Справа № 126/557/17 Провадження № 22-ц/772/2045/2017Головуючий в суді першої інстанції Гуцол В. І.
Категорія 41Доповідач Панасюк О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі: головуючого - судді Панасюка О.С., суддів Ковальчука О.В., Кучевського П.В., з участю секретаря судового засідання Ліннік Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 21 червня 2017 року, -

встановила:

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з цим позовом вказуючи, що 24 листопада 2016 року Вінницьким районним судом Вінницької області винесена постанова у справі № 128/2173/16-п за наслідками розгляду матеріалів, що надійшли з Вінницького районного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (далі Вінницьке РВП ВП ГУ НП у Вінницькій області) про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, якою провадження у адміністративній справі закрито за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, серії ВІ 017968 від 14 квітня 2017 року, складеним за заявою ОСОБА_3, 02 квітня 2016 року о 10 год 45 хв. ОСОБА_2, перебуваючи на господарському АДРЕСА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, ображав нецензурною лайкою ОСОБА_3 чим порушив тишу та спокій.

Відповідно до протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_3 просив вжиття заходів до ОСОБА_2, який 02 квітня 2017 року підчас конфлікту на території ДМ «Мрія» погрожував йому фізичною розправою та висловлювався нецензурною лайкою.

Обвинувачення у вчиненні зазначених дій, викладені ОСОБА_3 у заяві спростовані постановою Вінницького районного суду від 24 листопада 2016 року, але поширена ОСОБА_3 недостовірна інформація про вчинення ним адміністративного правопорушення принизила його честь, гідність та ділову репутацію, внаслідок чого він зазнав моральних страждань.

Просив визнати, що поширені ОСОБА_3 відомості про те, що ОСОБА_2 вчинив відносно нього правопорушення, а саме погрожував йому фізичною розправою та висловлювався нецензурно не відповідають дійсності і принижують його честь, гідність та ділову репутацію. Зобов'язати ОСОБА_3 припинити неправомірні дії щодо приниження його честі, гідності, ділової репутації. Стягнути з ОСОБА_3 на його користь 50 000 грн 00 к. у відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 21 червня 2017 року у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просив скасувати рішення суду і ухвалити нове про задоволення позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав.

Ч. ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції; апеляційний суд досліджує лише ті докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

За змістом ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права; не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, судова колегія розглядає справу та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Судом встановлено, що 14 квітня 2016 року за наслідками розгляду заяви ОСОБА_3 про вчинення ОСОБА_2 стосовно нього кримінального правопорушення, яке полягало у погрозі фізичною розправою та висловлюванні нецензурною лайкою, інспектором Вінницького РВП ВВП ГУ НП у Вінницькій області було складено протокол про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП (а.с. 19).

24 листопада 2016 року постановою Вінницького районного суду Вінницької області провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, закрито за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення (а.с. 16).

Згідно з ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

У ч. 1 ст. 1 Закону України «Про національну поліцію України» (далі Закон) встановлено, що національна поліція України (далі Поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Ст. 2 цього Закону визначені завдання поліції, які полягають у: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Поліція, відповідно до покладених на неї завдань, які визначені, зокрема п. п. 4, 5, 6 ч. 1 ст. 23 Закону вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров'ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; здійснює досудове розслідування кримінальних правопорушень у межах визначеної підслідності.

Разом з тим, як роз'яснено у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого ст. 40 Конституції України, а не поширення недостовірної інформації.

У випадку звернення особи із заявою до правоохоронних органів судам слід враховувати висновки, викладені у Рішенні Конституційного Суду України від 10 квітня 2003 року № 8-рп/2003 (справа про поширення відомостей).

Разом з тим наявність у такому зверненні завідомо неправдивих відомостей, а також у разі встановлення, що для звернення особи до вказаних органів не було жодних підстав і було викликано не наміром виконати свій громадський обов'язок або захистити свої права, свободи чи законні інтереси, тягне відповідальність, передбачену законодавством України.

Оскільки інформація, яку ОСОБА_2 вимагає визнати такою, що не відповідає дійсності, міститься у заяві ОСОБА_3, адресованій органу, який уповноважений на усунення загроз життю та здоров'ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли, зокрема в наслідок адміністративного правопорушення, то суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що таким чином відповідач реалізував своє право, передбачене ст. 40 Конституції України, а не здійснив поширення недостовірної інформації.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що суд не взяв до уваги факт поширення негативної інформації ОСОБА_3 щодо ОСОБА_2 підчас самого конфлікту, який відбувся 02 квітня 2016 року в присутності свідків, під час якого він назвав ОСОБА_2 хуліганом, дебоширом та адмінправопорушником, тому що на ці обставини у позовній заяві він не посилався, доказів на їх підтвердження він не надав.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 21 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий /підпис/ О.С. Панасюк

Судді: /підпис/ О.В. Ковальчук

/підпис/ П.В. Кучевський

Згідно з оригіналом О.С. Панасюк