АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/4261/16-ц 22-ц/774/1380/К/17
Справа № 211/4261/16-ц Головуючий у 1-й інстанції
№ провадження 22ц/774/1380/К/17 ОСОБА_1
Категорія - 50 (III) Доповідач Барильська А.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області

в складі : головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар: Кислиця І.В.,

за участі: представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

позивача ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 14 квітня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, що стягуються за рішенням суду та звільнення від сплати заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, що стягуються за рішенням суду та звільнення від сплати заборгованості.

В обґрунтування позову ОСОБА_4 зазначено, що у червні 2016 року він випадково дізнався від державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про наявність у нього заборгованості зі сплати аліментів. Коли позивач звернувся за розясненням звідки заборгованість, йому було видано довідку від 09.06.2016 року та розрахунок заборгованості по аліментам за виконавчим листом № 2/211/810, виданого 11.08.2015 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення аліментів з позивача на користь ОСОБА_2 на її утримання в розмірі 1/ 4 частини всіх видів його доходів щомісяця до досягнення дитиною ОСОБА_5 трирічного віку. За період з 29.01.2015 року і на 31.05.2016 рік заборгованість складає 15925, 45 грн., а на 30.06.2016 рік заборгованість вже склала 16998, 82 грн.

Позивач сплачує аліменти на сина ОСОБА_6 в розмірі 1/ 4 розмірі та на доньку Еріку в розмірі 1/ 4 частини , всіх доходів щомісяця, згідно рішень суду.

Вказує, що йому було не відомо, що з нього стягнуто аліменти ще й на утримання дружини, лише 02.08.2016 року під час перебування у м. Кривому Розі він звернувся до Довгинцівського районного суду та отримав рішення від 16.03.2015 року по справі № 211/624/15-ц., зауважує, що виплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини ще й на утримання ОСОБА_2 не має змоги, адже на дітей аліменти він сплачує з труднощами з допомогою своєї матері.

Крім того, позивач хворіє на остеартроз обох колінних суглобів, що підтверджується висновком УЗД . Після загального обстеження в КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечнікова» позивачеві було встановлено діагноз псоріатичний артрит з переходом з 1 ступеню до 2-го ступеню , поліартрит лівого зап»ястя, колін та тазобедрених кісток, суглобних кісток призначено лікування та запропонована госпіталізація. Дана хвороба потребує тривалого лікування та матеріальних затрат.

На даний час він сплачує 1/ 2 частину доходів, що становить 2340 грн., а якщо буде ще й 1/ 4 на відповідача , що становитиме 1170 грн. щомісяця, то разом 3510 грн. щомісяця позивачеві буде непосильною сумою аліментів щомісяця.

А заборгованість в розмірі 16998, 82 грн., яка була станом на 30.06.2016 року, для позивача надто велика та він не має таких доходів, щоб її сплатити. Тому позивач вимушений звернутися до суду та просив змінити розмір аліментів на відповідача з 1 / 4 частини доходів на 400 грн. та звільнити його від сплати заборгованості про існування якої він не знав та сплатити яку він не в змозі через відсутність коштів та хворобу.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 квітня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, що стягуються за рішенням суду та звільнення від сплати заборгованості - задоволено частково.

Розмір стягуваних із ОСОБА_4 за рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.03.2015 року аліментів на користь ОСОБА_2 на її утримання - змінено.

З 21.09.2016 року вирішено стягувати із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн., щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до 25.04.2017 року.

Раніше виданий виконавчий лист вирішено відкликати.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 551 грн., 20 коп.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач та її представник ставлять питання про скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог позивача та розподілу судових витрат та ухвалення в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог.

На думку відповідача та її представника суд першої інстанції при ухваленні рішення не врахував, що зменшений розмір стягнутих аліментів має сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, а не з моменту подання позову.

Суд першої інстанції, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі мав зазначити, що такий розмір, відповідно до ч.1,2 ст. 184 СК України, підлягає стягненню з урахуванням індексації.

Також судом при розподілі судових витрат по справі не враховано вимоги ч.1 ст.88 ЦПК України, згідно якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею витрати пропорційно від задоволення позовних вимог, в даному випадку позовні вимоги позивача були задоволені частково, та судові витрати мали бути розподілені між сторонами порівну.

Крім того, при ухвалені рішення по справі суд вийшов за межі позовних вимог позивача, оскільки питання про відкликання виконавчого листа ним не заявлялось, а відкликання виконавчого листа, за яким обліковується заборгованість з 29.01.2015 року, позбавить відповідача можливості стягнути вказану заборгованість та зробить неможливим виконання рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 16.03.2015 року.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови позивачу в задоволенні позовних вимог про звільнення його від сплати заборгованості по аліментам сторонами не оскаржено, тому колегією суддів правильність рішення в цій частині не перевіряється.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 16 березня 2015 року з ОСОБА_4 стягнуто аліменти на користь дружини ОСОБА_2 на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення з 29.01.2015 року до досягнення дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, тобто до 25.04.2017 року.

За період з 29.01.2015 року і станом на 01.06.2016 рік заборгованість ОСОБА_5 по аліментам, стягнутим за вище вказаним рішенням суду, складає 15925, 45 грн.

Також судом встановлено і з матеріалів справи вбачається, що позивач сплачує аліменти на сина ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частики заробітку та на доньку Еріку в розмірі 1/4 частини, всіх доходів щомісяця, згідно рішень суду та виданих виконавчих листів, заборгованості по цим рішенням у нього немає, він їх виконує та аліменти сплачує.

Звертаючись до суду з позовом про зміну розміру аліментів, що стягуються за рішенням суду позивач посилалася на те, що підставою для зміни розміру аліментів є той факт, що на утримання двох дітей він сплачує аліменти у розмірі ? частини свого заробітку та не має матеріальної можливості сплачувати аліменти ще й на утримання позивачки у визначеному судом розмірі ? частини заробітку, тому просив змінити розмір стягнутих за рішенням суду аліментів на утримання позивачки з ? частини його заробітку на 400 грн.

Змінюючи розмір стягнутих з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання до досягнення малолітньою дитиною трирічного віку й змінюючи спосіб їх присудження з частки від доходу відповідача на тверду грошову, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав та доведеності позовних вимог позивача, та з того, що на утримання двох дітей він сплачує аліменти у розмірі 1/2 частини свого заробітку.

Крім того судом першої інстанції при ухваленні рішення враховано, що позивач хворіє на остеартроз обох колінних суглобів, що підтверджується висновком УЗД . Після загального обстеження в КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечнікова» позивачеві було встановлено діагноз псоріатичний артрит з переходом з 1 ступеню до 2-го ступеню , поліартрит лівого зап»ястя, колін та тазобедрених кісток, суглобних кісток призначено лікування та запропонована госпіталізація. Дана хвороба потребує тривалого лікування та матеріальних затрат. (а.с.1922)

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про існування правових підстав для зміни розміру стягнутих з відповідача на користь позивача аліментів, та не перевіряє правильність висновків суду першої інстанції в цій частині, оскільки сторонами рішення суду в цій частині не оскаржено, як і не оскаржений розмір зменшених аліментів на утримання позивачки з ? частини його заробітку на 400 грн.

Так, у відповідності зі ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно розяснень даних в п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Одна колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині початку періоду стягнення зменшених аліментів та в частині відкликання раніше виданого виконавчого листа, з огляду на наступне.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги про те, що визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі мав зазначити, що такий розмір, відповідно до ч.1,2 ст. 184 СК України, підлягає стягненню з урахуванням індексації колегія суддів вважає, що вони є необґрунтованими, оскільки ст. 80 СК України не передбачена індексація аліментів, стягнутих у твердій грошовій сумі на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Слід зауважити, що індексація аліментів, стягнутих у твердій грошовій сумі, регламентується главою 15 Сімейного Кодексу України «Обовязок матері, батька утримувати дитину та його виконання», а саме ч.2 ст.184 СК України, та передбачена у випадку стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі.

Також колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги стосовно того, що судом першої інстанції при розподілі судових витрат по справі не враховано вимоги ч.1 ст.88 ЦПК України з огляду на наступне.

Так, згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею витрати пропорційно від задоволення позовних вимог.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач при зверненні з даним позовом до суду першої інстанції сплатив судовий збір в сумі 1102 грн. 40 коп.(дві позовні вимоги немайнового характеру), тому, оскільки позовні вимоги позивача були задоволені частково, а саме задоволено його немайновий позов щодо зміни розміру аліментів, суд першої інстанції обґрунтовано розподілив судові витрати між сторонами порівну, а саме стягнув судовий збір з відповідача в частині задоволених позовних вимог позивача.

Проте, на думку колегії суддів, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги стосовно того, що при ухваленні рішення суд не врахував, що зменшений розмір стягнутих аліментів має сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, а не з моменту подання позову, оскільки в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів,

визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд

може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у

зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи

поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

На підставі наведеного колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції в частині визначення початку періоду стягнення зменшених аліментів.

Також заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог позивача, оскільки питання про відкликання виконавчого листа позивачем не заявлялось, з огляду на наступне.

Так, згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів, проте як вбачається із позовної заяви позивача, останній не ставив питання про відкликання виконавчого листа, за яким на користь позивачки сплачуються аліменти на її утримання, тому в цій частині рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про зміну рішення суду першої інстанції в частині початку періоду стягнення зменшених аліментів на підставі п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України та скасуванню рішення суду першої інстанції в частині відкликання раніше виданого виконавчого листа.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 14 квітня 2017 року змінити в частині визначення початку періоду стягнення зменшених аліментів, зазначивши, що аліменти з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 400 (чотириста ) гривень, стягнуто щомісячно з часу набрання рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 14 квітня 2017 року законної сили, до досягнення дитиною трирічного віку - до 25.04.2017 року.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 14 квітня 2017 року скасувати в частині відкликання раніше виданого виконавчого листа.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: