18 вересня 2017 року
Справа № 489/5982/16-ц
Номер провадження 2/489/560/17
РІШЕННЯ

Іменем України

18 вересня 2017 року

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретаря - Сироватки Т.О.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів. Свої вимоги мотивувала тим, що в червні 2016 р. та липні 2016 р. вона перерахувала на банківські реквізити відповідача грошові кошти в загальній сумі 47 000 грн. 00 коп. В липні 2016 р. позивачка звернулась до відповідача з претензією про повернення безпідставно отриманих коштів. Проте відповідач на її вимогу жодним чином не відреагував та будь-яких дій з повернення безпідставно отриманих коштів не вчиняв.

Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь безпідставно отримані грошові кошти в розмірі 47 000 грн. 00 коп.

В подальшому позивачка неодноразово уточнювала позовні вимоги, обґрунтовуючи їх тим, що крім зазначеної суми грошових коштів відповідач також має їй сплатити проценти за користування коштами, три відсотки річних та суму індексації інфляції боргу.

Так, з урахуванням всіх уточнень, позивачка просить суд стягнути з відповідача безпідставно отримані грошові кошти в розмірі 47 000 грн. 00 коп., відсотки за користування коштами в розмірі 7 013 грн. 13 коп., три відсотки річних в розмірі 1 556 грн. 79 коп., індекс інфляції в розмірі 6 517 грн. 25 коп., а також судові витрати.

Відповідно до заяви представник позивача заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Згідно Заяви на переказ готівки від 06.06.2016 р. (а.с.4) вбачається, що ОСОБА_1 було переказано на рахунок ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 25 000 грн. 00 коп.

Відповідно до Заяви на переказ готівки від 21.07.2016 р. (а.с.4) вбачається, що ОСОБА_1 було переказано на рахунок ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 22 000 грн. 00 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що нею помилково було перераховано на рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 47 000 грн. 00 коп., в зв'язку з чим вона звернулась до нього з претензією про вимогу повернути безпідставно отримані грошові кошти.

Так, з матеріалів справи (а.с.5) вбачається, що позивачка в липні 2016 року звернулась до відповідача з Претензією про повернення помилково перерахованих на рахунок відповідача грошових коштів.

Проте, відповідач в добровільному порядку отримані грошові кошти до теперішнього часу не повернув, в зв'язку з чим позивачка вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав.

Відповідно ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави зобов'язана повернути це майно.

Відповідно до ст.1215 ЦК України слідує, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата, стипендії, пенсії, допомоги, інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою. Помилковий переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб'єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі. Неналежний переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі.

Таким чином, внаслідок помилкового переказу позивачкою грошових коштів на рахунок відповідача, останній повинен повернути безпідставно отримані кошти.

Крім того, на переконання позивачки, через користування її коштами протягом тривалого часу, відповідач має сплатити їй відсотки за користування її коштами, три відсотки річних та суму інфляції.

Згідно наданого розрахунку (а.с. 51-52) вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачкою складає: 47 000 грн. 00 коп. - сума боргу (помилково перерахованих коштів); 7 013 грн. 13 коп. - відсотки за користування грошовими коштами за період з 11.08.2016 р. по 18.09.2017 р.; 1 556 грн. 79 коп. - 3% річних; 6 517 грн. 25 коп. - індекс інфляції.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання не допускається.

Відповідно до положень ст. 536 цього Кодексу за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти у розмірі, встановленому договором.

Також у відповідності до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.

Разом з тим, суд не може погодитись з вимогами позивача про стягнення процентів з відповідача за користування його коштами на підставі положень ст.ст. 1048, 1061 ЦК України по аналогії закону, та вважає, що в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки між сторонами не виникало жодних договірних зобов'язань, будь-яких договорів з приводу грошових коштів, які є предметом спору вони не укладали.

До того ж, позивач скористався своїм правом стягнення з відповідача відсотків за користування його коштами, звернувшись з вимогою про стягнення 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідач у добровільному порядку не повернув суму безпідставно отриманих коштів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 10, 14, 30, 60, 62, 88, 123, 212, 214, 226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, безпідставно отримані кошти в розмірі 47 000 грн. 00 коп., три відсотки річних в розмірі 1 556 грн. 79 коп., індекс інфляції в розмірі 6 517 грн. 25 коп., а всього - 55 074 грн. 04 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.С. Тихонова