Справа № 682/83/17
Провадження № 2/682/200/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2017 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Шевчука В.В.,

за участю секретаря Придачук Г.Л.,

представників позивача ОСОБА_1

ОСОБА_2

представників відповідачів ОСОБА_3

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Славутського міськрайонного суду Хмельницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 сільської ради Славутського району Хмельницької області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру Хмельницькій області про визнання незаконними та скасування окремих пунктів рішень ОСОБА_9 сільської ради та скасування державних актів на земельні ділянки,-

встановив:

12.01.2017 р. ОСОБА_5 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_9 сільської ради Славутського району Хмельницької області про визнання незаконними та скасування окремих пунктів рішень ОСОБА_9 сільської ради та скасування державних актів на земельні ділянки, третя особа: управління Головне управління Держгеокадастру Хмельницькій області.

Ухвалою суду відповідачку ОСОБА_10 замінено на відповідачів (спадкоємців) ОСОБА_8 та ОСОБА_7.

В обґрунтування позову позивач вказував, що рішенням ОСОБА_9 сільської ради Славутського району Хмельницької області № 16 від 20.03.1996 року «Про заяви громадян» позивачу безкоштовно було передано у приватну власність земельні ділянки загальною площею 0,33 га. В тому числі: 0,19 га для особистого підсобного господарства, 0,12 га. для обслуговування житлового будинку та 0,02 га для садівництва. Зазначеними ділянками позивач користувався і раніше, але рішенням ОСОБА_9 сільської ради Славутського району Хмельницької області № 16 від 20.03.1996 їх було передано позивачу у приватну власність на підставі декрету КМУ № 15-92 від 26.12.1992 «Про приватизацію земельних ділянок». Однак, звернувшись до землевпорядної організації для виготовлення технічної документації на належні позивачу земельні ділянки йому стало відомо, що згідно даних Публічної кадастрової карти України дві частини його земельних ділянок, виділених для особистого підсобного господарства, фактично поглинуті земельними ділянками відповідачів. Так, відповідач ОСОБА_6 отримав державний акт на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0045, яка поглинула частину земельної ділянки позивача розміром 0,06 га., відповідачка ОСОБА_10 отримала державний акт на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0006, яка теж поглинула майже всю земельну ділянку позивача розміром 0,06 га. Позивач вказує, що при виготовленні відповідачами землевпорядної документації на земельні ділянки жодних погоджень меж земельних ділянок з власниками (користувачами) сусідніх земельних ділянок не здійснювалось, дозволу позивача з приводу погодження меж ніхто не запитував, крім того, наявний в проекті землеустрою ОСОБА_6 акт приймання-передачі межових знаків на зберігання не містить підписів власників (користувачів) суміжних земельних ділянок. Позивач звернувся до ОСОБА_9 сільської ради Славутського району Хмельницької області для вирішення спору, але рада спір вирішити не змогла. Виявилось, що ОСОБА_9 сільська рада своїми рішеннями надала відповідачам земельні ділянки на вже раніше виділеній позивачу площі земельних ділянок без попереднього їх вилучення у нього з користування. Позивач вказує, що правомірно набув право користування спірною земельною ділянкою і у встановленому Законом порядку такого права позбавлений не був, але на підставі рішення ОСОБА_9 сільської ради від 25.07.2007 року № 5 та від 14.07.2015 № 12 відповідачам ОСОБА_10 та ОСОБА_6 видано державні акти на право власності на земельні ділянки та тим самим неправомірно частково припинено право користування позивача земельною ділянкою. Позивач вважає, що відповідні пункти рішень ОСОБА_9 сільської ради та видані на їх підставі державні акти мають бути визнані незаконними та скасовані.

Представники позивача по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримали позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та їх представник заперечили проти позову та подали суду заяву про застосування позовної давності до правовідносин з приводу яких виник спір. Вказують, що ними право власності набуто у передбачений законом спосіб, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_6 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_9 сільської ради Славутського району Хмельницької області ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що на момент проведення обмірів було виявлено відсутність межових знаків на вказаній земельній ділянці, при проведенні інвентаризації вона автоматично була віднесена до земель комунальної власності в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Вважає, що підстав для задоволення позову немає.

Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру Хмельницькій області в судове засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши думку сторін по справі, дослідивши матеріалаи справи та подані докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом обєктивно встановлено, що рішенням виконавчого комітету ОСОБА_9 сільської ради народних депутатів Славутського району Хмельницької області № 16 від 20.03.1996 року на підставі Декрету Кабінету Міністрів України № 15-92 від 26.12.1992 «Про приватизацію земельних ділянок» позивачу ОСОБА_5 безкоштовно було передано у приватну власність земельні ділянки загальною площею 0,33 га в тому числі: 0,19 га - для особистого підсобного господарства, 0,12 га - для обслуговування житлового будинку та 0,02 га - для садівництва. Однак, зі змісту повідомлення державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 07.01.2017 р., наданого позивачу на його запит, а також з даних сайту інтернет-ресурсу «Публічна кадастрова карта України» ОСОБА_5 стало відомо, що на межі площ належних йому земельних ділянок, виділених для особистого підсобного господарства, накладаються межі земельних ділянок належних відповідачам ОСОБА_10 та ОСОБА_6, тобто площі земельних ділянок, що перебувають у власності відповідачів частково охопили площі земельних ділянок наданих у приватну власність позивачу ОСОБА_5

Так, рішенням ОСОБА_9 сільської ради Славутського району Хмельницької області № 12 від 14.07.2015 відповідачу ОСОБА_6 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,3000 га для ведення особистого селянського господарства з метою передачі її у власність, що розташована в с. Стригани Славутського району. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за замовленням відповідача ОСОБА_6 було розроблено малим приватним підприємством «Кадастр», що знаходиться за юридичною адресою: 30000, м. Славута Хмельницької області, вул. Церковна, 45, вказаній земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер :02:002:0045. Даний проект було погоджено відповідно до висновку управління Держгеокадастру у Славутському районі Хмельницької області № 107 від 12.11.2015 та затверджено рішенням ОСОБА_9 сільської ради Славутського району Хмельницької області № 10 від 22.01.2016. 16.03.2016 відповідач ОСОБА_6 зареєстрував своє речове право на вказану земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0045, що підтверджується відомостями Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, наданими позивачу ОСОБА_12 службою України з питань геодезії, картографії та кадастру.

ОСОБА_10, яка померла 22.10.2016 в м. Гроссето Італійської Республіки, за життя мала у приватній власності земельну ділянку площею 0,0764 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер якої :02:002:0006 та яка розташована в с. Стригани Славутського району Хмельницької області, що підтверджується належним чином завіреною копією державного акта на право власності на земельну ділянку від 21.09.2007 року, виданого ОСОБА_9 сільською радою Славутського району Хмельницької області на імя ОСОБА_10, який було видано на підставі рішення вказаної ради № 5 від 25.07.2007 року про затвердження матеріалів технічної документації ОСОБА_10

Декретом Кабінету Міністрів України № 15-92 від 26.12.1992 «Про приватизацію земельних ділянок», який був чинним на час надання позивачу у приватну власність спірних земельних ділянок, сільським, селищним, міським Радам народних депутатів було постановлено забезпечити передачу протягом 1993 року громадянам України у приватну власність земельних ділянок, наданих їм для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, у межах норм, установлених Земельним кодексом України. Право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених статтею 1 цього Декрету, посвідчується відповідною Радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю.

Частиною 1 Перехідних положень ЗК України установлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". ОСОБА_12 реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Право на землю кожного громадянина України проголошено Конституцією України (ст. 14) та гарантується нею (ч. 2 ст. 373 ЦК України).

Згідно ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. «б» статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України (ст. 153 ЗК України).

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування без рішення суду не мають права втручатись у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обов'язки чи обмеження. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування несуть відповідальність за шкоду, заподіяну їх неправомірним втручанням у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження земельною ділянкою (ст. 154 ЗК України).

У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (ст. 155 ЗК України).

Суд враховує, що позивачем право на спірні земельні ділянки було набуте у законний спосіб на підставі рішення виконавчого комітету ОСОБА_9 сільської ради народних депутатів Славутського району Хмельницької області № 16 від 20.03.1996 року, проте у встановлений законом спосіб до кінця не оформлено. Разом із тим, згідно із ч. 1 Перехідних положень ЗК України позивач не позбавлений можливості оформити право власності у будь який час.

З підстав викладеного суд дійшов висновку, що відповідач по справі ОСОБА_9 сільська рада приймаючи рішення № 12 від 14.07.2015 про надання ОСОБА_6 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,3000 га для ведення особистого селянського господарства з метою передачі її у власність, що розташована в с. Стригани Славутського району, приймаючи рішення № 10 від 22.01.2016 про затвердження даного проекту землеустрою та приймаючи рішення № 5 від 25.07.2007 про затвердження матеріалів технічної документації ОСОБА_10 належним чином не здійснила інвентаризації земель щодо яких мала повноваження передачі їх у власність громадян в звязку з чим допустила порушення права власності ОСОБА_5 на землю, яке було набуте ним на спірні земельні ділянки відповідно до рішення виконавчого комітету ОСОБА_9 сільської ради народних депутатів Славутського району Хмельницької області № 16 від 20.03.1996 року, прийнятого на підставі Декрету Кабінету Міністрів України № 15-92 від 26.12.1992 «Про приватизацію земельних ділянок», який був чинним на час прийняття вказаного рішення.

Підстав для застосування строку позовної давності суд не знаходить, оскільки відповідачем не доведено, що позивач знав про спірні рішення сільської ради, проте не скористався правом на їх оскарження.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Суд вважає, що до судових витрат слід зарахувати витрати повязані зі сплатою судового збору та витрати на правову допомогу. Разом із тим не підлягають зарахуванню до судових витрат витрати понесені представником позивача ОСОБА_1 на заправлення автомобіля, оскільки відсутні докази того, що автомобіль використовувався саме для поїздок у судові засідання по даній справі.

Керуючись: ст. 14, 19, 24 Конституції України, ст. ст. 10, 60, 88, 212 215, 218, 223, 294 ЦПК України, ч. 2 ст. 373 ЦК України, ст.ст. 152-155, ч.1 Перехідних положень ЗК України, Декретом КМУ № 15-92 від 26.12.1992 «Про приватизацію земельних ділянок», суд,-

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати незаконним та скасувати пункт 3 рішення ОСОБА_9 сільської ради Славутського району Хмельницької області № 5 від 25.07.2007 про затвердження матеріалів технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та щодо передання її у власність ОСОБА_10 для ведення особистого селянського господарства площею 0,2817 га та щодо видачі їй державного акта на право власності на земельну ділянку.

Визнати незаконним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0764, кадастровий номер :02:002:0006, у селі Стригани Славутського району Хмельницької області, виданий 21.09.2007 ОСОБА_10 на підставі рішення ОСОБА_9 сільської ради № 5 від 25.07.2007.

Визнати незаконним та скасувати пункт 1.3. рішення ОСОБА_9 сільської ради Славутського району Хмельницької області № 12 від 14.07.2015 «Про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність», яким надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність ОСОБА_6, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, орієнтованою площею 0,3000 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована у селі Стригани.

Визнати незаконним та скасувати рішення ОСОБА_9 сільської ради Славутського району Хмельницької області № 10 від 22.01.2016 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність ОСОБА_6, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, для ведення особистого селянського господарства площею 0,3 га., яка розташована у с. Стригани, кадастровий номер :02:002:0045.

Визнати незаконним та скасувати в ОСОБА_12 реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 13809410 від 16.03.2016 про право власності ОСОБА_6 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства у селі Стригани Славутського району Хмельницької області, кадастровий номер :02:002:0045.

Скасувати заходи забезпечення позову прийняті по даній справі.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 судові витрати в сумі 1472,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 судові витрати в сумі 1472,80грн.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 судові витрати в сумі 1472,80грн.

Стягнути з ОСОБА_9 сільської ради Славутського району Хмельницької області на користь ОСОБА_5 судові витрати в сумі 1472,80грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає чинності після закінчення терміну подання апеляційної скарги, якщо його не було подано або після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано.

Суддя Шевчук В. В.