Просив визнати бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби ОСОБА_3 юстиції України ОСОБА_4, яка полягає у не вчиненні ним виконавчих дій, передбачених ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», неправомірною, зобовязати його перевірити виконання боржником рішення суду, у разі невиконання боржником рішення суду винести постанову про накладення на нього штрафу, у разі повторного невиконання рішення суду без поважних причин надіслати до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні свою скаргу підтримав з викладених в ній підстав, пояснив, що державним виконавцем на його адресу надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження від 07 березня 2018 року, інших документів він не отримував, в ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження йому було відмовлено. Просив скаргу задовольнити в повному обсязі.

Представник ОСОБА_3 юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби ОСОБА_3 юстиції України та його посадових осіб ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що скарга не підлягає задоволенню із викладених в письмовому запереченні підстав та пояснив наступне. У відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби ОСОБА_3 юстиції України перебуває на виконанні виконавчий лист Апеляційного суду Запорізької області № 310/2284/17, виданий 13 грудня 2017 року про поновлення на роботі ОСОБА_1 на посаді виконуючого обовязки директора державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт». 07 березня 2018 року державним виконавцем ПВР ДДВС МЮУ ОСОБА_4 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку направлено сторонам. 26 березня 2018 року до відділу надійшла заява від боржника ОСОБА_3 інфраструктури України по зазначеному провадженню про відкладення проведення виконавчих дій у звязку з направленням до Апеляційного суду Запорізької області 05 грудня 2017 року заяви про розяснення рішення суду та у звязку з розглядом судом касаційної інстанції касаційної скарги на рішення Апеляційного суду Запорізької області. Ухвалою Верховного Суду від 15 лютого 2018 року зупинено виконання рішення Апеляційного суду Запорізької області від 05 грудня 2017 року в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, крім зобовязання виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць. Просив в задоволенні скарги відмовити в повному обсязі.

Судом в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками процесу доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

07 березня 2018 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби ОСОБА_3 юстиції України ОСОБА_4 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 55944382 по виконанню виконавчого листа № 310/2284/17, виданого 13 грудня 2017 року на підставі рішення Апеляційного суду Запорізької області про поновлення ОСОБА_1 на посаді виконуючого обовязки директора державного підприємства «Бердянський морський торгівельний порт».

Згідно з інформацією Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень від 12 квітня 2018 року виконавче провадження № 55944382 перебуває у стані «відкрито», дата відкриття 07 березня 2018 року, боржник ОСОБА_3 інфраструктури України, стягувач ОСОБА_1

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невідємна частина «судового розгляду». У рішенні від 17 травня 2005 року у справі «Чіжов проти України» (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії параграф 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно зі ст. 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

За умовами ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень, зокрема, за якими боржником є державні підприємства, покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів ОСОБА_3 юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Згідно із ч.ч. 1, 3, 4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Положеннями ч 1, 2, 3 ст. 63 вказаного Закону визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що державний виконавець не вчинив виконавчі дії, передбачені ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», тому скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд

вирішив:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби ОСОБА_3 юстиції України ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби ОСОБА_3 юстиції України ОСОБА_4, яка полягає у не вчиненні ним виконавчих дій, передбачених ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», з примусового виконання виконавчого листа № 310/2284/17 від 13 грудня 2017 року про поновлення ОСОБА_1 на посаді виконуючого обовязки директора Державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт».

Зобовязати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби ОСОБА_3 юстиції України ОСОБА_4 у триденний строк з дня отримання ухвали суду перевірити виконання боржником рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на посаді виконуючого обовязки директора Державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт», а також виконати всі дії, передбачені ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Зобовязати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби ОСОБА_3 юстиції України ОСОБА_4 в порядку ст. 453 ЦПК України повідомити суд та заявника про виконання даної ухвали в десятиденний строк з дня її одержання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Запорізької області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали складений 04 червня 2018 року.

Суддя ОСОБА_6