Апеляційний суд Житомирської області
Справа №280/1535/16-ц Головуючий у 1-й інст. Пасічний Т. З.
Категорія 60 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Павицької Т.М.,

ОСОБА_1

секретаря

судового засідання ОСОБА_2

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 06 листопада 2017 року під головуванням судді Пасічного Т.З. у цивільній справі №280/1535/16ц за заявою ОСОБА_4, заінтересована особа-Бобильов ОСОБА_5 про встановлення факту родинних відносин,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з заявою. Просила встановити факт родинних відносин між нею та ОСОБА_6 В обгрунтування заяви зазначала, що 06.05.2016 померла її троюрідна сестра ОСОБА_6. Після її смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно. Вона, заявниця, є спадкоємцем за законом після померлої. Проте, оформити спадщину не може, оскільки відсутні документи, які підтверджують родинні стосунки з померлою.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 06 листопада 2017 року заяву ОСОБА_4 задоволено. Встановлено факт родинних відносин про те, що ОСОБА_6, яка померла 06.05.2016, є троюрідною сестрою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що заявницею надані належні докази для встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_6

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 порушує питання про скасування зазначеного рішення суду та просить ухвалити нове - про відмову в задоволенні заяви. На думку апелянта, рішення суду незаконне, оскільки висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи. Вважає, що під час розгляду справи ОСОБА_7 не змогла пояснити, чітко вказати та довести лінію родинних відносин. Крім того, допитані свідки не змогли назвати родичів, які повязують кровне споріднення померлої та заявниці.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_4 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін. Зазначила, що рішення суду є законним, обгрунтованим, прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду відповідають встановленим обставинам справи.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 померла 06 травня 2016 року.

Із повідомлення приватного нотаріуса Коростишівського районного нотаріального округу ОСОБА_8 № 343/02-14 від 28.10.2016 вбачається, що після смерті ОСОБА_6 заведено спадкову справу №51/2016. Заяву ОСОБА_4 про прийняття спадщини після померлої зареєстровано 28.10.2016 за №150. За документами, поданими заявником, відсутні відомості, які підтверджували б родинні стосунки з померлою. У звязку з цим заявнику рекомендовано звернутися до суду про встановлення факту родинних відносин (а.с.7).

Одночасно розяснено, що станом на 28.10.2016 заяву про прийняття спадщини щодо майна ОСОБА_6 подано ОСОБА_3 (заява №113 від 05.09.2016), якому також було розяснено про необхідність підтвердження родинних стосунків з померлою.

Зі змісту п.1 ч.1 ст.256 ЦПК у редакції Кодексу, чинній на час вирішення справи випливає, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Частиною 1 ст.259 ЦПК України у редакції Кодексу, чинній на час вирішення справи передбачено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до розяснень, які викладені в п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Обгрунтовуючи заяву про встановлення факту родинних відносин ОСОБА_4 посилалася на те, що померла ОСОБА_6 мала дошлюбне прізвище ОСОБА_9. Батьком ОСОБА_6 був ОСОБА_9. Батьком ОСОБА_9 був ОСОБА_10. ОСОБА_10 (дід ОСОБА_11Й.) та ОСОБА_12 (її дід) були рідними братами. ОСОБА_13 (її мати) та ОСОБА_9 (батько померлої ОСОБА_6Й.) були двоюрідними. А вона ОСОБА_4 та ОСОБА_6 є троюрідними сестрами (а.с.40).

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України у редакції Кодексу, чинній на час вирішення справи, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_6 народилася 08 червня 1953 року, її батьками були ОСОБА_9 та ОСОБА_14Г.(а.с.58).

З копії свідоцтва про народження вбачається, що ОСОБА_15 народився 23 лютого 1899 року, його батьками були ОСОБА_16 (на російській мові зазначено Филипович) та ОСОБА_17 (а.с.59).

Згідно відповіді з Державного архіву Житомирської ОДА №1/3584 від 03.11.2016, в метричних книгах реєстрації народжень записів про народження ОСОБА_16, ОСОБА_12, ОСОБА_15, ОСОБА_18 не виявлено. Метричні книги реєстрації народжень по римо-католицькій парафії містечка Коростишів ( до парафії якого відносилося с.Харитонівка Радомишльського повіту Київської губернії) за 1878-1883, 1902-1906 роки і по православній парафії за 1878, 1880-1883 роки та книги реєстрації актових записів про народження по с.Харитонівка Коростишівського району за 1929, 1932-1936 роки на зберігання до Державного архіву Житомирської області не надходили, тому підтвердити дати народжень ОСОБА_16, ОСОБА_12, ОСОБА_15, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_9 неможливо (а.с.9).

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження вбачається, що ОСОБА_19 народилася 12 грудня 1929 року, батьком якої є ОСОБА_12, мати ОСОБА_20 (а.с.41).

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу вбачається, що 24 травня 1954 року уклали шлюб ОСОБА_21 та ОСОБА_19 (а.а.10).

З копії свідоцтва про народження вбачається, що ОСОБА_4 народилася 16 квітня 1956 року, батьками її були ОСОБА_21, ОСОБА_13 (а.с.5).

Таким чином, письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи спростовуються доводи заявниці про те, що ОСОБА_15 та ОСОБА_12 є рідними братами, оскільки вони мають різні імена по батькові, що унеможливлює їхнє рідне братерство по лінії батька.

Відсутні належні та допустимі докази відносно того, що ОСОБА_15 та ОСОБА_12 є рідними братами по лінії матері.

Зокрема, матеріали справи не містять доказів про розірвання шлюбу між ОСОБА_22 та ОСОБА_17, про смерть ОСОБА_22. Такі обставини були б підставою для укладення шлюбу ОСОБА_17 з ОСОБА_23.

Так, згідно відповіді з Державного архіву Житомирської ОДА №1/1400 від 27.04.2018, в метричних книгах реєстрації шлюбів та померлих по православній парафії церкви Різдва Пресвятої Богородиці містечка Коростишів Радомишльського повіту Київської губернії за 1900-1905 роки і по церкві ОСОБА_24 містечка Коростишів Радомишльського повіту Київської губернії за 1900-1902,1905 роки записів про шлюб ОСОБА_17 та про смерть ОСОБА_25 не виявлено. Метричні книги реєстрації шлюбів і померлих по римо-католицької парафії містечка Коростишів Радомишльського повіту Київської губернії за 1900-1905 роки та по православній парафії церкви ОСОБА_24 за 1903-1904 роки на зберігання до Державного архіву Житомирської області не надходили, тому підтвердити шлюб ОСОБА_17 та смерть ОСОБА_25 неможливо (а.с.182).

В матеріалах справи відсутні докази про перебування ОСОБА_17 у шлюбі з ОСОБА_23.

Згідно ст.57 ЦПК України у редакції Кодексу, чинній на час вирішення справи, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі, яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів.

За правилами ст.58 ЦПК України у редакції Кодексу, чинній на час вирішення справи, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.63 ЦПК України у редакції Кодексу, чинній на час вирішення справи, показання свідка це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.

Згідно ст.90 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. Якщо показання свідка ґрунтуються на повідомленнях інших осіб, то ці особи повинні бути також допитані. За відсутності можливості допитати особу, яка надала первинне повідомлення, показання з чужих слів не може бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджується іншими доказами, визнаними допустимими згідно з правилами цього Кодексу.

Під час розгляду справи в апеляційній інстанції були прослухані показання свідків ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28 та ОСОБА_29

Так, свідки ОСОБА_26, ОСОБА_29 під час розгляду справи в суді першої інстанції показали, що їм відомо зі слів ОСОБА_6 про те, що вона є троюрідною сестрою ОСОБА_4 Окрім цієї інформації свідки не назвали більш детальних родинних стосунків, оскільки ця інформація їм не відома.

Свідки ОСОБА_28 та ОСОБА_27 в суді першої інстанції показали, що вони є троюрідним братом та сестрою ОСОБА_4 У своїх показаннях свідок ОСОБА_28 зосередився на родинних стосунках між ним та ОСОБА_4 Проте не назвав конкретно прізвищ батьків та дідів заявниці та ОСОБА_6, хоча наполягав на тому, що добре знав їх родичів. Свідок ОСОБА_27 показала, що мати ОСОБА_7 ОСОБА_19 та батько ОСОБА_6 ОСОБА_9 були двоюрідними сестрою та братом. Батьком ОСОБА_19 був ОСОБА_12, а батьком ОСОБА_9 був ОСОБА_10.

Отже, за показаннями свідка ОСОБА_27, ОСОБА_12 та ОСОБА_10 були рідними братами. Однак, такі показання свідка суперечать письмовим матеріалам справи.

Крім того, в суді першої інстанції жоден із свідків не підтвердив, що ОСОБА_17, мати ОСОБА_15 перебувала у шлюбі з ОСОБА_23, і від цього шлюбу народився син ОСОБА_12.

Вирішуючи заяву ОСОБА_4, суд першої інстанції в основу рішення поклав показання свідків, які не містять достовірної інформації про родинні відносини між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 та суперечать письмовим доказам наявним в матеріалах справи.

Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України у редакції Кодексу, чинній на час вирішення справи, доказування не може грунтуватися на припущеннях. Аналогічні вимоги визначені в ч.6 ст.81 ЦПК України.

За наведених обставин висновок суду першої інстанції про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 не грунтується на матеріалах справи.

Тому оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_4

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,376,381-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволити.

Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 06 листопада 2017 року скасувати, постановивши нове.

Відмовити ОСОБА_4 у задоволенні заяви про встановлення факту родинних відносин (заінтересована особа - ОСОБА_3).

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови. Повний текст судового рішення складений 25 травня 2018 року суддею Павицькою Т.М.

Головуючий: Судді: