Провадження № 22-ц/780/4287/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 52 19.09.2017
УХВАЛА

Іменем України

19 вересня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Сліпченка О.І.,

суддів: Іванової І.В., Гуля В.В.

за участю секретаря: Тимошевської С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 липня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 підприємства «Науково-дослідний інститут нафтогазової промисловості» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (ДП «Наукнафтогаз»), треті особи: Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», Міністерство енергетики та вугільної промисловості України про стягнення вихідної допомоги і відшкодування моральної шкоди,-

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИВ :

У грудні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з вищенаведеним позовом.

В ході судового розгляду вказаної справи представник відповідача ОСОБА_3 підприємства «Науково-дослідний інститут нафтогазової промисловості» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України (ДП «Наукнафтогаз») подав суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі вимог п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, оскільки набрало законної сили рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 жовтня 2015 року з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 липня 2017 року провадження в частині заявлених вимог про стягнення вихідної допомогизакрито. У задоволенні іншої частини клопотання відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповноту та неправильність встановлення обставин, що мають значення для вирішення справи, просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволення клопотання про закриття провадження.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що вона не заперечує той факт, що предметом розгляду даної справи та справи № 369/8118/15-ц є невиплата відповідачем одноразової вихідної допомоги при звільненні. Однак судом при постановленні оспорюваної ухвали не взято до уваги ту обставину, що має місце різний субєктний склад та різні підстави позову.

При цьому зазначає, що у справі № 369/8118/15-ц підставою звернення до суду є порушення відповідачем п. 4.4.13 колективного договору, а в даному позові нею заявлені вимоги про стягнення вихідної допомоги у звязку з невідповідність положень Колективного договору положенням Галузевої угоди, а саме погіршенням становища працівника та порушенням положень п.2 ст. 40 КЗпП України. Вважає ухвалу суду про закриття провадження в частині вимог незаконною, тому її слід скасувати.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав:

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК Українисуд закриває провадження у справі, якщо набрало законної сили рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 жовтня 2015 року, яке набрало законної сили, в справі за позовом ОСОБА_2 до дочірнього підприємства «Науково-дослідний інститут нафтогазової промисловості» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» про стягнення вихідної допомоги у задоволенні позову відмовлено.

Такі ж вимоги, а саме стягнення вихідної допомоги з дочірнього підприємства «Науково-дослідний інститут нафтогазової промисловості» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» були заявлені й в даній справі.

Оскільки з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав постановлено рішення суду щодо заявлених вимог позивача ОСОБА_2 про стягнення вихідної допомоги, яке набрало законної сили, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що провадження у справі відповідно до вимог п. 2 ч.1 ст. 205 ЦПК України підлягає закриттю в частині заявлених вимог позивача ОСОБА_2 про стягнення вихідної допомоги та відмовив в задоволенні решти клопотання, оскільки позовні вимоги позивача ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди не були предметом спору і з приводу вказаних вимог рішення судом не приймалось.

Враховуючи те, що спір з такого ж предмету, з тих же підстав та між тими ж сторонами вже був розглянутий судом, а ухвалене в результаті такого розгляду рішення набрало законної сили, провадження в даній справі в цій частині підлягає закриттю, що й було зроблено судом першої інстанції.

При цьому колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що суд першої інстанції при вирішенні даного питання чітко та обґрунтовано визначив, які вимоги в обох справах є тотожними, а які заявлені з інших підстав.

У відповідності до положень ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду відповідає обставинам справи, постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: