Справа №: 607/8249/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2017 року Волочиський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого-судді Чорного С.Б.,

при секретарі Кошонько Н.С.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Волочиськ цивільну справу за позовом міського голови міста Тернополя ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист ділової репутації, спростування неправдивої інформації та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом з приводу поширення відповідачем 20.07.2016 року в мережі Інтернет на веб-сайті Ltdaily.info за посиланням на адресу http://ltdaily.info.info/ternopil/chomy-pravoohorontsi-ne-bachat-koruptsiji-u-roboti-serhiya-nadala/ публікації: Чому правоохоронці не бачать корупції у роботі ОСОБА_2?, якою без відповідних підтверджуючих матеріалів та відповідних доказів звинувачено позивача у протиправних, кримінальних та корупційних діяннях, що з врахуванням фактичних обставин справи не відповідає дійсності та жодним вимогам засад моральності. Вказана в статті інформація за своїм змістом є неправдивою, порушує його права, свободи, ганьбить його честь, гідність, ділову репутацію, в зв'язку з чим просить визнати недостовірними відомості викладені в даній статті, також просить зобов'язати відповідача спростувати на цьому ж веб-сайті шляхом розміщення на ньому відповідного повідомлення, а також просить стягнути з відповідача на його користь 20 000 грн. спричиненої моральної шкоди.

У судовому засіданні представник позивача його вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач та її представник у судове засідання не з'явилася в черговий раз, повідомлені у встановленому порядку про час і місце розгляду справи (а.с.97, 104, 110-113), однак про причини неявки або про відкладення розгляду справи суд не повідомили, що є підставою для заочного розгляду справи, а враховуючи думку представника позивача, проводиться заочний розгляд справи.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно ст.34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію устно, письмово або в інший спосіб на свій вибір.

Відповідно до ст.201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством є честь, гідність, ділова репутація людини.

Згідно ст.276 ЦК України фізична особа, діями якої порушено особисте немайнове право іншої фізичної особи, зобов'язана вчинити необхідні дії для його негайного поновлення. Якщо дії, необхідні для негайного поновлення порушеного особистого немайнового права фізичної особи, не вчиняються, суд може постановити рішення щодо поновлення порушеного права, а також відшкодування моральної шкоди.

Також відповідно до ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації. Однак не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні ст.10 Конвенції з прав людини.

Встановлено, що 20.07.2016 року в мережі Інтернет на веб-сайті Ltdaily.info за посиланням на адресу http://ltdaily.info.info/ternopil/chomy-pravoohorontsi-ne-bachat-koruptsiji-u-roboti-serhiya-nadala/ було розміщено публікацію під назвою Чому правоохоронці не бачать корупції у роботі ОСОБА_2? (а.с.11-15), яка на думку позивача є недостовірною, такою, що ганьбить його честь, гідність, ділову репутацію. Автором статті на думку позивача є відповідач (а.с.18-21), а власника веб-сайту позивачем не встановлено.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року №1 Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи зазначено, що належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Дані про власника веб-сайту можуть бути витребувані відповідно до положень ЦПК в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет.

Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано ..... із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі. В той же час, позивач не вказав власника веб-сайту та не надав доказів, що звертався до відповідної організації про власника веб-сайту.

Відповідно до п.12 вказаної раніше Постанови Пленуму Верховного Суду України, якщо недостовірна інформація, що порочить гідність, честь чи ділову репутацію, розміщена в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів судам слід керуватися нормами, що регулюють діяльність засобів масової інформації.

Пункт 4 ч.1 ст.42 Закону України Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні визначає підставою звільнення від відповідальності за публікацію відомостей, які не відповідають дійсності, принижують честь і гідність громадян і організацій, порушують права і законні інтереси громадян або являють собою зловживання свободою діяльності друкованих засобів масової інформації і правами журналіста, якщо, зокрема вони є дослівними відтвореннями матеріалів, опублікованих іншим друкованим засобом масової інформації з посиланням на нього.

В опублікованій інформації за посиланням http://ltdaily.info.info/ternopil/chomy-pravoohorontsi-ne-bachat-koruptsiji-u-roboti-serhiya-nadala/ міститься посилання одразу на два джерела інформації: http://reporter.net.ua/news/465102 та http://ord-ua.com/2015/05/21/ternopilska-miska-rada-abo-50-vidtinkiv-sirogo-abo-operatsyiya-kolobok-shef-chto-delat-vsyo-propalo-abo-hto-spravzhnij-vlasnik-mista-ternopolya/, які були надруковані раніше, відповідно 21.05.2015 року та 06.07.2016 року (а.с.58-68).

Позивачем не доведено належним чином факту авторства та поширення недостовірних відомостей саме відповідачем, а єдина прив'язка до відповідача є за посиланням з інтернет-сайту redo.com.ua, як до реестратора домену станом на 15.12.2011 року, при тому, що такий суб'єкт інформаційних правовідносин законодавстом не визначений, а реєстратор сайту не визначений чинним законодавстом як особа, яка несе відповідальність за поширення недостовірної інформації.

Крім того, межа допустимої критики щодо публічної особи, яка виступає в своїй публічній якості, є широкою ніж щодо приватної особи. На відміну від останнього перший неминуче і свідомо відкриває кожне своє слово та вчинок для ретельної уваги всього суспільства і тому має виявляти більшу терпимість, про що зазначено в Конвенції з прав людини.

Згідно з п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», при поширенні недостовірної інформації стосовно приватного життя публічних осіб вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації має свої особливості з урахуванням положень міжнародних правових актів (Конвенцій, Декларацій тощо).

Стаття 10 Конвенції з прав людини захищає не лише суть висвітлених ідей та інформації, але також і форму, в якій вони надані. При умов дотримання параграфу 2 статті 10 вказаної Конвенції, право вільно передавати інформацію поширюється не лише на «інформацію» та «ідеї» , які сприймаються сприятливо або вважаються необразливими чи нейтральними, але й такі , які ображають, шокують чи викликають стурбованість. Такі є вимоги плюралізму, толерантності і лібералізму.

Позивач по справі, як міський голова м.Тернополя, є публічною особою. Обираючи свою посаду та погоджуючись бути міським головою, позивач залишив себе відкритим для суворої критики і пильного нагляду, це тягар, який публічна особа має прийняти в демократичному суспільстві.

Враховуючи викладене, те, що відповідач не є автором статті, автора статті не встановлено, відповідач не є власником веб-сайта, якого позивачем також не встановлено, тому відповідач не є належним відповідачем по справі, а позивач навіть не намагався отримати інформацію про власника веб-сайта, не надав суду відомості про неможливість отримання ним такої інформації, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Вимоги, щодо стягнення моральної шкоди є похідними від вимог про захист честі, гідності та ділової репутації, тому вимоги в цій частині також не підлягають до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.34 Конституції України, ст.ст.23, 201, 276, 277 ЦК України, ст.ст.10, 11, 30, 57-60, 137, 209-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні його позову до ОСОБА_3 про захист ділової репутації, спростування неправдивої інформації та відшкодування моральної шкоди.

Копію заочного рішення не пізніше 3 днів з дня його проголошення направити відповідачу.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Представник позивача має право оскаржити рішення до апеляційного суду Хмельницької області через Волочиський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, якщо їх не було подано.

Суддя