УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/13832/17

Провадження № 6/638/340/17

15.09.2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді Хайкіна В.М.

при секретарі: Шульзі К. І.

з участю судового розпорядника ОСОБА_1

з участю державного виконавця Щепелевої Г. М.

з участю представника стягувача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Харкова подання головного державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 про звернення стягнення на майно боржника, що знаходиться у третіх осіб, -

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Шевченківського відділу Державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з поданням про звернення стягнення на майно боржника, що знаходиться у третіх осіб. В обґрунтування подання державний виконавець зазначив, що на примусовому виконанні Шевченківського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області знаходиться виконавчий напис 06.09.2016 року ПНХМНО ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 не виплачені в строк на підставі договору позики від 30.07.2015 року грошові кошти в сумі 1434550 грн. В ході проведення виконавчих дій було встановлено, що після смерті ОСОБА_7, яка померла 13.03.2016 року відкрилася спадщина та єдиним спадкоємцем є її син ОСОБА_5 (боржник). З відповіді ПНХМНО ОСОБА_8 вбачається, що до складу спадкового майна ОСОБА_7 в т. ч. входять речі, які знаходяться в індивідуальному сейфі №002 в приміщенні відділення ПАТ «Агриколь Банк», а також зазначено, що інші спадкоємці щодо майна померлої ОСОБА_7 за прийняттям спадщини не зверталися. ОСОБА_5 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_7, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом, видане ПНХМНО ОСОБА_8 24.12.2016 р. Вважає, що ОСОБА_5 успадкував усе майно померлої, в тому числі в скринці, відкритій на імя ОСОБА_7, а тому просить суд звернути стягнення на майно, що знаходиться у ПАТ «ОСОБА_9 Банк», належало ОСОБА_7 та фактично успадковане ОСОБА_5 шляхом зобовязання ПАТ «ОСОБА_9 Банк» надати вказане майно державному виконавцю, в якому б з відділень банку воно не знаходилось та шляхом надання права державному виконавцю здійснити опис, арешт та вилучення вказаного майна в примусовому порядку; а також винести окрему ухвалу щодо невиконання ПАТ «ОСОБА_9 Банк» законних вимог державного виконавця та направити до Національного банку України та до Київської місцевої прокуратури №10 для належного реагування.

В судовому засіданні старший державний виконавець Шевченківського відділу Державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області ОСОБА_10 вимоги подання підтримала у повному обсязі, просила суд його задовольнити з підстав, наведених у поданні.

Відповідно до вимог частини 2 статті 377 ЦПК України, суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця, а тому сторони та інші заінтересовані особи в судове засідання викликались.

Представник стягувача у виконавчому провадженні ОСОБА_6 - ОСОБА_2 в судове засідання зявився за власною ініціативою, просив суд задовольнити подання.

Суд, дослідивши доводи державного виконавця, та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні Шевченківського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області знаходиться виконавчий напис від 06.09.2016 року приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 грошових коштів в сумі 1434550 грн. 00 коп., що підтверджує копія відповідного виконавчого напису.

15.09.2016 року державним виконавцем Дзержинського відділу Державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису №1913, виданого 06.09.2016 року (ВП №52245309).

Із інформації, викладеної приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_8 Г Ю. у листі від 15.05.2017 року за вих. №189/02-14 по спадковій справі №9/2016 вбачається, що станом на 15.05.2017 року ОСОБА_5 є спадкоємцем щодо усього майна ОСОБА_7, інших заяв про прийняття спадщини не надходило.

Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.12.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_8 Г Ю., ОСОБА_5 є спадкоємцем ОСОБА_7. Спадщина, на яку видано свідоцтво складається з житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: смт. Бабаї Харківського району Харківської області, вул. Стадіонна, буд. 88-А.

До складу спадкового майна померлої 13.03.2016 року ОСОБА_7, на яке не видані свідоцтва про право на спадщину входить: земельна ділянка, площею 0, 15 га, кадастровий номер :00:011:0018, розташована за адресою: смт. Бабаї Харківського району Харківської області, вул. Стадіонна, буд. 88-А; речі, які знаходяться в індивідуальному сейфі №002 в приміщенні відділення ПАТ «ОСОБА_9 Банк» (м. Харків, Павловська площа, буд. 2), що підтверджує лист приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_8 Г Ю. від 07.03.2017 року вих. №110/02-14.

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У пункті 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 07.02.2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз'яснено, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 377 ЦПК України, питання про звернення стягнення на належні боржнику від інших осіб грошові кошти, що знаходяться на рахунках цих осіб в установах банків та інших фінансових установах, а також про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про звернення стягнення на майно боржника, що знаходиться у третіх осіб безпосередньо повязане з належністю боржнику (ОСОБА_5) від інших осіб грошових коштів, що знаходяться на рахунках цих осіб в установах банків та інших фінансових установах. Проте, як вбачається із доданих до подання матеріалів, ОСОБА_5 хоча є і єдиним спадкоємцем ОСОБА_7, проте спадщина, на яку видано свідоцтво складається лише з житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: смт. Бабаї Харківського району Харківської області, вул. Стадіонна, буд. 88-А. Щодо складу іншого спадкового майна, зокрема речей, які знаходяться в індивідуальному сейфі №002 в приміщенні відділення ПАТ «Агриколь Банк», то на нього свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Окрім того, суд наголошує, що право державного виконавця на звернення до суду із поданням в порядку статті 377 ЦПК України про звернення стягнення на майно боржника, що знаходиться у третіх осіб, виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з даним поданням. Окрім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець зазначає у поданні.

Державним виконавцем не надано відомостей про прийняття ОСОБА_5 тієї частини спадкового майна, на яке він просить звернути стягнення, а також не має відомостей про те, що боржник отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження, що він викликався до відділу Державної виконавчої служби. Державним виконавцем не зазначено і не надано жодного доказу на підтвердження того факту, що саме такий процесуальний захід яким-небудь чином вплине на виконання зобовязання, буде сприяти його виконанню.

Таким чином, посилання державного виконавця на те, що ОСОБА_5 успадкував усе майно померлої є безпідставним, оскільки вказане у поданні майно не є в розумінні статті 377 ЦПК України коштами, які належать боржнику від інших осіб. Суду не надано жодного підтвердження того, що боржник дійсно прийняв всю спадщину у встановленому законом порядку та оформив своє право власності на вказане у поданні майно.

Щодо постановлення окремої ухвали щодо невиконання ПАТ «Агриколь Банк» законних вимог державного виконавця суд зазначає наступне. Так, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, суд забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства та держави. І хоча процесуальне законодавство України, визначаючи повноваження суду як носія судової влади, встановлює, що суд, крім виконання функцій, повязаних із безпосереднім вирішенням судових справ, уповноважений виносити окремі ухвали, які мають бути ефективним засобом дотримання законності забезпечення судом прав і свобод людини, для суду це є правом, а не обовязком, окрім того, у даному випадку вимога заявника щодо постановлення окремої ухвали через відмову у наданні запитуваної інформації з, як зазначає державний виконавець, «формальних підстав», є необґрунтованою та безпідставною, а тому задоволенню не підлягає. Окрім того, державному виконавцю у листі банку було розяснено вимоги статті 63 Закону України «Про банки і банківську діяльність» щодо вимог державного органу на отримання інформації, яка містить банківську таємницю. Ці вимоги аж ніяк не є «формальними», оскільки встановлену у законі, що підлягає безумовному виконанню.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги подання, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, прийшов до висновку, що подання головного державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 про звернення стягнення на майно боржника, що знаходиться у третіх осіб задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 215, 377 ЦПК України, Законом «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 про звернення стягнення на майно боржника, що знаходиться у третіх осіб - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: