Справа № 127/4458/14-ц Провадження № 22-ц/772/2261/2017Головуючий в суді першої інстанції Іщук Т. П.
Категорія 27Доповідач Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Він-ницької області в складі:

головуючої судді Денишенко Т.О.,

суддів Войтка Ю.Б., Стадника І.М.,

за участі секретаря Агеєвої Г.В., апелянтки, відповідачки ОСОБА_2, її пред-ставника ОСОБА_3, представника позивача Товариства з обмеженою від-повідальністю «ОТП Факторинг Україна» ОСОБА_5, розглянувши у від-критому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»

до ОСОБА_6, ОСОБА_2 про звер-

нення стягнення на предмет іпотеки,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Він-ницького міського суду Вінницької області від 06 вересня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

06 березня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю ( далі - ТОВ ) «ОТП Факторинг Україна» звернулося у Вінницький міський суд Він-ницької області з позовом до ОСОБА_6 про звернення стягнення на пред-мет іпотеки в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним дого-вором від 04 грудня 2007 року № CM-SMEB00/161/2007, укладеного між відпо-відачкою та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк». Позовні вимоги мотивовано тим, що 10 грудня 2010 року між позивачем та ПАТ «ОТП Банк» укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н, відповідно до умов якого ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Фак-торинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором від 04 грудня 2007 року № CM-SMEB00/161/2007 та договором іпотеки від 04 грудня 2007 року № РM-SMEB00/161/2007, укладеними між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідач-кою. Відповідно до умов кредитного договору, укладеного між ОСОБА_6 та ЗАТ «ОТП Банк», останній надав відповідачці кредит в сумі 150000,00 ( сто п'ятдесят тисяч ) доларів США із строком повернення до 03 грудня 2014 року. Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 13 березня 2012 року у цивільній справі № 2-884/11 з ОСОБА_6 стягнуто на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором від 04 грудня 2007 року № CM-SMEB00/161/ 2007 в розмірі 5649027,90 гривень ( п'ять мільйонів шістсот сорок дев'ять тисяч двадцять сім гривень 90 коп. ). Рішення суду набра-ло законної сили. 21 травня 2012 року з приводу виконання зазначеного судо-вого рішення відкрито виконавче провадження, натомість, виконавчий доку-мент повернутий без виконання. Рішення суду не виконане ні в добровільному, ні в примусовому порядку. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та відповідачкою 04 грудня 2007 року укладено договір іпотеки № РM-SMEB00/161/2007, відповідно до умов якого ОСОБА_6 пе-редала в іпотеку банку належне її на праві власності приміщення салону краси, що знаходиться по АДРЕСА_1, яке складається з приміщень: літери «А» - І поверх - пр. № 11: №1-3, загальною площею 48,3 кв.м., частини підвалу площею 3,0 кв.м. За наведеного позивач просив в раху-нок часткового погашення заборгованості за кредитним договором від 04 гру-дня 2007 року № CM-SMEB00/161/2007, укладеним між відповідачкою та ЗАТ «ОТП Банк», звернути стягнення на предмет іпотеки, який належить відпові-дачці, шляхом його реалізації на прилюдних торгах, за початковою ціною, яку визначить суб'єкт оціночної діяльності в ході виконавчого провадження, але не нижче 968832,00 гривень ( дев'ятсот шістдесят вісім тисяч вісімсот тридцять дві гривні 00 коп. ), та стягнути витрати по сплаті судового збору ( т. 1, а. с. 3-4, 124-125 ).

За клопотанням позивача ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26 червня 2014 року до участі справі в якості співвідповідачки залу-чена ОСОБА_2, яка на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 27 грудня 2010 року на сьогоднішній день є власницею спірного іпотечного майна ( т. 1, а. с. 158-159 ).

Заявою від 26 червня 2014 року представник ТОВ «ОТП Факторинг Украї-на» ОСОБА_5 уточнила позовні вимоги та просила в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором від 04 грудня 2007 року № CM-SMEB00/161/2007, укладеним між ОСОБА_6 та ЗАТ «ОТП Банк», звернути стягнення на предмет іпотеки, який належить на праві власності ОСОБА_7, шляхом його реалізації на прилюдних торгах, за початковою ціною, яку визначить суб'єкт оціночної діяльності в ході виконавчого провадження, але не нижче 968832,00 гривень, та стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору.

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06 ве-ресня 2016 року позов задоволений частково. В рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором від 04 грудня 2007 року № CM-SMEB00/161/2007, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» ( правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна» ) та ОСОБА_6, у розмірі 5649027,90 гри-вень, з яких: 1002781,15 гривня - заборгованість по тілу кредиту, 212063,56 гривні - заборгованість по несплачених відсотках за кредитом, 4434183,19 грив-ні - пеня за несвоєчасне виконання умов кредитного договору, звернуто стяг-нення на предмет іпотеки - нежитлове приміщення, що зареєстроване як салон краси та в цілому складається з приміщень: літера «А» - І поверх - пр. № 11: № 1-3, загальною площею 48,3 кв.м., підвалу площею 3,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві при-ватної власності ОСОБА_2, шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюд-них торгах за початковою ціною, яку визначить суб'єкт оціночної діяльності в ході виконавчого провадження, але не нижче 968832,00 гривень, що визначена сторонами при укладенні договору іпотеки від 04 грудня 2007 року № PM-SMEB00/161. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Укра-їна» 243,60 гривні судового збору. У задоволенні позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_6 відмовлено ( т. 2, а. с. 157-160 ).

Не погоджуючись із заочним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 оскаржує його в апеляційному порядку, просить дане рішення скасувати, ухва-лити нове рішення про відмову у задоволенні позову банку. Апелянтка зазна-чає, що ухвалене судом заочне рішення не відповідає вимогам статті 213 ЦПК України, тому є незаконним ( т. 2, а. с. 179-181 ).

Ухвалою судді апеляційного суду від 08 серпня 2017 року ОСОБА_2 по-новлений процесуальний строк на апеляційне оскарження вказаного заочного рішення ( т. 2, а. с. 188 ).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення по апеляційній скарзі апелянтки та її представника, адвоката ОСОБА_3, заперечення на апеляційну скаргу представника ТОВ «ОТП Факторинг Україна» ОСОБА_5, дослідивши ма-теріали справи, проаналізувавши в сукупності наявні в ній докази, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бу-ти законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обстави-ни, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони під-тверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення спра-ви, та докази на їх підтвердження, які правовідносини випливають із встановле-них обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочин-ства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були до-сліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Судом встановлено, що 04 грудня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» ( право- наступником якого є ПАТ «ОТП Банк» ) та ОСОБА_6 укладений кредит-ний договір № CM-SMEB00/161/2007, відповідно до умов якого позичальниця отримала у банку кредит в розмірі 150 тисяч доларів США з датою остаточного повернення 03 грудня 2014 року та сплатою плаваючої процентної ставки за ко-ристування кредитом 11,9% річних ( 4,4% - фіксований відсоток, 7,5% - FIDR ); сторонами правочину встановлений графік погашення кредиту ( т. 1, а. с. 5-11 ). Додатковим договором від 31 липня 2009 року №1 сторони внесли зміни до кредитного договору, зокрема доповнили розділ «Валюта кредитування» валю-тою «гривня» та встановили фіксований відсоток за користування кредитом у національній валюті в розмірі 0,9% річних ( т. 1, а. с. 13-16 ).

04 грудня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» ( правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» ) та ОСОБА_6 укладений договір іпотеки № РM-SME B00/161/2007, відповідно до умов якого у забезпечення виконання боргових зо-бов'язань за кредитним договором від 04 грудня 2007 року № CM-SMEB 00/161/2007 ОСОБА_6 надала в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: са-лон краси, що в цілому складається з приміщень: літери «А» - І поверх - пр. № 11: №1-3, загальною площею 48,3 кв. м., з частиною підвалу площею 3,0 кв.м. та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, і належа-ло іпотекодавиці на праві приватної власності. Сторони погодилися, що одно-часно з нотаріальним посвідченням цього договору нотаріус накладає заборону на відчуження предмета іпотеки. Крім того, ОСОБА_6 зобов'язалася не відчужувати предмет іпотеки без згоди іпотекодержателя. Відповідно до під-пункту 6.1 договору іпотеки за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель мо-же задовольнити, зокрема і вимоги по боргових зобов'язаннях не сплачених іпотекодавцем. Договір 04 грудня 2007 року посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріально округу Плахотнюк О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 6409. Крім того, договір містить відмітку про заборону відчуження салону красоти, яка зареєстрована в реєстрі за № 6410 та в реєстрі заборон за № 86 ( т. 1, а. с. 17-20 ). Відповідно до витягу про реєстрацію з Державного реєс-тру іпотек від 04 грудня 2007 року № 15825184 приватним нотаріусом 04 гру-дня 2007 року зареєстровано договір іпотеки від 04 грудня 2007 року ( т. 1, а. с. 109 ). Додатковим договором від 31 липня 2009 року № 1 до договору іпотеки від 04 грудня 2007 року № РM-SMEB00/161/2007 сторонами внесено зміни, зо-крема в термін «кредитний договір» та пункти 2.1.1, 2.1.2 «Повернення креди-ту», «сплата процентів за користування кредитом» та «Розмір боргових зобов'-язань» ( т. 1, а. с. 21-22 ).

Відповідно до договору відступлення прав вимоги від 10 грудня 2010 року № б/н ПАТ «ОТП Банк» відступило, а TOB «ОТП Факторинг Україна» прийня-ло право вимоги, зокрема по кредитному договору від 04 грудня 2007 року № CM-SMEB00/L61/2007 та договору іпотеки від 04 грудня 2007 року № РM-SMEB00/161/2007, що були укладені банком з ОСОБА_6 ( т.1, а.с. 27-33 ). Відтак до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли усі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги за кредитним договором від 04 грудня 2007 року № CM-SMEB00/161/2007 та договором іпотеки від 04 грудня 2007 року № PM-SMEB00/161/2007.

Заочним рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 13 берез-ня 2012 року у цивільній справі № 2-884/11 з ОСОБА_6 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» стягнуто заборгованість за кредитним договором від 04 грудня 2007 року № CM-SMEB00/161/2007 станом на 27 лютого 2012 року в розмірі 1002781,15 гривні - тіло кредиту, 212063,56 гривні - заборгованість по відсотках, 4434184,19 гривні - пеня ( т. 1, а. с. 34 ). Дане судове рішення набра-ло законної сили. На виконання вказаного судового рішення від 13 березня 2012 року Замостянським районним судом м. Вінниці 15 травня 2012 року вида-ний виконавчий лист № 2-884-2011 про стягнення з ОСОБА_6 суми забор-гованості за кредитним договором ( т. 1 а. с. 32 ).

Постановою головного державного виконавця відділу примусового вико-нання рішень управління ДВС ГУЮ у Вінницькій області від 25 грудня 2013 року ( ВП № 32805320 ) виконавчий лист від 15 травня 2013 року № 2-884-2011 повернений стягувачу у зв'язку з відсутністю у боржниці майна, на яке можли-во звернути стягнення ( т. 1, а. с. 35 ). Постановою головного державного ви-конавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Він-ницькій області від 14 грудня 2015 року ( ВП № 44988690 ) цей виконавчий лист повторно повернений стягувачу у зв'язку з відсутністю у боржниці майна, на яке можливо звернути стягнення.

Судом також встановлено, що відповідно до договору купівлі - продажу не-жилого приміщення від 22 грудня 2010 року, посвідченого приватним нотаріу-сом Вінницького міського нотаріального округу Кметюк С.А., ОСОБА_6 продала, а ОСОБА_10 придбала нежиле приміщення за АДРЕСА_1, що в цілому складається з при-міщень: літери «А» - І поверх - пр. № 11: №1-3, загальною площею 48,3 кв.м., частина підвалу площею 3,0 кв.м. ( т. 1, а. с. 196-197 ). Зазначений договір зареєстрований в державному реєстрі правочинів, що підтверджується відповід-ним витягом від 22 грудня 2010 року (т. 1, а. с. 215).

Відповідно до договору купівлі - продажу нежилого приміщення від 27 гру-дня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нота-ріального округу Кметюк С.А., ОСОБА_10 продала, а ОСОБА_2 придбала нежиле приміщення за АДРЕСА_1, що в цілому складається з приміщень: літери «А» - І по-верх - пр. № 11: № 1-3, загальною площею 48,3 кв.м., частина підвалу площею 3,0 кв.м. ( т. 1, а. с. 174-176 ). Зазначений договір зареєстрований в державному реєстрі правочинів, що підтверджується відповідним витягом від 27 грудня 2010 року ( т. 1, а. с. 194 ). За даними Державного реєстру речових прав на не-рухоме майно право власності на дане майно зареєстроване за ОСОБА_2 ( т. 1, а. с. 87 ).

Задовольняючи частково позовні вимоги товариства, суд першої інстанції виходив з того, що позивач набув право на звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки встановлено невиконання зобов'язань за кредитним догово-ром, що в свою чергу підтверджується рішенням суду від 13 березня 2012 року, яке набрало законної сили та є не виконаним. Наявність судового рішення про стягнення заборгованості не звільняє боржника від відповідальності за невико-нання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане в іпотеку нерухоме майно. Однак, оскільки право власності на іпотечне майно набула ОСОБА_2, то вона ж на-була статусу іпотекодавиці і несе всі обов'язки за договором іпотеки, адже іпо-тека є дійсною щодо цього нерухомого майна. При цьому, визначаючись із по-чатковою ціною реалізації предмета іпотеки, суд керувався статтями 38, 39 За-кону України «Про іпотеку» та умовами підпункту 4.4 договору іпотеки. Від-мовляючи в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_6, суд першої інстан-ції виходив з того, остання після продажу іпотечного майна втратила статус іпотекодавиці.

З висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваному заочно-му рішенні, слід погодитися, вони є обґрунтованими, об'єктивними, правильни-ми та справедливими.

Оскаржуючи заочне судове рішення, ОСОБА_2 зазначає лише про без-підставне позбавлення її права власності на належне майно, придбане її влас-ним коштом, та автоматичне визнання її боржником, хоча вона не була ані сто-роною кредитного, ані іпотечного договорів. Оскільки між нею та позивачем фактично відсутні будь-які правовідносини, вона є неналежним відповідачем у справі. Зазначає при цьому, що жодним процесуальним документом її до участі у справі не залучено, в матеріалах справи наявна лише уточнена позовна заява товариства, де вона зазначена відповідачем, без відмітки про прийняття її су-дом.

Проте з такими мотивами апеляційної скарги погодитися не можна, оскіль-ки вони не відповідають фактичним обставинам справи, не спростовують вис-новків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному судовому рішенні.

Так, звертаючи стягнення на належне апелянтці нерухоме майно, суд пер-шої інстанції вірно вказав, що остання набула статусу іпотекодавиці у зв'язку з набуттям права власності на іпотечне майно, що відповідає положенням статті 23 Закону України «Про іпотеку». Аналогічні роз'яснення з цього приводу ви-кладені і у пункті 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду Укра-їни з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин». Виходячи із змісту законодавства, що регулює виниклі між сторонами правовідносини, перехід права власності на предмет іпотеки до іншої особи не припиняє самої іпотеки. Відтак, будучи іпо-текодавицею, ОСОБА_2 несе всі обов'язки за дійсним договором іпотеки.

Щодо посилання ОСОБА_2 на незалучення її як співвідповідача в уста-новленому процесуальним законом порядку, то такі доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи, є надуманими та необґрунтованими. Ухва-лою Вінницького міського суду Вінницької області від 26 червня 2014 року ОСОБА_2 залучена до участі в даній справі як співвідповідачка ( т. 1, а. с. 158 ).

Згідно статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обста-вини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Цивільне процесуальне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, з до-триманням його диспозитивності. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Ко-дексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд першої інстанції вірно визначився у правовідносинах, що склалися між сторонами у справі, дав їм належну правову оцінку, застосував норми матері-ального права, що регулюють дані правовідносини, та дійшов правомірного висновку про часткове задоволення позову. Суд, вирішуючи цей спір, не по-рушив вимог процесуального закону.

Частиною першою статті 303 ЦПК України встановлено, що під час розгля-ду справи в апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і об-грунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скар-ги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Мотиви апеляційної скарги ОСОБА_2 є безпідставними, оскільки не знайшли свого доведення під час перевірки судового рішення в апеляційному порядку на предмет його законності й обгрунтованості.

Відповідно до статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухва-лив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись нормами статей 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія cуддів апеляційного суду -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 верес-ня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_6, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголо-шення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціа-лізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча:/підпис/

Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом: