№ 201/7498/17
провадження 2/201/2040/2017
УХВАЛА

08 вересня 2017 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

з секретарем Дашкевич Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро клопотання про закриття провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 25 травня 2017 року звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Справа прийнята до провадження, по суті не слухалася, виносилися ухвали, спір по суті не вирішено.

В судове засідання від представника відповідача надійшло клопотання про закриття провадження в справі з підстав ч. 2 ст. 110 Сімейного кодексу України: позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлено протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину щодо другого з подружжя або дитини. Вказане обмеження стосується як чоловіка, так і дружини, включаючи випадки, коли

дитина народилася мертвою або померла до досягнення нею одного року. Позивач в своїй позовній заяві не наводить доказів, які б, як вимагає ч. 3 ст. 110 СК України, свідчили про визнання батьківства щодо дитини іншою особою. Не зазначено в позові позивачем також належних та достовірних доказів на підтвердження вчинення відповідачкою протиправної поведінки відносно позивача. За таких обставин, оскільки згідно діючого сімейного законодавства, на думку вказаного представника, шлюб не може бути розірвано коли

дитина народилася мертвою або померла до досягнення нею одного року; документи про вказане надані, а провадження по справі, на думку представника відповідачки, слід закрити.

Суд, зясувавши думку учасників судового спору, перевіривши матеріали справи, приходить до нижчевикладеного, виходячи з наступного.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В судовому засідання дійсно встановлено, що сторони ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 2007 року, від цього шлюбу і спільного мешкання у них народилася одна спільна неповнолітня дитина: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 06 травня 2017 року. Спільне життя не склалося, в сімї не було взаєморозуміння, виникали сварки, що призвело до розпаду сімї. Разом фактично не мешкають, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки припинені, сімя сторін, на думку позивача, розпалася та поновлена бути не може, примирення та збереження сімї не можливе.

Але пунктом 9 Постанови № 11 пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 передбачено, що згідно з ч. 2 ст. 110 СК позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлено протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину щодо другого з подружжя або дитини. Вказане обмеження стосується як чоловіка, так і дружини, включаючи випадки, коли дитина народилася мертвою або померла до досягнення нею одного року.

При таких обставинах суд вважає клопотання обгрунтованим, оскільки ще пройшов один рік з дня смерті дитини сторін в травні 2017 року, позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлено протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину щодо другого з подружжя або дитини. Вказане обмеження стосується як чоловіка, так і дружини, включаючи випадки, коли дитина народилася мертвою або померла до досягнення нею одного року. Позивач в своїй позовній заяві дійсно не наводить доказів, які б, як вимагає ч. 3 ст. 110 СК України, свідчили про визнання батьківства щодо дитини іншою особою. Не зазначено в позові позивачем також належних та достовірних доказів на підтвердження вчинення відповідачкою протиправної поведінки відносно позивача.

Приймаючи до уваги вказане, суд вважає необхідним закриття провадження в цій справі.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, 208-210, 293 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу закрити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -