АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 665/2266/16-ц Головуючий в І інстанції Кузьменко А. Д. Провадження №22-ц/791/1360/17 Доповідач: Воронцова Л. П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«14» вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоВоронцової Л.П.,
суддів:Ігнатенко П.Я.,
Полікарпової О. М.,
Секретар прокурорПрушинська О. В. Хамідова Е. Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційними скаргами заступника керівника Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області, Приватного акціонерного товариства «Енергетична компанія «Херсонобленерго» на рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 31 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до приватного акціонерного товариства «Херсон - Лада» про визнання договору дійсним та визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2016 року ОСОБА_6 звернулася з вище зазначеним позовом до суду, посилаючись на те, що між нею та Приватним акціонерним товариством «Херсон Лада» було укладено у простій письмовій формі договір купівлі - продажу нерухомого майна, а саме комплекс нежитлових будівель та споруд виробничої бази, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до 3.1.2 Договору, сторони погодилися провести нотаріальне посвідчення Договору у семиденний термін з моменту укладення договору.

Однак відповідач, у визначений час і місце для нотаріального посвідчення договору не з'явився, документів, необхідних для його нотаріального посвідчення не надав, чим порушив досягнуті між сторонами домовленості.

Позивач просила суд визнати дійсним Договір купівлі - продажу нерухомого майна від 13 жовтня 2015 року, укладений між нею та Приватним акціонерним товариством «Херсон Лада» та визнати за нею право власності на нежитлові будівлі та споруди виробничої бази, яка складається з: адміністративної будівлі літера «А» площею - 43,7 м 2, навісу літера «Б», будівлі малярної літера «В» - площею - 66,3 м 2, будівлі складу літера «Г» - площею 108.4 м 2, будівлі складу літера «Д» - площею -43,8 м 2, навісу літера «Е», будівлі цеху Т.О. літера «Ж» - площею 218,1 м 2, будівлі цеху Т.О. літера «З» - площею - 164.5 м 2, будівлі охорони літера «І» - площею 6,3 м 2, навісу літера «К», огорожі №1, воріт № 2, заміщення №І , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 31 січня 2017 року позов ОСОБА_6 задоволено.

Визнано договір купівлі-продажу нерухомого майна від 13 жовтня 2015 року, укладений між ОСОБА_6 та приватним акціонерними товариством «Херсон-Лада», щодо купівлі-продажу єдиного комплексу нежитлових будівель та споруд виробничої бази, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, а саме - нежитлових будівель та споруд виробничої бази: адміністративна будівля літера «А» площею - 43,7 м 2, навіс літера «Б», будівля малярної літера «В» - площею - 66,3 м 2, будівля складу літера «Г» - площею 108.4 м 2, будівля складу літера «Д» - площею -43,8 м 2, навіс літера «Е», будівля цеху Т.О. літера «Ж» - площею 218,1 м 2, будівля цеху Т.О. літера «З» - площею - 164.5 м 2, будівля охорони літера «І» - площею 6,3 м 2, навіс літера «К», огорожа №1, ворота № 2, заміщення №І - дійсним.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на єдиний комплекс нежитлових будівель та споруд виробничої бази, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, а саме - нежитлові будівлі та споруди виробничої бази згідно технічного плану: адміністративна будівля літера «А» площею - 43,7 м 2, навіс літера «Б», будівля малярної літера «В» - площею - 66,3 м 2, будівля складу літера «Г» - площею 108.4 м 2, будівля складу літера «Д» - площею -43,8 м 2, навіс літера «Е», будівля цеху Т.О. літера «Ж» - площею 218,1 м 2, будівля цеху Т.О. літера «З» - площею - 164.5 м 2, будівля охорони літера «І» - площею 6,3 м 2, навіс літера «К», огорожа №1, ворота № 2 , заміщення №.І.

Стягнуто з приватного акціонерного товариства «Херсон-Лада» на користь ОСОБА_6 судові витрати в сумі 1323 (одна тисяча триста двадцять три) гривень 35 копійок.

В апеляційних скаргах заступник керівника Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області та Приватне акціонерного товариства «Енергетична компанія «Херсонобленерго», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просили рішення суду скасувати, ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Письмові заперечення до суду апеляційної інстанції не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін та їх представників, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив з того, сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, тому суд може визнати такий договір дійсним, у цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, 13 жовтня 2015 року між ОСОБА_6 та ПАТ «Херсон Лада» у простій письмовій формі укладено договір купівлі-продажу єдиного комплексу нежитлових будівель та споруд виробничої бази, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 а саме - нежитлових будівель та споруд виробничої бази: адміністративна будівля літера «А» площею - 43,7 м 2, навіс літера «Б», будівля малярної літера «В» - площею - 66,3 м 2, будівля складу літера «Г» - площею 108.4 м 2, будівля складу літера «Д» - площею -43,8 м 2, навіс літера «Е», будівля цеху Т.О. літера «Ж» - площею 218,1 м2, будівля цеху Т.О. літера «З» - площею - 164.5 м 2, будівля охорони літера «І» - площею 6,3 м 2, навіс літера «К», огорожа №1, ворота № 2, заміщення №1 /а. с. 7 - 9/.

20 жовтня 2015 року ОСОБА_6 на ім'я відповідача була складена вимога щодо узгодження часу і дати нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, доказів відправлення її відповідачу і отримання її останнім матеріали справи не містять /а. с. 10 - 11/.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Згідно ч. 4 ст. 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Пунктом 4.1 Договору купівлі - продажу сторони передбачили, що право власності на нерухоме майно виникає з дня державної реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Згідно ч. І ст.209 та ч. І ст.210 ЦК правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст.640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню є укладеним з дня такого посвідчення.

Відповідно до роз'яснень наданих Пленумом Верховного Суду України у п.13 постанови від 6.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін.

При розгляді спорів щодо визнання правочинів дійсними, на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України суду слід з'ясовувати дійсні причини, які перешкоджають нотаріальному посвідченню правочину та якими доказами це підтверджується, окрім того слід перевіряти чи не містить спірний правочин умов, які суперечать закону і які перешкоджають його нотаріальному посвідченню. Вказані обставини судом першої інстанції належно не перевірялись і не встановлювались, тому суд дійшов передчасного висновку щодо наявності підстав для визнання дійсним правочину та визнання права власності за позивачкою на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Пунктами 2.1, 2.2 Договору, передбачено, що продаж предмету договору за домовленістю сторін вчиняється за 15 000 грн, без ПДВ, які покупець зобов'язується оплатити продавець у готівковому порядку в касу підприємства продавця в день укладення сторонами даного договору.

У разі, якщо покупець не здійснив оплати вартості предмета договору у строк, зазначений у п. 2.1 цього договору, сторони не пізніше наступного дня складають двохсторонню додаткову угоду про розірвання цього договору.

У порушення ст. 10, 60 ЦПК України, позивач не надала суду докази виконання вище зазначених умов договору, проведення оплати придбаного нею нерухомого майна у визначений Договором строк та спосіб.

Позивач не надала суду акту прийому - передачі нерухомого майна, складення якого передбачено п. 3.1.1 Договору, на підтвердження часткового виконання сторонами його умов та докази ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору. Вимогу на адресу ПрАТ «Херсон Лада» щодо погодження часу і дати нотаріального посвідчення Договору, яка міститься на аркушах справи 10 - 11, колегія суддів оцінює як неналежний доказ, оскільки ОСОБА_6 не надала докази про відправлення відповідачу цієї вимоги та отримання її останнім.

Суд першої інстанції не дослідив у повній мірі надані позивачем докази та не дав їм належної оцінки відповідно до норм права, що регулюють спірні правовідносини, задовольнив позов за відсутності доказів про виконання позивачкою умов договору і ухилення іншої сторони правочину від нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу.

Відповідно до п. 172.4. ст. 172 Податкового кодексу України під час проведення операцій з продажу (обміну) об'єктів нерухомості між фізичними особами нотаріус посвідчує відповідний договір за наявності оціночної вартості такого нерухомого майна та документа про сплату податку до бюджету стороною (сторонами) договору та щокварталу подає до органу державної податкової служби за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса інформацію про такий договір, включаючи інформацію про його вартість та суму сплаченого податку в порядку, встановленому цим розділом для податкового розрахунку.

Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 3 ст. 3 вищевказаного Закону, встановлено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно, ч. 1 ст. 29 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що за проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень справляється державне мито, у розмірі встановленому чинним законодавством.

Законом України «Про внесення змін до Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» щодо ставок за проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно від 20.11.2012 р. № 5508-VI, передбачено, що за державну реєстрацію права власності на нерухоме майно справляється державне мито в розмірі 7 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ухилення від нотаріального посвідчення та державної реєстрації прав призводить до ненадходження до бюджету державного мита, що прямо зачіпає економічні інтереси держави.

Таким чином, заступник керівника Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області, відповідно до приписів закону, вмотивувавши державний інтерес, звернувся до суду з апеляційною скаргою для захисту інтересів держави, в особі Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС України в Херсонській області.

Окрім того, 02 листопада 2015 року Дніпровським районним ВДВС м. Херсон ГТУЮ у Херсонській області на підставі постанови про арешт майна ПРАТ "Херсон-Лада від 13.10.2015 року, було внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта.

Вище зазначеною постановою було накладено арешт на все майно ПРАТ «Херсон Лада», в тому числі на майно визначене в договорі купівлі-продажу, укладеному 15 жовтня 2015 року.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Суть арешту полягає в обмеженні власника в одному з елементів права власності - розпорядження цим майном, у зв'язку з чим відчуження майна, як реалізація права розпорядження, є неможливим.

Відповідно до ч. ч. 1 і 2 ст. 55 Закону України «Про нотаріат», угоди про відчуження та заставу майна, що підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності на майно, що відчужується або заставляється за наявності державної реєстрації права власності на таке майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

При посвідченні угод про відчуження або заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки. іншого нерухомого майна перевіряється відсутність заборони відчуження або арешту майна.

Суд першої інстанції не повно з'ясував обставини справи під час визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 13 жовтня 2015 року та визнання право власності на єдиний майновий комплекс за ОСОБА_7, оскільки спірне майно на час розгляду справи судом першої інстанції перебувало під арештом і державним виконавцем подавалася заявка на реалізацію арештованого майна.

Враховуючи вище наведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги заступника керівника Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області, Приватного акціонерного товариства «Енергетична компанія «Херсонобленерго» підлягають задоволенню, рішення суду скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені позову.

Керуючись ст. ст. 303,307,309 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційні скарги заступника керівника Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області та Приватного акціонерного товариства «Енергетична компанія «Херсонобленерго» задовольнити.

Рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 31 січня 2017 року скасувати, ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_6 про визнання договору дійсним та визнання права власності на нерухоме майно - відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий підписЛ. П. Воронцова
Судді: підпис підписП. Я. Ігнатенко О. М. Полікарпова

З оригіналом згідно: Копія рішення оформлена 18 вересня 2017 року Рішення набрало законної сили 14 вересня 2017 року

Суддя Секретар судового засідання Л. П. Воронцова О. В. Прушинська