Справа № 343/2098/16-ц
Провадження № 22-ц/779/547/2018
Головуючий у 1 інстанції Монташевич С. М.
Суддя-доповідач Матківський
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області у складі колегії суддів:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів: Девляшевського В.А., Фединяка В.Д.

секретаря Петріва Д.Б.

з участю: апелянта ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 19 лютого 2018 року ухваленого суддею Монташевич С.М. повний текст якого складено 28 лютого 2018 року,-

в с т а н о в и в:

У листопаді 2016 року позивач звернулася в суд із даним позовом та просила ухвалити рішення про визнання майна на суму 108190 гривень спільною сумісною власністю подружжя, виділення їй у власність майна на суму 14390 гривень, виділити у власність ОСОБА_3 майна на загальну суму 93800 гривень. Стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію за відступ від рівності часток в майні подружжя у розмірі 46900 гривень та судові витрати по справі.

Вимоги позивач обгрунтувала тим, що 11.10.2005 року зареєструвала шлюб з відповідачем. У шлюбі народилося двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Однак, через часті непорозуміння шлюбні стосунки між ними були припинені і з квітня 2016 року вони як подружжя не проживають, спільного господарства не ведуть. 12.08.2016 року шлюб між ними за рішенням суду розірвано. Перебуваючи у шлюбі з відповідачем проживали по АДРЕСА_1 Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом 1/4 вказаного будинку рахується за ОСОБА_3, 3/4 частки - за померлою ОСОБА_6 За час шлюбу у будинку було проведено капітальний ремонт кімнат, змуровані нові пічки для їх обігріву, зведена прибудова до хати, вмонтовані пластикові вікна, міжкімнатні двері, тобто будинок покращив свій стан та змінив вигляд, тому збільшилась його загальна вартість. Також було збудовано господарські споруди: два сараї, стодола, пивниця, криниця і вимурувана огорожа з каменю. В добровільному порядку домовитись стосовно розподілу майна вони не можуть.

Позивач просила визнати майно, до якого входить: стінка "Діва", 2006 року, вартістю 5000 гривень, стінка "Інтер", 2007 року, вартістю 3500,00 гривень, прихожа "Тетяна", б/у 2014 року, вартістю 1500,00 гривень, кухонний стіл 4 персони, 2007 року, вартістю 100 гривень, табуретки 4 штуки дерев'яні по 50 гривень, 2007 року, вартістю 200 гривень, кухонний диван кутовий коричневий дермантиновий, 2008 року вартістю 900 гривень, крісла "Фортуна Захід" 6 штук по 90 гривень кожне, вартістю 540 гривень, розкладний диван "Топаз", 2008 року, вартістю 1500 гривень, розкладний диван "Глорія", 2010 року, вартістю 2000 гривень, спальний гарнітур (ліжко, дві тумбочки, трюмо, шафа 3-х дверна) світлокоричневого кольору, 2009 року, вартістю 5000 гривень, холодильник б/у TREK, 2005 року, вартістю 2000 гривень, холодильна камера б/у FORON, 2010 року, вартістю 2000,00 гривень, газова плита OGG б/у, 2009 року, вартістю 1500 гривень, електроплита EGE STUDIO LINE б/у, 2009 року, вартістю 1000 гривень, телевізор TELEFUNKER б/у, 2011 року, вартістю 1200,00 гривень, супутникова антена, 2005 року, вартістю 850 гривень, вагонка, 100 м.кв.*80 гривень, вартістю 8000,00 гривень, гіпсові плити 15 шт.*82 гривень, вартістю 1230 гривень, декоративна штукатурка "Мозаїка" 2 відра по 15 л*900 гривень, вартістю 1800 гривень, пластикові вікна 2007-2008 років 5 шт. (1.20/1.50)*1200 гривень, вартістю 6000 гривень, дерев'яні двері, 2015 року, 4 шт. *1500 гривень., вартістю 6000 гривень, дошка 0.25 обрізна смерекова 2 куба*800 гривень, вартістю 1600 гривень, шифер для кровлі 100 листів*22,50 гривень, 2008 року, вартістю 2250 гривень, будівництво півниці 2006 року - цемент Миколаївський 200 1 шт. 50 кг*20 шт.*50 гривень, вартістю 1000 гривень, будівництво огорожі з каменю - цемент Миколаївський 400 1 шт. 50 кг *10 шт.*50 гривень, вартістю 500 гривень, будівництво криниці - 4 кільця 1 шт.*180 гривень, вартістю 720 гривень, будівництво пічного опалення 3 комплекти кахеля, 2-є дверцят*300 = 600, вартістю 20600 гривень, будівництво прибудови до житлового будинку - блоки ракушняк 40*20 1500 шт.*8 гривень, цемент Миколаївський 400 1 шт. 50 кг*40 шт.*90 гривень, вартістю 15600 гривень, реконструкція стайні - шлакоблоки 1500 шт.*7 гривень, цемент Миколаївський 400 1 шт. 50 кг*40 шт*90 гривень, вартістю 14100 гривень спільним майном подружжя.

Виділити їй у власність як одному із співвласників: стінку "Діва", 2006 року, прихожу "Тетяна" б/у 2014 року, крісла "Фортуна Захід" 6 шт., розкладний диван "Топаз", 2008 року, розкладний диван "Глорія", холодильну камеру б/у FORON, 2010 року, електроплиту EGE STUDIO LINE б/у, 2009 року, супутникову антену 2005 року, на загальну суму 14390 гривень.

Виділити у власність ОСОБА_3 як другому із співвласників: стінку "Інтер", 2007 року, кухонний стіл 4 персони, 2007 року, табуренки 4 шт. дерев'яні по 50 гривень, 2007 року, кухонний диван кутовий коричневий дермантиновий, 2008 року, спальний гарнітур (ліжко, дві тумбочки, трюмо, шафа 3-х дверна) світлокоричневого кольору, 2009 року, холодильник б/у TREK, 2005 року, газову плиту OGG б/у, 2009 року, телевізор TELEFUNKER б/у, 2011 року, вагонку - 100 м.кв., гіпсові плити 15 шт., декоративну штукатурку "Мозаїка", пластикові вікна 2007-2008 року, дерев'яні двері 2015 року, дошку 0.25 обрізну смерекову 2 куба, шифер для кровлі 100 листів, цемент Миколаївський 1 шт. 50 кг*20 шт.*50 гривень, цемент Миколаївський 400 1 шт. 50 кг *10 шт., 4 кільця бетонні криничні, 3 комплекти кахеля, 2-є дверцят, блоки ракушняк 40*20 1500 шт.*8 гривень, цемент Миколаївський 400 1 шт. 50 кг*40 шт.*90 гривень, шлакоблоки 1500 шт.*7 гривень, цемент Миколаївський 400 1 шт. 50 кг*40 шт*90 гривень, всього на загальну суму 93800 гривень.

Стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію за відступ від рівності часток в майні подружжя у розмірі 46900 гривень та судові витрати по справі.

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 19 лютого 2018 року позов задоволено частково.

Визнано стінку "Діва", вартістю 5000 гривень, прихожу "Тетяна", вартістю 1500 гривень, розкладний диван "Топаз", вартістю 1500 гривень, розкладний диван "Глорія", вартістю 2000 гривень, супутникову антену, вартістю 850 гривень, електроплиту EGE STUDIO LINE, вартістю 1000 гривень, п'ять пластикових вікон, вартістю 6000 гривень, четверо дерев'яних дверей, вартістю 6000 гривень, декоративну штукатурку, вартістю 1800 гривень, гіпсові плити, вартістю 1230 гривень, вагонку, вартістю 8000 гривень, шифер, вартістю 2250 гривень, спільним сумісним майном подружжя.

Виділено у власність ОСОБА_1 стінку "Діва", вартістю 5000 гривень, прихожу "Тетяна", вартістю 1500 гривень, розкладний диван "Топаз", вартістю 1500 гривень, розкладний диван "Глорія", вартістю 2000 гривень, супутникову антену, вартістю 850 гривень, електроплиту EGE STUDIO LINE, вартістю 1000 гривень, всього майна на загальну суму 11850 гривень.

Виділено у власність ОСОБА_3 п'ять пластикових вікон, вартістю 6000 гривень, четверо дерев'яних дверей, вартістю 6000 гривень, декоративну штукатурку, вартістю 1800 гривень, гіпсові плити, вартістю 1230 гривень, вагонку, вартістю 8000 гривень, шифер, вартістю 2250 гривень, всього майна на загальну суму 25280,00 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 6715 гривень грошової компенсації за відступ від рівності часток в майні подружжя та 497,63 гривень сплаченого судового збору.

На дане рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, просить його скасувати та ухвалити нове про задоволення її позовних вимог та стягнення судових витрат.

Апелянт у скарзі зазначає, що суд помилково не включив у спільно придбане майно витрати в сумі 26000 гривень понесені на придбання кахеля для облицювання грубок в кімнатах, що не заперечував і відповідач.

Висновок суду щодо решти позовних вимог та ненадання нею доказів належності іншого майна до спільного майна подружжя не відповідає дійсності та спростовується доводами відповідача, який не заперечував придбання інших меблів, техніки та будівельних матеріалів ними спільно, а тільки був не впевнений в році придбання.

Суд помилково взяв до уваги покази брата відповідача та сусідів, оскільки ці свідки зацікавлені у вирішення справи на користь відповідача. Висновок суду, що добудова будинку, реконструкція господарських будівель були проведені за власні кошти відповідача, які він отримав від реалізації худоби є помилковими, оскільки суд не врахував, що на добудову та реконструкцію були витрачені і кошти отримані нею за народження дітей в сумі 33000 гривень.

Вважає, що майно вказане в позовній заяві набувалось у шлюбі спільно з відповідачем, а також матеріали придбані для ремонту будинку відповідача, здійснення добудови до нього, реконструкцію господарських споруд, спорудження криниці та паркана повинні бути визнані спільною сумісною власністю подружжя та розподілені між ними шляхом розподілу рухомого майна та сплати відповідачем їй компенсації вартості спільно набутого нерухомого майна.

Вислухавши доповідача, пояснення апелянта та її представника, які вимоги скарги підтримали, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність прийняти часткове визнання позову відповідачем, як таке, що не суперечить закону, правам, свободам та інтересам інших осіб та визнати спільною сумісною власністю подружжя на майно вартістю 25280 гривень. Щодо решти позовних вимог, суд вважав, що позивачем не надано жодного доказу, який би свідчив про придбання за час шлюбу, за спільні кошти подружжя перерахованих нею меблів, техніки та будівництва господарських споруд.

Однак, колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції зроблено при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процессуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Як встановлено судом першої інстанції між сторонами існує спір про поділ спільного майна подружжя.

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 26 квітня 2006 року сторони зареєстрували шлюб 11 квітня 2005 року (а.с. 8). Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 9), та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 10). Рішенням Долинського районного суду від 12 серпня 2016 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано. Неповнолітні діти залишені проживати з мамою (а.с. 11). Сторони з часу реєстрації шлюбу проживали у батьківському будинку відповідача за адресою АДРЕСА_1, де разом з дітьми зареєстрована по даний час, хоча фактично не проживає з квітня 2016 року позивач ОСОБА_1

Позивач ОСОБА_1 у позовній заяві зазначала, що за час спільного проживання з відповідачем, за спільні кошти було придбано меблі, техніку, зроблено ремонт у кімнатах, здійснено реконструкцію стодоли, будівництво пивниці, огорожі, криниці, пічного опалення, будівництво прибудови до житлового будинку та реконструкцію стайні всього на загальну суму 108190 гривень. Дане майно частково придбано за кошти, які вона отримала, як допомогу при народженні дітей у розмірі 33000 гривень та за рахунок спільних доходів з відповідачем.

Відповідач ОСОБА_3 у засіданні суду першої інстанції частково визнав позов однак доводив, що більшу частину майна ними придбано хоч і перебуваючи у шлюбі, але за його особисті кошти від реалізації худоби, яка була у нього до одруження з позивачем.

Рішенням суду першої інстанції від 19 лютого 2018 року встановлено, що відповідач визнав будівельні матеріали, які придбані за час шлюбу сторін та витрачені кошти на ремонт у кімнатах: п'ять пластикових вікон, вартістю 6000 гривень, четверо дерев'яних дверей, вартістю 6000 гривень, декоративну штукатурку, вартістю 1800 гривень, гіпсові плити, вартістю 1230 гривень, вагонку, вартістю 8000 гривень, шифер, вартістю 2250 гривень, спільним сумісним майном подружжя. Крім того, цим рішенням встановлено, що відповідач не заперечив проти передачі у власність позивачу стінки "Діва", вартістю 5000 гривень, прихожої "Тетяна", вартістю 1500 гривень, розкладного дивану "Топаз", вартістю 1500 гривень, розкладного дивану "Глорія", вартістю 2000 гривень, супутникової антени, вартістю 850 гривень, електроплити EGE STUDIO LINE, вартістю 1000 гривень.

У засіданні суду першої інстанції від 21.02.2017 року згідно журналу судового засідання 11.13.07, 11.19.53, 11.22.10, 11.22.51 (а.с. 45-52), відповідач визнавав придбання усіх меблів та побутової техніки у шлюбі з позивачем ОСОБА_1 за спільні кошти. Крім цього позивач ОСОБА_3 підтвердив, що супутникову антену та шифер на перекриття стодоли дав батько позивача. Тому, у суду першої інстанції не було законних підстав вважати, що інша частина меблів та побутової техніки придбана не за спільні кошти подружжя

У засіданні суду першої інстанції від 29.05.2017 року (а.с.66-73 журналу судового засідання) свідок ОСОБА_7 - брат відповідача підтвердив, що допомагав брату у будівництві стайні, стодоли. При здійсненні прибудови до будинку весною 2016 року позивач ОСОБА_1 з братом вже не проживала. На запитання адвоката Ільницького Я.І., свідок ОСОБА_7 відповів, що придбання меблів, вікон, дверей, ремонт у будинку здійснювалися сторонами спільно у шлюбі.

Також свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які проживають по сусідству з відповідачем, суду першої інстанції підтвердили, що стодолу, криницю, паркан сторони будували, перебуваючи у шлюбі та що допомагав їм брат відповідача. При здійсненні прибудови до будинку весною 2016 року позивача ОСОБА_1 не бачили.

Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У рішенні суд першої інстанції правильно зазначив, що згідно правової позиції висловленої у постанові ВС України від 25.11.2015року по справі № 6-2333цс15 належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи цю норму права (статтю 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Суд першої інстанції, враховуючи пояснення відповідача не звернув уваги на те, що ним належними та допустими доказами не підтверджено наявність особистих коштів, отриманих від ведення підсобного господарства до укладення шлюбу із позивачем у жовтні 2005 року та вкладення цих коштів у ремонт будинку та реконструкцію господарських споруд, будівництво криниці та огорожі. Суд зазначив у рішенні, що відповідач не погодився із позицією ОСОБА_1 про реконструкцію за спільні кошти житлового будинку та господарських будівель, оскільки вона не надала доказів на підтвердження її спроможності для понесення таких витрат, а не у зв'язку із тим, що реконструкціюя будинку та господарських будівель проведена за його кошти. Протягом усього часу розгляду справу відповідачем ОСОБА_3 не тільки не подано доказів про розмір реалізованої набутої до шлюбу худоби від ведення підсобного господарства, а й не зазначив суми коштів, яка була його особистою власністю до укладення шлюбу.

Позивач ОСОБА_1 довела, що з самого початку укладення шлюбу за спільні кошти та за кошти від господарства придбали більшу кількість зазначеного у позовній заяві майна. Тому не можна вважати, що в період шлюбу, у зв'язку із перебуванням позивача у відпустці по догляду за двома спільними дітьми подружжя та у зв'язку із цим відсутністю необхідних доходів, один із подружжя не має права на частку у спільному майні.

Разом з тим, згідно звуказапису проведеного під час розгляду справи судом першої інстанції від 21.02.2017 року та 29.05.2017 року позивач ОСОБА_1 підтвердила, що підвал та стайня протягом 2005-2006 років будувались за кошти відповідача ОСОБА_3, які він отримав від реалізації худоби, яка знаходилась у його господарстві до реєстрації шлюбу у жовтні 2005 року.

Тому враховуючи, що згідно статті 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, колегія суддів вважає, що витрати, які понесені подружжям для будівництва підвалу та стайні не можна вважати спільним сумісним майном подружжя, а особистою власністю відповідача ОСОБА_3

Також судом апеляційної інстанції встановлено, що в матеріалах справи є достатньо доказів вважати, що будівництво прибудови до житлового будинку, вартістю 15600 гривень також не є спільним сумісним майном подружжя, оскільки будівництво розпочато за кошти відповідача весною 2016 року, а позивач залишила господарство відповідача на початку квітня 2016 року. Про початок прибудови весною 2016 року без участі позивача ОСОБА_1 підтверджено документами виконкому селищної ради та поясненнями свідків. Також зазначені обставини, згідно дослідженого звукозапису, у суді першої інстанції підтвердила і позивач.

Тому, колегія суддів вважає обґрунтованими тільки доводи відповідача про те, що не є спільним майном подружжя витрати на будівництво пивниці, прибудови до житлового будинку та реконструкцію стайні всього вартістю 30700 гривень.

Відповідно до вищезазначених норм цивільного законодавства, враховуючи встановлені апеляційним судом фактичні обставини, є законні підстави для визнання спільним сумісним майном подружжя на загальну суму 77490 гривень, а саме"Діва", вартістю 5000 гривень, стінку "Інтер", вартістю 3500,00 гривень, прихожу "Тетяна", вартістю 1500 гривень, кухонний стіл, вартістю 100 гривень, чотири табуретки дерев'яні, вартістю 200 гривень, кухонний диван кутовий коричневий дермантиновий, вартістю 900 гривень, шість крісел "Фортуна Захід", вартістю 540 гривень, розкладний диван "Топаз", вартістю 1500 гривень, розкладний диван "Глорія", вартістю 2000 гривень, спальний гарнітур (ліжко, дві тумбочки, трюмо, шафа) світлокоричневого кольору, вартістю 5000 гривень холодильник TREK, вартістю 2000 гривень, холодильну камеру FORON, вартістю 2000 гривень, газову плиту OGG, вартістю 1500 гривень, електроплиту EGE STUDIO LINE, вартістю 1000 гривень, телевізор TELEFUNKER, вартістю 1200 гривень, супутникову антену, вартістю 850 гривень, п'ять пластикових вікон, вартістю 6000 гривень, четверо дерев'яних дверей, вартістю 6000 гривень, декоративну штукатурку, вартістю 1800 гривень, гіпсові плити, вартістю 1230 гривень, вагонку, вартістю 8000 гривень, матеріали вкладені у реконструкцію стодоли, вартістю 3850 гривень, будівництво огорожі з каменю, вартістю 500 гривень, будівництво криниці, вартістю 720 гривень, будівництво пічного опалення, вартістю 20600 гривень.

Сторони у справі мають право на поділ вищезазначеного спільно придбаного у шлюбі майна на загальну суму 77490 гривень, оскільки доведено, що перебуваючи у шлюбі, позивач та відповідач протягом десяти років спільно придбали майно, зокрема техніку, меблі, проводили будівельні та ремонтні роботи.

Колегія суддів вважає доведеним право позивача на половину вищезазначеного майна, тобто на суму 77490:2=38745 гривень.

У засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_11 та її представник не заперечували щодо виділення їй у власність стінку "Діва", прихожу "Тетяна", розкладний диван "Топаз", розкладний диван "Глорія", супутникову антену, електроплиту EGE STUDIO LINE, всього майна на суму 11850 гривень, а решту відповідачу з виплатою грошової компенсації за відступ від рівності часток в майні подружжя.

Оскільки більшість спірного майна придбаного подружжям за час шлюбу вкладено у житловий будинок та господарські приміщення, які залишаються у власності відповідача ОСОБА_3, крім виділеного майна позивачу, їй доцільно присудити грошову компенсацію за частину, яка залишається у відповідача і є фактично неподільною.

Сторони під час розгляду даної справи фактично досягли згоди у поділі рухомих речей, суттєво не оспорювали вартість придбаних речей, оскільки вона визначалася на час їх придбання.

Колегія суддів вважає за доцільним виділити у власність позивачу ОСОБА_1 стінку "Діва", вартістю 5000 гривень, прихожу "Тетяна", вартістю 1500 гривень, розкладний диван "Топаз", вартістю 1500 гривень, розкладний диван "Глорія", вартістю 2000 гривень, супутникову антену, вартістю 850 гривень, електроплиту EGE STUDIO LINE, вартістю 1000 гривень, всього спільного майна подружжя на загальну суму 11850 гривень. Решту майна, на загальну суму 65640 гривень необхідно виділити у власність відповідачу ОСОБА_3 Різниця частки у майні позивача становить: 38745 - 11850= 26875. Отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 26875 гривень грошової компенсації за відступ від рівності часток в майні подружжя.

При стягненні судових витрат, апеляційний суд враховує те, що заявлений ОСОБА_3 позов на суму 108190,00 гривень підлягає частковому задоволенню на суму 77490 гривень.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 при подачі позовної заяви сплачено 1450 гривень, а за подану апеляційну скаргу 2175 гривень. Разом сплачено ОСОБА_1 3625 гривень.

Тому, з відповідача на її користь, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути 2596 гривень судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам.

При вирішенні даної справи, крім спеціальних норм, суд керується і загальними засадами цивільного законодавства (ст. 3 ЦК) щодо справедливості, добросовісності та розумності з урахуванням прав та інтересів учасників справи, тому колегія суддів вважає, що дане рішення є законним, справедливим та обгрунтованим для кожного із учасників судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд у складі колегія суддів,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 19 лютого 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Визнати стінку "Діва", вартістю 5000 гривень, стінку "Інтер", вартістю 3500,00 гривень, прихожу "Тетяна", вартістю 1500 гривень, кухонний стіл, вартістю 100 гривень, чотири табуретки дерев'яні, вартістю 200 гривень, кухонний диван кутовий коричневий дермантиновий, вартістю 900 гривень, шість крісел "Фортуна Захід", вартістю 540 гривень, розкладний диван "Топаз", вартістю 1500 гривень, розкладний диван "Глорія", вартістю 2000 гривень, спальний гарнітур (ліжко, дві тумбочки, трюмо, шафа) світлокоричневого кольору, вартістю 5000 гривень холодильник TREK, вартістю 2000 гривень, холодильну камеру FORON, вартістю 2000 гривень, газову плиту OGG, вартістю 1500 гривень, електроплиту EGE STUDIO LINE, вартістю 1000 гривень, телевізор TELEFUNKER, вартістю 1200 гривень, супутникову антену, вартістю 850 гривень, п'ять пластикових вікон, вартістю 6000 гривень, четверо дерев'яних дверей, вартістю 6000 гривень, декоративну штукатурку, вартістю 1800 гривень, гіпсові плити, вартістю 1230 гривень, вагонку, вартістю 8000 гривень, матеріали вкладені у реконструкцію стодоли, вартістю 3850 гривень, будівництво огорожі з каменю, вартістю 500 гривень, будівництво криниці, вартістю 720 гривень, будівництво пічного опалення, вартістю 20600 гривень спільним сумісним майном подружжя, всього на загальну суму 77490 гривень.

Виділити у власність ОСОБА_1 стінку "Діва", вартістю 5000 гривень, прихожу "Тетяна", вартістю 1500 гривень, розкладний диван "Топаз", вартістю 1500 гривень, розкладний диван "Глорія", вартістю 2000 гривень, супутникову антену, вартістю 850 гривень, електроплиту EGE STUDIO LINE, вартістю 1000 гривень, всього спільного майна подружжя на загальну суму 11850 гривень.

Виділити у власність ОСОБА_3 стінку "Інтер", вартістю 3500,00 гривень, кухонний стіл, вартістю 100 гривень, чотири табуретки дерев'яні, вартістю 200 гривень, кухонний диван кутовий коричневий дермантиновий, вартістю 900 гривень, шість крісел "Фортуна Захід", вартістю 540 гривень, спальний гарнітур (ліжко, дві тумбочки, трюмо, шафа) світлокоричневого кольору, вартістю 5000 гривень, холодильник TREK, вартістю 2000 гривень, холодильну камеру FORON, вартістю 2000 гривень, газову плиту OGG, вартістю 1500 гривень, телевізор TELEFUNKER, вартістю 1200 гривень, п'ять пластикових вікон, вартістю 6000 гривень, четверо дерев'яних дверей, вартістю 6000 гривень, декоративну штукатурку, вартістю 1800 гривень, гіпсові плити, вартістю 1230 гривень, вагонку, вартістю 8000 гривень, будівельні матеріали вкладені у реконструкцію стодоли, а саме: шифер, вартістю 2250 гривень, дошку, вартістю 1600 гривень, будівництво огорожі з каменю, вартістю 500 гривень, будівництво криниці, вартістю 720 гривень, будівництво пічного опалення, вартістю 20600 гривень, всього майна на загальну суму 65640 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний код НОМЕР_1, жителя АДРЕСА_1, Долинського району, Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, жителя АДРЕСА_2 26875 гривень грошової компенсації за відступ від рівності часток в майні подружжя та 2596 гривень судового збору сплаченого за подання позовної заяви та апеляційної скарги пропорційно до задоволених вимог.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання спільним майном подружжя витрат на будівництво пивниці, будівництво прибудови до житлового будинку та реконструкцію стайні всього вартістю 30700 гривень відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14.05.2018 року.

Головуючий Р.Й. Матківський

Судді: В.А. Девляшевський

В.Д. Фединяк