Справа № 296/5587/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" вересня 2017 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

судді Драча Ю.І.

за участю: секретаря судового засідання Івашко Т.А.

позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у спільній сумісній власності ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання за нею права власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 загальною площею 59,87 кв.м., в тому числі 36,4 кв.м. житлової площі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 25.09.2004 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб.

23.07.2013 року за договором купівлі-продажу сторонами була придбана квартира АДРЕСА_2 загальною площею 59,87 кв.м., в тому числі 36,4 кв.м. житлової площі, даний договір було оформлено на ОСОБА_2. Позивачем було подано до суду позов про розірвання шлюбу та зважаючи на те, що квартира була придбана під час перебування в шлюбі, позивач просить визнати за нею право власності на половину спільної квартири.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував щодо розірвання шлюбу.

Дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши в сукупності зібрані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приймає визнання позовних вимог відповідачем, оскільки таке відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб.

Так, судом встановлено, що 25.09.2004 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (до шлюбу - Кондренко) ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ТП № 106388, актовий запис № 1406 (а.с. 8).

23.07.2013 року між ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу квартири № 43, яка знаходиться за адресою: м. Житомир, провулок Паперовий, 16, що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 23.07.2013 року посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстровано в реєстрі за № 7695 (а.с. 5-6). Вказане також підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 7).

Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст.60 Сімейного кодексу України майно, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.1 ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Відповідач в судовому засіданні підтвердив факт, що квартира була придбана ним та позивачем за час перебування у шлюбі, отже, дані обставини не потребують додаткового доказування.

Крім цього, відповідно до роз'ясень, викладених у п. 23 постанови Пленому Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільного нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає розподілу (статті 60,69 СК України, ч. 3 ст.368 ЦК України), відповідно до частин 2,3 ст.325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох.

В судовому засіданні встановлено, що квартира № 43, яка знаходиться за адресою: м. Житомир, провулок Паперовичй, 16, придбана під час перебування сторін в шлюбі, відповідно є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України та ч. 2 ст.370 ЦК України, частки майна дружини та чоловіка у спільній сумісній власності є рівними.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна вимога про визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 загальною площею 59,87 кв.м., в тому числі 36,4 кв.м. житлової площі підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 30, 60, 88, 209, 212, 213, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 загальною площею 59,87 кв.м., в тому числі 36,4 кв.м. житлової площі.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Ю. І. Драч