У Х В А Л А

№ 336/4328/17

4-с/336/151/2017

13 вересня 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Зарютіна П.В., при секретарі Чернишовій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження, боржник: ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

До суду у порядку ст. 383 ЦПК України надійшла вищевказана скарга, за якою стягувач ОСОБА_1 просить суд скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 05.04.2017 року, винесену головним державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 по виконавчому листу № 0827/8632/12 від 12.12.2012 року та зобовязати Шевченківський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області провести з нарядом поліції, з відеозйомкою та з експертом Держкомзема належне та повне примусове виконання рішення Апеляційного суду Запорізької області від 04.12.2012 року, по виконавчому листу № 0827/8632/12 від 12.12.2012 року, разом з ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 01.11.2016 року, та з урахуванням матеріалів рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.01.1992 року та судово-технічної експертизи за варіантом № 3 від 13.03.1991 року - визначити на місці земельні ділянки № 1 та земельну ділянку загального користування № 3 та передати йому, ОСОБА_1, в постійне користування.

У судовому засіданні ОСОБА_1, думку якого підтримав його представник, заявив судді Зарютіну П.В. відвід, за тами підставами, що існують обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді, оскільки під головуванням судді Зарютіна П.В. судом вже вирішувалися справи за зверненням ОСОБА_1, і за результатами судових розглядів останньому судом неодноразово відмовлялося.

Державний виконавець просив вирішити заяву про відвід на розсуд суду.

Так, стаття 20 ЦПК України виключає можливість судді брати участь у розгляді справи при наявності інших обставин, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді ( п. 4 ч.1).

При вирішенні заяви про відвід суд керується вимогами Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, які підлягають застосуванню, як джерело права відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Стаття 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Згідно п.1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні від 09.11.2006 року по справі «Білуха проти України» Європейський Суд з прав людини вказав, що у відповідності зі сталою практикою названого суду наявність неупередженості відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинно визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями.

За суб'єктивним критерієм враховуються особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність по конкретній справі.

Щодо суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надані докази протилежного (справа «Ветштайн проти Швейцарії» (Веттштайн v. Switzerland), Пункт 43).

Однак суб'єктивних проявів упередженості або безсторонності судді Зарютина П.В., на момент вирішення заявленого відводу судом установлено не було.

Згідно об'єктивного критерію, серед інших аспектів, необхідно визначити, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його неупередженості (справа «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, пп . 27 28 і 30, справа «Ветштайн проти Швейцарії» (Веттштайн v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, 2000., ЄСПЛ XII). У кожній окремій справі необхідно з'ясувати, чи мають відносини, що розглядаються, таку природу і ступінь, які свідчать про небезсторонність суду (справа «Пуллара проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Таким чином, наявність неупередженості визначається фактором, що полягає у забезпеченні таких умов, при яких були б неможливі сумніви у неупередженості суду. І такі умови, крім іншого, невідємно пов'язані з дотриманням порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи (ч.3 ст. 16-2 КПК України в редакції 1960 року).

Як установлено судом, 6 квітня 2016 року судом під головуванням судді Зарютіна П.В. було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до прокуратури Запорізької області, треті особи управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Запоріжжя Запорізької області, головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області, про відшкодування моральної шкоди.

Крім того, 24 березня 2017 року слідчим суддею Зарютіним П.В. було залишено без задоволення скаргу ОСОБА_1 на дії прокурора, яка була остаточною та за установленими вимогами закону оскарженню й не підлягала.

Як слідує із змісту вказаних судових рішень, підставою для відповідних звернень ОСОБА_1 до суду було невиконання, на думку заявника, рішення Апеляційного суду Запорізької області від 04.12.2012 року, яким було зобовязано ОСОБА_3 не чинити перешкод у користуванні ОСОБА_1 земельною ділянкою площею 103 кв.м. по вул. Червонопрапорній, 24 у м. Запоріжжя та надати йому вільний доступ до земельної ділянки загального користування № 3 площею 10 кв.м. за цією адресою, розміри яких визначені рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.01.1992 року.

При цьому за поданою у цій справі скаргою ОСОБА_1 просить суд скасувати постанову про закінчення відповідного виконавчого провадження від 05.04.2017 року та зобовязати Шевченківський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області провести з нарядом поліції, з відеозйомкою та з експертом Держкомзема належне та повне примусове виконання також рішення Апеляційного суду Запорізької області від 04.12.2012 року.

Таким чином, суд вважає, що навіть за відсутності субєктивних підстав, установлені судом фактичні обставини є чинником, що перешкоджає реалізації гарантованого п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини права на справедливий суд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 20, 24 ЦПК України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Зарютіна П.В. задовольнити.

Секретарю справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження, боржник: ОСОБА_3 - передати до канцелярії Шевченківського районного суду м. Запоріжжя для виконання вимог ст. 11-1 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя П.В. Зарютін