Справа № 355/1086/17
Провадження № 2/355/607/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 року Баришівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Лисюка О.Д.

при секретарі Ющенко Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в смт. Баришівка справу за позовом ОСОБА_1 до Баришівської селищної ради Київської області про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним та визнання права власності на спадкове майно,-

В с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним та визнання права власності на спадкове майно. Свою заяву обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла його мати, ОСОБА_3. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить 1/2 частка квартири АДРЕСА_1. Ніякого заповідального розпорядження за життя спадкодавець не залишила. ОСОБА_1 в установлений законом термін звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Внаслідок чого нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом серії НОМЕР_1 від 20.09.1997 року. Згідно даного свідоцтва за ОСОБА_1, зареєстровано право приватної власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, що залишиляася в спадок після смерті матері. На підставі цього свідоцтва право власності на вищевказане майно зареєстровано в реєстровій книзі №4 (інвентаризаційна книга №648) Баришівського БТІ Київської області. При вивченні документів позивачем було виявлено суттєві розбіжності, а саме в свідоцтві про право власності на житло НОМЕР_2 від 08.02.1995 року будинок, якому знаходиться квартира АДРЕСА_1, а в свідоцтві про право на спадщину за законом за ним зареєстровано 1/2 частину квартири АДРЕСА_2. В зв'язку із помилками в правовстановлюючих документах, він не має іншої можливості, окрім як в судовому порядку, узаконити право власності на житло.

Роботи по оформленню документів в зв'язку із приватизацією житла були проведені за участю госпрозрахункового бюро «Альтернатива», яка була зареєстрована в смт. Баришівка Київської області і мала відповідну ліцензію на здійснення відповідних дій, пов'язаних з оформленням документів при проведенні приватизації житла громадянами району. В зв'язку з тим, що свідоцтво про право власності на житло видано Госпрозрахунковим бюро «Альтернатива», яке на даний час не існує, йому було рекомендовано в судовому порядку узаконити свої права на майно.

Позивач, вважає, що прийняв спадщину після смерті матері, оскільки на момент смерті постійно проживав разом із матір'ю, та будучи неповнолітнім допомагав їй по господарству. Просить суд винести рішення, яким визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом серії НОМЕР_1 від 20.09.1997 року, а також визнати на ним право власності на зазначену вище квартиру.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про підтримання своїх позовних вимог та проведення розгляду справи в його відсутність.

Від представника відповідача Баришівської селищної ради Київської області - селищного голови Вареніченка О.П. до початку розгляду справи, а саме 05.09.2017 року надійшла заява, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить проводити розгляд даної справи за відсутності представника селищної ради.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає в повному обсязі до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що у в відповідності до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» мати позивача - ОСОБА_3, реалізувала право на приватизацію квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1

Роботи по оформленню необхідних документів у зв'язку із приватизацією житла, були проведені за участю госпрозрахункового бюро «Альтернатива», яка була зареєстрована в смт. Баришівка Київської області і мала відповідну ліцензію на здійснення відповідних дій, пов'язаних з оформленням документів при проведенні приватизації житла громадянами району.

08 лютого 1995 року ОСОБА_3 було отримано свідоцтво про право власності на житло НОМЕР_2 виготовлене Госпрозрахунковим бюро «Альтернатива». Згідно даного свідоцтва квартира, яка розташована по АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної власності, ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла маити позивача, ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації смертей відділу реєстрації актів громадянського стану Баришівського району Київської області зроблено відповідний запис за №34 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 від 02 вересня 1997 року (повторне), копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.6).

Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить 1/2 частина квартири розташованої по АДРЕСА_1

При житті ОСОБА_3 ніякого заповідального розпорядження стосовно свого майна не склала.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України редакції від 18.07.1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

В визначений законом строк до Баришівської районної державної нотаріальної контори позивачем було подано заяву про прийняття спадщини після смерті його матері. Державним нотаріусом була відкрита спадкова справа №251 зареєстрована в реєстрі за №1-2358 та видано свідоцтво про право на спадщину за законом серії НОМЕР_1 від 20.09.1997 року. Згідно даного свідоцтва за ОСОБА_1, зареєстровано право приватної власності на 1/2 часину квартири АДРЕСА_1. На підставі цього свідоцтва право власності на вищевказане майно зареєстровано в реєстровій книзі №4 (інвентаризаційна книга №648) Баришівського БТІ Київської області.

При вивченні документів позивачем було виявлено суттєві розбіжності, а саме в свідоцтві про право власності на житло НОМЕР_2 від 08.02.1995 року будинок, якому знаходиться квартира АДРЕСА_1, в свідоцтві про право на спадщину за законом за мною, ОСОБА_1 зареєстровано 1/2 частину квартири АДРЕСА_2.

У відповідності до ст. 529 Цивільного кодексу України редакції від 18.07.1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Після смерті матері, ОСОБА_1 відповідно зі ст.ст. 529, 549 Цивільного кодексу України редакції від 18.07.1963 року, та Перехідних Положень Цивільного кодексу Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року, прийняв спадщину фактичними діями, так як на момент смерті, будучи ще неповнолітнім, постійно проживав разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є у комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку встановленому законом.

Так згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Окрім того, встановлене судом підтверджують письмові матеріали справи:

- копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3 -НОМЕР_4 від 02 вересня 1997 року;

- копія паспорта ОСОБА_1 серії НОМЕР_6

- копія пенсійного посвідчення ОСОБА_1 серіїт НОМЕР_5;

- копія довідок про присвоєння ідентифікаційного номеру;

- копія свідоцтва про право власності на НОМЕР_7 від 08.02.1995 року;

- копія технічного паспорта на квартиру, розташовану по АДРЕСА_1

- копія розпорядження органу приватизації №22 від 01.02.1995 року;

- копія свідоцтва про право на спадщину за законом серії НОМЕР_1 від 20.09.1997 року;

- інші матеріали справи.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 як єдиний спадкоємець першої черги у встановленому законом порядку спадщину прийняв, а незаконність набуття права власності померлого не встановлена судом та не передбачена законом, тому, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на квартиру АДРЕСА_1 а також визнати свідоцтво про право на спадщину за законом серії НОМЕР_1 від 20.09.1997 року недійсним.

Керуючись ст. ст. 3, 118, 119 ЩІК України, ст.ст. 529, 549 Цивільного кодексу України редакції від 18.07.1963 року, та Перехідних Положень Цивільного кодексу Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року, ст. 8 Закону України № 2482 - XII «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 року, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, п.9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», суд -

В И Р I Ш И В:

Позовну ОСОБА_1 до Баришівської селищної ради Київської області про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним та визнання права власності на спадкове майно, задовольнити в повному об'ємі.

Визнати, що свідоцтво на право на спадщину за законом за законом серії НОМЕР_1 від 20.09.1997 року, виданого на ім'я ОСОБА_1, що посвідчує право власності на 1/2 квартири АДРЕСА_1 є недійсним.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 право власності на квартиру розташовану по АДРЕСА_1

На дане рішення апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Баришівського

районного суду О. Д. Лисюк