14 вересня 2017 року м.Токмак
Токмацький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Коваленко П.Л., за участі секретаря судового засідання Баздирь О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Токмацького районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, яким просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 15.01.2013 у сумі 17 857,08 грн., яка складається з: 5290,08 грн. заборгованість за кредитом, 2548,27 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 6136,40 грн. заборгованість за пенею та комісією, 3882,33 грн. штраф.
Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами, Тарифами складає між нею і банком кредитний договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві.
В порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконувала, не надавала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.
У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором, відповідач станом на 18.05.2017 має заборгованість за кредитним договором у сумі 17 857,08 грн., яка складається з: 5290,08 грн. заборгованість за кредитом, 2548,27 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 6136,40 грн. заборгованість за пенею та комісією, 3882,33 грн. штраф.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судові засідання 18.08.2017, 14.09.2017, не з'явилась, була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, заперечення проти позову не надала.
Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідач надала згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами, Тарифами складає між нею і банком кредитний договір.
Відповідно п.2.2 Генеральної угоди, при порушенні позичальником строків погашення заборгованості більш ніж на 31 днів, вона зобовязана сплатити банку штраф у розмірі 3884,40 грн.
Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним договором.
Згідно з ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.
Відповідно до положень ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.
Розмір заборгованості за тілом кредиту в сумі 5290,08 грн. підтверджується розрахунком наданим позивачем. Позовні вимоги в цій частині підлягають повному задоволенню з огляду на п.1.1.2.6 Умов та вимог статей 526 та 1054 ЦК України.
Згідно з п.1.1.2.5 Умов, позичальник зобовязаний сплатити Банку відсотки за користування Кредитом. Обовязок позичальника своєчасно сплачувати проценти за кредитом, встановлений також ст.1048 ЦК України.
Відповідно до розрахунку суми позову, наданим позивачем, заборгованість за відсоткам за користування кредитом становить 2548,27 грн. Ця сума підлягає стягненню відповідно до статей 1048 та 1056-1 ЦК України.
Що стосується вимог позивача про стягнення 6136,40 грн. заборгованості за пенею та комісією та штрафу в сумі 3882,33 грн., суд виходить з наступного.
Згідно з ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Частиною 1 ст.549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.
Відповідно до п.п.1.1.5.20, 1.1.5.32, 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому грошовому зобовязанню, визначених договором, більш ніж на 30 днів клієнт зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500,00 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків та комісій. В той же час п.2.2 Генеральної угоди зазначений штраф визначений в сумі 3884,40 грн.
Пунктом 1.1.5.21 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що при непогашенні кредиту в строк, встановлений графіком погашення кредиту, на прострочену суму кредиту нараховується пеня, розрахунок якої проводиться відповідно до розміру, визначеному в заяві про приєднання до даного договору для відсотків, з дня виникнення простроченої заборгованості.
Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 18.05.2017 позивачем була нарахована пеня в сумі 6136,40 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.
Статтею 61 Конституції України визначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Проаналізувавши п.п.1.1.5.20, 1.1.5.21, 1.1.5.32, 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, п.2.2 Генеральної угоди суд встановив, що ними надані права позивачу на нарахування неустойки у вигляді пені і штрафу за порушення одних і тих самих умов договору, а саме несплату відповідачем заборгованості у встановлені договором строки.
Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 21 жовтня 2015 року у справі №6-2003цс15 про визнання кредитного договору недійсним, висловила правову позицію відповідно до якої цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Відповідно до п.2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.
Пунктом 3 частини першої статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати неустойки.
Пеня це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобовязання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.
З матеріалів справи вбачається, що підставами стягнення як штрафу, так і пені, як різновидів неустойки, є порушення позичальником строків повернення кредиту та сплати відсотків за його користування. Отже, по суті таке стягнення є подвійною цивільно-правовою відповідальністю одного й того ж виду за одне й теж порушення договірного зобовязання.
Так, на думку суду, не підлягають стягненню з відповідача штраф, який позивач просив стягнути на підставі п.2.2 Генеральної угоди, оскільки вказаним пунктом штрафи нараховуються за порушення позичальником строків платежів по грошовим зобов'язанням, в той же час відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, за порушення строків платежу банком нараховується пеня, яку також просив стягнути позивач з відповідача. Отже, стягнення одночасно пені та штрафів є подвійною відповідальністю за одне порушення, що діючим законодавством не передбачено.
Враховуючи наведене слід відмовити у стягненні з відповідача штрафів.
Згідно ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1600,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 64, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,
Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
У задоволенні інших вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд Запорізької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: