РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2017 року Приморський районний суд міста Одеси

у складі : головуючого - судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

В червні 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ПрАТ «Уніка» про відшкодування матеріальної шкоди в рівних частках у загальному розмірі 54837,70 грн., тобто по 27418,70 грн. на користь кожного із позивачів, регламентарної виплати у розмірі 14616,00 грн. на користь кожного із позивачів, та моральної шкоди в рівних частках у загальному розмірі 200000,00 грн., тобто по 100000,00 грн. на користь кожного із позивачів.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі вказують, що, по-перше, ІНФОРМАЦІЯ_3 р. приблизно о 14 год. 10 хв. водій автомобілю ВМW-740, державний номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_3, під час руху по Старосінній площі з боку вул. Водопровідної в напрямку вул. Середньофонтанської в м. Одесі скоїв дорожньо-транспортну пригоду, а саме допустив наїзд на їх доньку ОСОБА_4, 2002 року народження, яка від отриманих тяжких тілесних ушкоджень померла в той же день у відділенні КУ «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня»; по-друге, вироком Приморського районного суду м. Одеси у справі № 522/18517/15-к від 20 жовтня 2015 року, який набрав законної сили 19.11.2015 р., ОСОБА_3 за вказаним фактом дорожньо-транспортної пригоди визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України; і, по-третє, на дату вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 була застрахована в ПрАТ «СК «Уніка» відповідно до полісу № АІ/5468928 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 03.02.2015 р., за умовами якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль ВМW-740, державний номерний знак НОМЕР_1, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю, - 100000,00 грн. та за шкоду, заподіяну майну, - 50000,00 грн.

Крім того, позивачі вказують, що ними були понесені витрати на поховання доньки, пов'язані з цим ритуальні послуги та спорудження надгробного пам'ятника у загальному розмірі 28729,20 грн., які не відшкодовано винуватцем ОСОБА_5, в зв'язку з чим 16.06.2015 р. вони направили на адресу ПрАТ «СК «Уніка» заяву про страхове відшкодування разом з завіреними копіями підтверджуючих документів, але відповідач до теперішнього часу не здійснив виплату страхового відшкодування на їх користь, отже відповідно до ст. 625 ЦК України відповідач повинен сплатити їм вказану суму з урахуванням 3% річних та інфляційний втрат, що становить по 54837,70 грн., тобто по 27837,70 грн. на користь кожного, а також повинен сплатити кожному з них регламентарну виплату по 14616,00 грн.

Позивачі ведуть дану справу в суді через свого представника - адвоката ОСОБА_6, яка просила розглянути справу без її участі та задовольнити позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи.

Відповідач подав адресовані суду свої письмові заперечення на позовну заяву, які приєднані судом до матеріалів справи (а.с.52-54, 69-71), але не повідомив суду причину неявки свого представника, хоча останній про дату, час і місце судового засідання був повідомлений під розписку відповідно до ч. 3 ст. 191 ЦПК України, про що свідчить приєднаний судом до матеріалів справи довідковий лист від 06 вересня 2017 року.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

15 червня 2015 року приблизно о 14 год. 10 хв. ОСОБА_3, керуючи належним йому автомобілем ВМW-740, державний номерний знак НОМЕР_1, під час руху по площі Старосінній з боку вул. Водопровідної в напрямку вул. Середньофонтанської в м. Одесі скоїв дорожньо-транспортну пригоду, а саме допустив наїзд на ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка від отриманих тяжких тілесних ушкоджень померла в той же день у відділенні КУ «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня».

Вказані обставини повністю підтверджуються вироком Приморського районного суду м. Одеси по справі № 522/18517/15-к від 20 жовтня 2015 року, який набрав законної сили 19 листопада 2015 року, згідно з яким ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого (а.с.45).

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язків для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати. Допомога на поховання, одержана фізичною особою, яка зробила ці витрати, до суми відшкодування шкоди не зараховується.

На дату вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 була застрахована в ПрАТ «СК «Уніка» відповідно до полісу № АІ/5468928 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 03.02.2015 р. терміном дії до 03.02.2016 р., за умовами якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль ВМW-740, державний номерний знак НОМЕР_1, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю, - 100000,00 грн. та за шкоду, заподіяну майну, - 50000,00 грн.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 23 вказаного Закону передбачено, що шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зокрема є шкода, пов'язана із смертю потерпілого.

Статтею 27 цього Закону передбачено, що страховик також забезпечує відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого, в тому числі витрати на поховання та спорудження надгробного пам'ятника.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка від отриманих в результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди тяжких тілесних ушкоджень померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Позивачі понесли витрати на поховання доньки, пов'язані з цим ритуальні послуги та спорудження надгробного пам'ятника у сумі 18729,20 грн. (479,00грн.+5000,00грн.+ 1060,20грн. + 7190,00грн.+5000,00грн.), що підтверджується договорами-замовленнями на організацію проведення поховання від 24.06.2015 р. та фіскальними чеками ФОП ОСОБА_7 на суму 479,00 грн. та на суму 50000,00 грн., договором-замовленням № 029584 та розрахунковою квитанцією КП «Спецпідприємство КПО» від 17.06.2015 р. на суму 1060,00 грн., договором-замовленням та квитанцією до прибуткового касового ордеру ФОП ОСОБА_8 на суму 7190,00 грн., та актом виконаних робіт ФОП ОСОБА_9, на рахунку на суму 5000,00 грн.

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до п. 27.4. ст. 27 цього Закону страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред'явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовного одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Відповідно до п. 27.3. ст. 27 цього Закону страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентарної виплати) цим особам стосовного одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» розмір мінімальної заробітної плати становить 1218,00 грн., отже розмір страхового відшкодування витрат на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника на день настання даного страхового випадку не може перевищувати 14616,00 грн. (1218,00грн.*12=14616,00грн.).

Загальний розмір моральної шкоди, яку відшкодовує страховик, на день настання даного страхового випадку також не може перевищувати 14616,00 грн.

В своїх письмових запереченнях на позову заяву відповідач заперечує проти доводів позивачів стосовно того, що 16.06.2015 р. вони зверталися до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, а позивачі не надали суду доказів на підтвердження того, що відповідач отримував повідомлення про даний страховий випадок, як того вимагає ст. 33 згаданого Закону, та не надали суду доказів на підтвердження того, що вони подавали відповідачу заяву про страхове відшкодування разом з документами щодо даного страхового випадку відповідно до ст. 35 цього Закону, як цього вимагає ст. 60 ЦПК України.

З огляду на наведене, суд погоджується з доводами представника відповідача стосовно того, що оскільки позивачами не було подано відповідачу заяву з обов'язковим пакетом документів відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому відповідач не мав змоги розглядати та приймати рішення стосовно страхової виплати за даним страховим випадком.

Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивачів є передчасними та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.А. Ільченко