Номер провадження 2/754/2473/18
17 квітня 2018 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді - ЛІСОВСЬКОЇ О.В.
за участю секретаря - Нагорнюка-Данилюка О.О.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору та стягнення грошової суми, -
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ФОП ОСОБА_3 про розірвання договору та стягнення грошової суми, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.08.2017 року між сторонами був укладений Договір № 17/08/2017(1) на виготовлення, поставку та монтаж виробів, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався виконати роботи по виготовленню та монтажу виробу - навісу тераси, а позивач прийняти та оплатити відповідний виріб. 17.08.2017 року сторони погодили розмір та форму конструкції навісу, а 18.08.2017 року погодили вартість навісу в розмірі 43 903, 32 грн. Згідно умов договору позивач сплатив відповідачу завдаток в розмірі 30 000, 00 грн. Відповідач повинен був виконати умови договору в строк 15 робочих днів після погодження сторонами ескізу-специфікації, але останній свої зобов'язання за договором до цього часу не виконав. На підставі викладеного позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить розірвати Договір № 17/08/2017(1) на виготовлення, поставку та монтаж виробів, укладений 17.08.2017 року між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3, а також стягнути з відповідача на користь позивача попередню оплату за Договором № 17/08/2017(1) від 17.08.2017 року у розмірі 30 000, 00 грн., пеню (неустойку) у розмірі 957, 27 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 7 200, 00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 640, 00 грн.
В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.
Відповідача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідача, за наявних у справі матеріалів.
Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлено, що 17.08.2017 року між сторонами був укладений Договір № 17/08/2017(1) на виготовлення, поставку та монтаж виробів, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався виконати роботи по виготовленню та монтажу виробу - навісу тераси, а позивач прийняти та оплатити відповідний виріб.
17.08.2017 року сторони погодили розмір та форму конструкції навісу, а 18.08.2017 року погодили вартість навісу в розмірі 43 903, 32 грн.
17.08.2017 року згідно умов договору позивач сплатив відповідачу завдаток в розмірі 30 000, 00 грн.
Відповідно до п. 3.1 Договору відповідач повинен був виготовити й змонтувати навіс згідно ескізу-специфікації в строк 15 робочих днів після погодження сторонами відповідного ескізу-специфікації.
Однак, ФОП ОСОБА_3 всупереч умов Договору не виконав взяті на себе зобов'язання.
З метою врегулювання спірних правовідносин позивачем на адресу відповідача було надіслано претензію від 22.11.2017 року з вимогою про повернення попередньо сплаченої за Договором суми грошових коштів у розмірі 30 000, 00 грн. та пені у розмірі 957, 27 грн. але жодної відповіді позивач не отримав, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом.
Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 статті 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати за своїм вибором: виготовлення іншої речі з однорідного матеріалу такої самої якості; розірвання договору та відшкодування збитків (ч. 1 ст. 872 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 873 ЦК України робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі.
Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України визначено правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування моральної шкоди.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання та боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.
Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.
З письмових доказів по справі вбачається, що відповідач є таким, що прострочив виконання договірних зобов'язань щодо виготовлення та монтажу виробу та грошових зобов'язань щодо повернення суми, сплаченої позивачем відповідачу відповідно до умов Договору.
Разом з тим, частиною 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Частина 1 статті 550 ЦК України встановлює, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.
Відповідно до п. 6.4 Договору у разі невиконання виконавцем Договору по строкам здачі робіт, виконавець повинен виплатити неустойку в розмірі 0,1 % за кожний робочий день прострочки від суми роботи.
Враховуючи вимоги діючого законодавства, досліджені судом докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 щодо розірвання договору та стягнення грошових коштів за Договором та пені є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, зокрема, підлягає розірванню договір, укладений між сторонами, а також підлягають стягненню попередня оплата за Договором у розмірі 30 000, 00 грн. та пеня у розмірі 957, 27 грн.
Що стосується позовних вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу, то слід зазначити наступне.
Як встановлено при розгляді справи, між позивачем та адвокатом ОСОБА_1 17.11.2017 року був укладений Договір про надання правової допомоги та представлення інтересів.
Позивачем у відповідності до Договору про надання правової допомоги від 17.11.2017 року було сплачено грошові кошти в розмірі 7 200 грн. 00 коп., що підтверджується квитанціями № 2017/11-17 від 17.11.2017 року та № 2018/02-26 від 26.02.2018 року.
Крім того, вищевказані обставини підтверджуються актом про прийняття-передачі наданих послуг від 22.11.2017 року.
Як встановлено діючим законодавством, розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною і особою, яка надає правову допомогу.
Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.
Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу).
До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником витрати.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правничою допомогою, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
З урахуванням вищевикладеного та вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 щодо відшкодування витрат на правничу допомогу підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме стягненню з відповідача на користь позивача підлягає грошова сума в розмірі 7 200, 00 грн.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 640, 00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 280-284 ЦПК України, ст. 525, 526, 530, 570, 626, 846, 865, 866, 872, 873 ЦК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору та стягнення грошової суми - задовольнити.
Розірвати Договір № 17/08/2017(1) від 17.08.2017 року, укладений між ОСОБА_2 та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення був виготовлений 26 квітня 2018 року.

Головуючий: