Справа № 2-1324-221/11
провадження №2/457/104/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2017 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Марчука В.І.

при секретарі - Словіцькій О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, виконавчого комітету Трускавецької міської ради, Трускавецької міської ради про усунення перешкод в користуванні квартирою, зустрічним позовом ОСОБА_3, в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, виконавчого комітету Трускавецької міської ради, Трускавецької міської ради, про усунення перешкод в користуванні квартирою.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що згідно ордеру №38 від 01.07.1957 року виданого «Комунальним відділом виконкому Трускавецької міської ради» вона поселилась у квартиру АДРЕСА_1, яку самостійно переобладнала з панської вбиральні та конюшні, а в подальшому здала на баланс житлово-експлуатаційної контори №2. В подальшому, після смерті чоловіка їй важко стало самій проживати в даній квартирі і тому вона стала проживати то у своєї родички у м. Самборі, то у своєї сестри у с. Доброгостів то в інших родичів, однак періодично навідувалась у свою квартиру. 01 вересня 2009 року вона та її сини навідались до своєї квартири АДРЕСА_1 і побачили, що вхідні двері квартири ОСОБА_4 розбиті на їх місці стоять броньовані двері. Вона тоді звернулась з скаргою в міліцію. В подальшому вона довідалась, що рішенням народних депутатів Трускавецької місьої ради за №21 від 10.06.1993 року за поданням комісії прав реабілітованих вирішено повернути конфісковані будинки АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 колишнім власникам - ОСОБА_5 та зобов'язано Трускавецький міськвиконком поставити будинок АДРЕСА_1 разом з проживаючими у ньому громадянами на чергу по відселенню під №12. ОСОБА_1 вважає, що оскільки вона проживала у вищезазначеній квартирі станом на прийняття даного рішення, то її права порушено, а тому вони підлягають відновленню шляхом усунення їй перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1. Також позивач зазначає, що їй заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінює в сумі 1700 грн.

ОСОБА_3, в інтересах якої діє ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням.

ОСОБА_3 позовні вимоги мотивує тим, що вона являється власником будинку під АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом № 1704 виданого 25.11.2005 року Трускавецькою державною нотаріальною конторою. Даний будинок складається з 17 житлових кімнат житловою площею 252,5 м.кв., загальна площа будинку становить 302,7 м.кв., та перебуває на балансі ТзОВ «ТКО «Комфорт-сервіс». Зазначає, що відповідачка, ОСОБА_1, вже 10 років не проживає в даному будинку, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою, особистих речей її в будинку не має і взагалі квартирою вона не цікавиться, що підтверджується актами складеними комісією ДКП «Трускавецьжитло» від 15.08.2012р., 22.08.2013р., 30.11.2015 року. Комунальні платежі нараховуються згідно численності зареєстрованих осіб. Так як відповідачка не сплачує зазначені платежі, то станом на 01.08.2016 року наявна заборгованість по квартплаті у розмірі 2561,19 грн., що підтверджується довідкою № 137 від 02.09.2016 року виданою ТзОВ «ТКО «Комфорт-сервіс». Перешкод в користуванні житлом відповідачці ніхто не чинив. Вона добровільно визначила собі інше місце проживання і спірним будинком не користується понад 10 років без поважних причин.

В судове засідання позивач та її представник не з'явились та не повідомили причини своєї неявки, тому за вказаних обставин, суд вирішив слухати справу у їх відсутності, оскільки у матеріалах справи достатньо доказів, які висвітлюють права та взаємовідносини сторін.

Представник Трускавецької міської ради, виконавчого комітету Трускавецької міської ради в судове засідання не з'явився та не повідомив причини своєї неявки.

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_6 в судовому засіданні проти первинного позову заперечив, в задоволенні такого просить відмовити. Що стосується зустрічного позову, то позовні вимоги підтримав, просить позов задоволити.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу ч. 1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, підтвердженням чого є копія паспорта в якому стоїть відмітка в графі «місце прописки».

Також в судовому засіданні встановлено, що згідно ордеру №38 від 01.07.1957 року виданого «Комунальним відділом виконкому Трускавецької міської ради» ОСОБА_1 поселилась у квартирі, яку самостійно переобладнала з панської вбиральні та конюшні, а в подальшому здала на баланс житлово-експлуатаційної контори №2 після чого даній квартирі по АДРЕСА_1 присвоєно №1.

Крім цього, встановлено, що після смерті чоловіка позивачка перестала проживати в даній квартирі і стала проживати то у своєї родички у м. Самборі то у своєї сестри у с. Доброгостів то в інших родичів. 01 вересня 2009 року вона та її сини навідались до своєї квартири АДРЕСА_1 і побачили, що вхідні двері квартири ОСОБА_4 розбиті на їх місці стоять броньовані двері. Вона тоді звернулась з скаргою в міліцію.

Постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 13.01.2010 року встановлено, що гр. ОСОБА_2, який відповідно до довіреності має право розпоряжатися будинком АДРЕСА_1 по вул. Шевченка, встановив броньовані двері особисто в квартирі №1, по тій причині, що на протязі 10 років у вищезазначеній квартирі ніхто не проживає і особи без постійного місця проживання влаштували там «притон».

Рішенням народних депутатів Трускавецької міської ради за №21 від 10.06.1993 року за поданням комісії прав реабілітованих вирішено повернути конфісковані будинки АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 колишнім власникам - ОСОБА_5 та зобов'язано Трускавецький міськвиконком поставити будинок АДРЕСА_1 разом з проживаючими у ньому громадянами на чергу по відселенню під №12.

Згідно доручення від 16.09.2008 року, виданого нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу ОСОБА_7, ОСОБА_2 має право володіти, користуватися і розпоряжатися усім майно, що належить громадянці ФРН ОСОБА_3, котра в свою чергу згідно свідоцтва про право на спадщину, являється власником будинку АДРЕСА_1.

Згідно з ст. 9 ЖК ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи зазначені обставини та норми закону, те, що позивачем не надано жодних доказів того, що відповідач чинить їй перешкоди в користуванні спірною квартирою, суд приходить до висновку, що в задоволення позову слід відмовити, за недоведеністю позовних вимог. В частині позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди, суд вважає, що слід відмовити також за недоведеністю, оскільки позивачем не обгрунтовано розмір моральної шкоди, невстановлено наявність такої шкоди, протиправність діяння заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіюванні.

Пленум Верховного Суду України в п.10 Постанови від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснив судам, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Відповідно до статті 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Як вже зазначалось вище і це підтверджено позивачем, остання більше 10 років не проживає в спірній квартирі. Факт не проживання ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1 підтверджується актами від 15.08.2012 року, 22.08.2013 року, 30.11.2015 року.

Враховуючи вищенаведене, суд, приходить до висновку, що зустрічний позов слід задоволити, визнати ОСОБА_1 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 10, 60,179, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, виконавчого комітету Трускавецької міської ради, Трускавецької міської ради про усунення перешкод в користуванні квартирою, відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3, в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, задоволити.

Визнати ОСОБА_1 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 320 грн. судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: В. І. Марчук