Справа №751/2874/17
Провадження №2/751/960/17
Рішення
Іменем України
08 вересня 2017 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а
в складі: головуючого - судді Косач І. А.

при секретарі Летяга М. О.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Дроган С.В.

третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання незаконним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, -

Встановив:

24.05.17. позивач звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання незаконним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, мотивуючи свої вимоги.

Позивач з червня 1996 року проходить військову службу за контрактом в Державній прикордонній службі України та має військове звання «полковник». Він одружений, має дружину та двох дітей: синів ОСОБА_3 , 1997 року народження та ОСОБА_4 , 2003 року народження. На даний час будь-якого постійного житла не має, та для проживання в м. Чернігові житло орендує.

З 13 серпня 2014 року по теперішній час позивач проходить військову службу та перебуває на всіх видах забезпечення в Чернігівському прикордонному загоні.

В період з лютого 2001 року до березня 2012 року він проходив військову службу на території Автономної Республіки Крим, де в 2003 році йому було надано в постійне користування двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

З 27 жовтня 2003 року до 18 червня 2012 року позивач перебував на квартирному обліку зі складом сім`ї 4 (чотири) особи по м. Сімферополь АРК, як особа, яка потребує поліпшення житлових умов, однак був знятий з обліку у зв`язку з переміщенням до іншого місця проходження військової служби. Надалі, у період служби в ІНФОРМАЦІЯ_2 та в ІНФОРМАЦІЯ_3 на квартирному обліку не перебував та житловою площею не забезпечувався.

03 листопада 2016 року на ім`я начальника Чернігівського прикордонного загону полковника ОСОБА_5 позивач подав за встановленою формою рапорт № 3907, у якому просив віддати відповідні вказівки щодо розгляду на засіданні житлової комісії питання зарахування його та членів його сім`ї на квартирний облік по м. Чернігів зі складом сім`ї 4 (чотири) особи, відповідно до статті 15 Закону України від 15.04.2014 р. № 1207-VІІ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». 16 листопада 2016 року житлова комісія Чернігівського прикордонного загону цей рапорт розглянула та постановила відмовити позивачу ОСОБА_1 в зарахуванні на квартирний облік.

Позивач зазначає, що на даний час, в наслідок окупації території Автономної Республіки Крим військами Російської Федерації, перебування позивача та членів його сім`ї на цій території, а відтак і користування вказаною вище квартирою є неможливим, крім того листом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 23.12.2014 р. № 13/3833 ДСК «Щодо заборони виїзду за кордон» виїзд на окуповану територію Автономної Республіки Крим ОСОБА_1 прямо заборонено. Отже, оскільки квартира знаходиться на тимчасово окупованій території, реалізація усіх прав, пов`язаних із нею, має відбуватися з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

В рапорті позивач посилається на Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», однак в рішенні житлової комісії Чернігівського прикордонного загону від 16 листопаду 2016 року, відповідач стверджує про неможливість застосування до нього положень зовсім іншого закону - Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 р. № 1706-VІІ, на якій позивач у своєму рапорті взагалі не посилався.

Просить визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії Чернігівського прикордонного загону від 16 листопада 2016 року, оформлене протоколом № 7 від 16.11.2016 р., яким полковнику ОСОБА_1 зі складом сім`ї чотири особи відмолено у зарахуванні на квартирний облік; зобов`язати Чернігівський прикордонний загін зарахувати полковника ОСОБА_1 разом із членами сім`ї: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов (квартирний облік) з 27 жовтня 2003 року; зобов`язати Чернігівський прикордонний загін зарахувати полковника ОСОБА_1 разом із членами сім`ї: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на облік осіб, що користуються правом першочергового одержання жилої площі.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити з підстав, які викладені в позовній заяві. Представник відповідача позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити в повному обсязі з підстав, які викладені в письмових запереченнях (а.с.120-123).

Третя особа ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_4 , вважає, що позов підлягає задоволенню.

Третя особи ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи від нього міститься заява, згідно якої просить розглядати справу за його відсутності, у зв`язку з навчанням у вищому навчальному закладі в м. Хмельницький, проти задоволення позову не заперечує, просить вимоги задовольнити (а.с.107).

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, третьої особи ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 займає посаду в Чернігівському прикордонному загоні з 05.01.15. (а.с.20).

Відповідно до довідки Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України від 10.07.12. № 614-17 вбачається, що він перебував на квартирному обліку в Азово-Чорноморському регіональному управлінні з 27.10.03. до 18.06.12. зі складом сім`ї 4 (чотири) особи; у списках осіб, які мають право на першочергове, позачергове отримання житлових приміщень не перебував; знятий з квартирного обліку спільним рішенням командування та житлової комісії Сімферопольського прикордонного гарнізону Азово- Чорноморського регіонального управління від 18.06.12. № 3 (а.с.44).

Згідно довідки Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України від 10.07.12. № 614-18 вбачається, що підполковник ОСОБА_1 у період служби в Азово-Чорноморському регіональному управлінні з 12.02.01. до 25.03.12. житловою площею забезпечувався, утримує двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.45).

Відповідно до довідки Військової частини № НОМЕР_2 м. Суми від 01.10.12. № 69/12 визначено, що полковник ОСОБА_1 у період служби в Сумському прикордонному загоні з 13.03.2012 року по 30.09.2012 року, на квартирному обліку не перебував, житловою площею не забезпечувався (а.с.46).

Згідно довідки Військової частини № 2451 м. Київ від 27.10.14. № 721/121 визначено, що ОСОБА_1 не перебував на квартирному обліку в Адміністрації Державної прикордонної служби України (а.с.47).

Відповідно до довідки Військової частини № НОМЕР_3 м. Київ від 27.10.14. № 721/121 визначено, що ОСОБА_1 у період служби в Адміністрації Державної прикордонної служби України у м. Києві з 2012 по 2014 роки, житловою площею не забезпечувався (а.с.48).

16.11.16. житловою комісією Чернігівського прикордонного загону було розглянуто рапорт про зарахування ОСОБА_1 на квартирний облік, та протоколом № 7 вирішено відмовити йому в зарахуванні на квартирний облік відповідно до підпункту 1.5 Інструкції про організацію забезпечення житловими приміщеннями в ДПСУ, затвердженої наказом АДПСУ від 20.12.2007 р. № 1040, ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а також Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 р. № 1081, а саме: військовослужбовець забезпечується житлом для постійного проживання один раз протягом усього часу проходження військової служби, не надано жодної інформації щодо правового режиму житлової площі наданої йому та членам його сім`ї за попереднім місцем проходження служби (довідка № 614-18 від 10.07.2012р. видана Азово-Чорноморським регіональним управлінням). Форма власності житла змінена з державної на приватну, але жодних доказів про зміну свого житлового стану полковник ОСОБА_1 не надав. Полковник ОСОБА_1 посилаючись на статтю 15 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» заявив, що має право на зарахування на квартирний облік разом з членами його сім`ї. Також відповідно до статті 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» визначено, що факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Кожна дитина, у тому числі яка прибула без супроводження батьків, інших законних представників, отримує довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Полковником ОСОБА_1 не було надано довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, а саме його та членів його сім`ї. також полковник ОСОБА_1 повідомив членів житлової комісії проте, що на момент анексії АР Крим він проживав зі своєю сім`єю в м. Києві. Разом з тим син, полковника ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , 1997 року досяг повноліття, тому може перебувати на черзі самостійно. Крім того, зазначене в рапорті клопотання, житлова комісія вже розглядала, протоколи житлової комісії № 3 від 13.05.2016 року та № 1 від 09.02.2016 року (а.с.50-51).

Згідно Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що позивач ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_4 та ОСОБА_3 об`єктів нерухомості у власності не мають (а.с.52,54-56,58-59), а третя особа ОСОБА_2 має на праві приватної спільної часткової власності 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.53,57).

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців і членів їх сімей» визначено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Відповідно до п. 1.3 та п. 2.18 пп. 1 Наказу Міністерства оборони України від 30.11.2011 року № 737 «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» військовослужбовці забезпечуються жилими приміщеннями шляхом надання для постійного проживання один раз протягом усього часу проходження військової служби жилого приміщення новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби, які перебувають на квартирному обліку за останнім місцем проходження військової служби.

Згідно п. 24 Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України, затверджено наказом Міністра оборони України від 3.02.95 № 20, надання житла військовослужбовцям провадиться після здачі ними жилої площі, яку вони займали, за попереднім місцем служби (навчання), крім випадків, коли там залишилися проживати повнолітні члени їх сім`ї.

Як вбачається з матеріалів справи позивач проходив військову службу на території АРК України, в 2003 році отримав двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , однак з 27 жовтня 2003 року та до 18 червня 2012 року перебував на квартирному обліку за місцем служби як особа, яка потребує поліпшення житлових умов.

Згідно ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» вбачається, що тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) повітряний простір над територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що військовослужбовці військових формувань, утворених відповідно до законів України, та правоохоронних органів України, які проходили службу на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, та члени їх сімей мають право на приватизацію жилих приміщень для постійного проживання, відомчих жилих приміщень, службових жилих приміщень та жилих приміщень у гуртожитках, розташованих на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, отриманих ними в установленому порядку, в яких вони проживали станом на 1 січня 2014 року. Положення абзацу першого цієї частини поширюється на військовослужбовців військових формувань та правоохоронних органів України, які продовжують проходження військової служби в інших регіонах України або звільнені у 2014 році з військової служби відповідно до частини першої статті 14 цього Закону. Приватизація займаних військовослужбовцями військових формувань та правоохоронних органів України та членами їх сімей жилих приміщень, зазначених у частині першій цієї статті, здійснюється безоплатно незалежно від розміру загальної площі жилих приміщень, що приватизуються, а також незалежно від реалізації ними в установленому законом порядку права на приватизацію житла до набрання чинності цим Законом. Порядок приватизації жилих приміщень, зазначених у частині першій цієї статті, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Набуття права приватної власності на жилі приміщення, зазначені у частині першій цієї статті, що знаходяться на тимчасово окупованій території, військовослужбовцями військових формувань та правоохоронних органів України та членами їх сімей не позбавляє їх права на приватизацію житла, що знаходиться на іншій території України, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Згідно ст. 31 ЖК України визначено, що громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, в 2003 році позивачу було надано в постійне користування двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно свідоцтва про право власності від 28.04.2005 року дана квартира належить на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в рівних частинах. Позивач та члени його сім`ї позбавлені права користуватися та розпоряджатися даною квартирою. На даний час позивач проходить військову службу в м. Чернігові, житлом не забезпечений, проживають за договором суборенди житлового приміщення, а тому порушені житлові права відповідно до норм ЖК України та ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», підлягають відновленню.

Згідно ст.ст. 31, 34, 37 ЖК УРСР позивач та члени його сім`ї, є особами, які потребують поліпшення житлових умов та підлягають зарахуванню на квартирний облік. Право повнолітнього сина позивача ОСОБА_4 на одержання житлового приміщення самостійно не є перешкодою у зарахуванні його на квартирний облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, разом з батьками.

Щодо вимоги про зобов`язання зарахувати позивача та членів його сім`ї на облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов, та осіб, що користуються правом першочергового одержання жилої площі, слід зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін, позивач перебував на квартирному обліку в Азово-Чорноморському регіональному управлінні з 27.10.03. зі складом сім`ї 4 особи, та з 18.06.12. він був знятий з квартирного обліку у зв`язку з переміщенням до іншого місця проходження військової служби, а саме до військової частини № НОМЕР_2 м. Суми, а потім до військової частини № НОМЕР_3 м. Київ, де на квартирному обліку не перебував, з заявами про постановку на облік не звертався. З 05.01.15. ОСОБА_1 проходить службу у військовій частині № НОМЕР_1 м. Чернігів, однак щодо постановки його на облік звернувся лише у листопаді 2016 року.

Отже, оскільки позивач з 27.10.03. перебував на квартирному обліку, та з 18.06.12. був знятий з даного обліку, та звернувся з рапортом щодо його постановки на квартирний облік лише в листопаді 2016 року, тому суд приходить до висновку, що підстави для зобов`язання відповідача зарахувати полковника ОСОБА_1 разом із членами сім`ї: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов (квартирний облік) саме з 27 жовтня 2003 року, відсутні, і таке зарахування повинно бути здійснено з моменту ухвалення рішення житлової комісії Чернігівського прикордонного загону, яке оформленого протоколом № 7, тобто з 16 листопада 2016 року.

Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення від 06.11.2015 року серії НОМЕР_4 (а.с.60).

Згідно п. 19 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що учасниками бойових дій визначаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються такі пільги: першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом.

Отже, таким чином позивач має право на першочергове отримання житла, а тому необхідно зобов`язати Чернігівський прикордонний загін зарахувати полковника ОСОБА_1 разом із членами сім`ї: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на облік осіб, що користуються правом першочергового одержання жилої площі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57-61, 208, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 31, 34, 37, 39, 40, 45 ЖК Української РСР, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання незаконним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії Чернігівського прикордонного загону від 16 листопада 2016 року, оформлене протоколом № 7 від 16 листопада 2016 року, яким полковнику ОСОБА_1 зі складом сім`ї чотири особи відмолено у зарахуванні на квартирний облік.

Зобов`язати Чернігівський прикордонний загін зарахувати полковника ОСОБА_1 разом із членами сім`ї: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов (квартирний облік) з 16 листопада 2016 року.

Зобов`язати Чернігівський прикордонний загін зарахувати полковника ОСОБА_1 разом із членами сім`ї: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на облік осіб, що користуються правом першочергового одержання жилої площі.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд міста Чернігова, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. А. Косач