Провадження № 2/235/890/18
Справа № 235/1392/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року м.Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого - судді Філь О.Є.

за участю секретаря судового засідання Кучерявого М.Ю.

позивач ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_3, (не з»явилися)

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Покровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Комунальне підприємство «Покровський центр єдиного замовника Донецької області», про визнання права власності на 1/2 частину квартири та визначення порядку користування квартирою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 26.03.2018 року звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3, про визнання права власності на 1/2 частину квартири та визначення порядку користування квартирою, посилаючись на те, що з відповідачем по справі він знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 2013 року.

Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В період знаходження у шлюбі сторони за сумісні кошти для власного проживання придбали у гр.. ОСОБА_5 квартиру, розташовану за адресою: м.Покровськ (Красноармійськ) Донецької області, м-н Лазурний», 43/25 за 240 000,00 грн., що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 12.12.2013 року, який посвідчено приватним нотаріусом Красноармійського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_6 та зареєстровано в реєстрі за № 1679.

За взаємною згодою квартиру було оформлено на одного з подружжя, на відповідача ОСОБА_3 та після цього вони стали проживати в зазначеній квартирі до теперішнього часу.

Після народження дитини між сторонами почали виникати суперечки та скандали, що привело до розриву шлюбних відносин та ведення сумісного господарства.

Відповідач, в порушення права позивача, почала створювати йому такі умови для життя, щоб він пішов з квартири, але він є таким же власником квартири як і відповідач та має право на 1/2 її частину.

Відповідно до ст.. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно до ст.. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте ним до шлюбу; 2) майно, набуте ним, нею за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте ним, нею за час шлюбу, але за кошти, які належали йому, їй особисто.

Так як у позивача відсутня інша житлова площа, спірна квартира є єдиним житлом де він проживає, а відповідач створює неналежні умови для проживання, то позивач вважає. що доцільно буде встановити порядок користування спірною квартирою.

Згідно правовстановлюючого документу та витягу ДРРП вказана квартира складається з трьох житлових кімнат 52-4, 52-6, 52-7, передньої 52-1, туалету та ванни 52-2, кухні 52-3, шафи 52-5 та має загальну площу 52,9 кв.м та житлову 38,1 кв.м. Позивач, як співвласник квартири має право на 1/2 її частину, що складає 26,45 кв.м ідеальної долі. Кімнати в квартирі ізольовані.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює прав приватної власності громадян на жилий будинок» якщо виділ частки будинку в натурі неможливий. Суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності.

1/2 частини квартири, що належить позивачу, буде складати 26,45 кв.м з них житлової площі 19 кв.м, що в натурі буде приблизно відповідати площі кімнати 52-6 площею у 11,7 кв.м, яку фактично він займає на теперішній час. Тому позивач просить встановити такий порядок користування спірною квартирою:

-у користування позивача виділити житлову кімнату 52-6 площею 11,7 кв.м, що максимально відповідає його частці в праві власності на квартиру. Спільне користування власниками балконом є можливим, так як вихід на балкон здійснюється лише з кімнати 52-7 площею 14,8 кв.м;

-у користуванні відповідача залишити житлову кімнату 52-4, площею 11,6 кв.м, що не перевищує в натурі розмір її частки в праві власності на квартиру (1/2 частина має відповідати площі у 19 кв.м);

-в загальному користуванні залишити: кухню 5,9 кв.м, передню 4,7 кв.м, ванну кімнату 3,1 кв.м, балкон 0,8 кв.м, вбудовану шафу 0,3 кв.м.

Позивач ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягає.

Представник позивача ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Вимоги позивача підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 у підготовче судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав:

Судом встановлено, що позивач з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 2013 року (а.с.7).

Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

В період знаходження у шлюбі сторони за сумісні кошти для власного проживання придбали у гр.. ОСОБА_5 квартиру, розташовану за адресою: м.Покровськ (Красноармійськ) Донецької області, м-н Лазурний», 43/25 за 240 000,00 грн., що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 12.12.2013 року (а.с.15-16), який посвідчено приватним нотаріусом Красноармійського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_6 та зареєстровано в реєстрі за № 1679.

За взаємною згодою квартиру було оформлено на одного з подружжя, на відповідача ОСОБА_3 та після цього вони стали проживати в зазначеній квартирі до теперішнього часу (а.с.17).

Після народження дитини між сторонами почали виникати суперечки та скандали, що привело до розриву шлюбних відносин та ведення сумісного господарства.

Відповідач, в порушення права позивача, почала створювати йому такі умови для життя, щоб він пішов з квартири, але він є таким же власником квартири як і відповідач та має право на 1/2 її частину.

Відповідно до ст.. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно до ст.. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте ним до шлюбу; 2) майно, набуте ним, нею за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте ним, нею за час шлюбу, але за кошти, які належали йому, їй особисто.

Так як у позивача відсутня інша житлова площа, спірна квартира є єдиним житлом де він проживає, а відповідач створює неналежні умови для проживання, то позивач вважає. що доцільно буде встановити порядок користування спірною квартирою.

Згідно правовстановлюючого документу та витягу ДРРП вказана квартира складається з трьох житлових кімнат 52-4, 52-6, 52-7, передньої 52-1, туалету та ванни 52-2, кухні 52-3, шафи 52-5 та має загальну площу 52,9 кв.м та житлову 38,1 кв.м. Позивач, як співвласник квартири має право на 1/2 її частину, що складає 26,45 кв.м ідеальної долі. Кімнати в квартирі ізольовані.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює прав приватної власності громадян на жилий будинок» якщо виділ частки будинку в натурі неможливий. Суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності.

1/2 частини квартири, що належить позивачу, буде складати 26,45 кв.м з них житлової площі 19 кв.м, що в натурі буде приблизно відповідати площі кімнати 52-6 площею у 11,7 кв.м, яку фактично він займає на теперішній час. Тому позивач просить встановити такий порядок користування спірною квартирою:

-у користування позивача виділити житлову кімнату 52-6 площею 11,7 кв.м, що максимально відповідає його частці в праві власності на квартиру. Спільне користування власниками балконом є можливим, так як вихід на балкон здійснюється лише з кімнати 52-7 площею 14,8 кв.м;

-у користуванні відповідача залишити житлову кімнату 52-4, площею 11,6 кв.м, що не перевищує в натурі розмір її частки в праві власності на квартиру (1/2 частина має відповідати площі у 19 кв.м);

-в загальному користуванні залишити: кухню 5,9 кв.м, передню 4,7 кв.м, ванну кімнату 3,1 кв.м, балкон 0,8 кв.м, вбудовану шафу 0,3 кв.м.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1, 2 ст..355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної сумісної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з ч. 1, 3, 4 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Відповідно до п. 14 Постанови пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщенням квартири, якщо про це заявлено позов.

На підставі викладеного вище та керуючись 57, 60, 69-72 СК України, ст..ст. 15, 355, 356, 358, 372 ЦК України, статтями 4-5, 175-177, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлової квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлової квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Встановити порядок користування квартирою № 52, розташованої за адресою: м.Покровськ, Донецької області, м-н «Лазурний», будинок № 43 наступним чином:

-у користування позивача виділити житлову кімнату 52-6 площею 11,7 кв.м, що максимально відповідає його частці в праві власності на квартиру. Спільне користування власниками балконом є можливим, так як вихід на балкон здійснюється лише з кімнати 52-7 площею 14,8 кв.м;

-у користуванні відповідача залишити житлову кімнату 52-4, площею 11,6 кв.м, що не перевищує в натурі розмір її частки в праві власності на квартиру (1/2 частина має відповідати площі у 19 кв.м);

-в загальному користуванні залишити: кухню 5,9 кв.м, передню 4,7 кв.м, ванну кімнату 3,1 кв.м, балкон 0,8 кв.м, вбудовану шафу 0,3 кв.м.

Позивач: ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника

податків НОМЕР_1, місце реєстрації: Донецька область, м.Покровськ, м-н «Лазурний», 43/52.

Відповідач: ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце реєстрації: Донецька область, м.Покровськ, м-н «Лазурний», 43/52.

Рішення суду є правовстановлюючим документом та підлягає державній реєстрації.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законно сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, повністю або частково безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного тексту рішення 04 червня 2018 року.

Суддя О.Є.Філь