справа № 732/846/17
провадження № 2-о/732/99/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2017 року м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі : головуючого судді Березовського О.Д., секретаря Бруй І.В., за участі заявника ОСОБА_1, представника заявника ОСОБА_2, представника заінтересованої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городня цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту місця проживання на тимчасово окупованій території, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про встановлення факту місця проживання на тимчасово окупованій території та після уточнення заявлених вимог просить встановити факт місця проживання ОСОБА_1 на тимчасово окупованій території з 01 жовтня 2014 року до 19 січня 2015 року за адресою його останнього місця фактичного проживання : АДРЕСА_1, яка є адресою його покинутого місця проживання.

З поданої заяви виходить, що відповідно до постанови Верховної Ради України від 17 березня 2015 року № 254 «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської області тимчасово окупованими територіями» м. Донецьк визнано тимчасово окупованою територією до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. На даній території, а саме в АДРЕСА_2 до 01 жовтня 2014 року та в АДРЕСА_1 з 01 жовтня 2014 року і по 19 січня 2015 року заявник фактично проживав без реєстрації зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_4. Тобто він проживав за даною адресою до того моменту, коли проживати в даному населеному пункті через постійні обстріли бойовиками будинку заявника стало неможливим. Як наслідок вказаних дій, вони були змушені залишити своє останнє місце фактичного проживання з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту. 19 січня 2015 року, придбавши проїзний білет на поїзд «Волноваха-Київ», заявник прибув 20 січня 2015 року до м. Києва, а звідти в м. Городня Чернігівської області для постійного проживання. У січні 2015 року заявник усно звертався до управління соціального захисту населення Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області з питанням оформлення довідки, однак спеціаліст у зв'язку з відсутністю у заявника прописки порекомендувала зачекати із заявою до встановлення обставин. 21 лютого 2017 року ОСОБА_1 вдруге звернувся до управління соціального захисту населення Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області з письмовою заявою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції. 21 лютого 2017 року заявник отримав відповідь за підписом начальника УСЗН Городнянської РДА Криволапа В.В. про те, що у нього в паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, а надані заявником докази, що підтверджують факт його проживання на відповідній території, є недостатніми для підтвердження даного факту та подальшого взяття його на облік внутрішньо переміщених осіб.

Так, дійсно останнім часом з 18.09.2014 року, коли Хмельницьким МВ УДМС України у Хмельницькій області проведено зняття з реєстрації місця попереднього проживання ( АДРЕСА_3 ) з подальшим вибуття в АДРЕСА_2, підтвердження чого є талон зняття з реєстрації місця проживання у Україні, заявник проживав без прописки. Адже знявшись з попереднього місця реєстрації 18.09.2014 року і прибувши в м. Донецьк, паспортний стіл через збройні конфлікти, які відбувалися на території Донецької області, вже не працював. Саме тому через зазначені об'єктивні причини він не зміг здійснити реєстрацію місця проживання за адресою : АДРЕСА_2, за якою він фактично проживав до 01.10.2014 року у будинку, який належить його цивільній дружині ОСОБА_4. Коли почалися постійні обстріли бойовиками їх Петрівського району, вони змушені були перебратися на іншу квартиру в АДРЕСА_1, яку 19.01.2015 року вони покинули через неможливість подальшого в ній проживання у зв'язку з постійними обстрілами, які становили загрозу для їх життя і здоров'я.

Виходячи з положень Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 29 ЦК України, Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», враховуючи, що встановлення факту фактичного проживання ОСОБА_1 в м. Донецьк надасть останньому змогу стати на облік внутрішньо переміщених осіб з метою отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи для подальшого отримання соціальних гарантій внутрішньо переміщеним особам, заявник ОСОБА_1 просить задовольнити заявлені та уточнені вимоги.

Ухвалою судді від 19 червня 2017 року відкрито провадження у зазначеній справі.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав заявлені та уточненні в його інтересах вимоги та просив суд їх задовольнити. Підтвердив обставини, викладені в поданій до суду заяві, в обґрунтування заявлених вимог. Вказав, що встановлення даного факту необхідно йому для постанови на облік в управлінні соціального захисту населення Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області та отримання статусу і довідки особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції. Відповідні довідки, надані ним як доказ фактичного проживання в м. Донецьку в період з жовтня 2014 року по 19.01.2015 року, він брав для пред'явлення на блокпостах, оскільки боявся та не міг пред'являти свій паспорт, оскільки там була прописка в м. Хмельницьку. Коли ж він виписався з м. Хмельницька та хотів прописатися в м. Донецьку, то паспортні столи вже не працювали, а від пропозиції поставити йому реєстрацію та засвідчити її печаткою Донецької народної республіки він відмовився. Весь цей час він співмешкав з ОСОБА_4. Спочатку вони разом проживали в АДРЕСА_2, оскільки його співмешканка є власником цього будинку. Перші обстріли почались 12.07.2014 року, через постійні обстріли вони переїхали в Кіровський район м. Донецька, де винаймали квартири АДРЕСА_1. В цій квартирі вони проживали до січня 2015 року, але через сильні обстріли вони змушені були виїхати з м. Донецька. Добрались до Волновахи, де сіли на потяг і приїхали в м. Київ, а потім в м. Городня Чернігівської області, де проживає їх знайоме подружжя ОСОБА_6. Вказав, що в м. Донецьку він отримував гуманітарну допомогу від ОСОБА_10.

Представник заявника ОСОБА_2, яка представляє інтереси заявника ОСОБА_1 на підставі відповідної довіреності від 22.05.2017 року, у судовому засіданні підтримала заявлені та уточнені нею в інтересах заявника вимоги та просила суд їх задовольнити. Вказала, що заявник є корінним жителем м. Донецька, ОСОБА_1 весь час проживав у м. Донецьку і лише півроку жив у м. Хмельницьку, так як там працював. Заявлений для встановлення судом факт підтверджується відповідними довідками з м. Донецька. 21.02.2017 року заявник звернувся до управління соціального захисту населення Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області з заявою про взяття його на облік як особи, яка переміщується з району проведення антитерористичної операції, але йому відмовили через відсутність прописки. Однак відсутність реєстрації місця проживання не є підставою для відмови заявнику в реалізації належних йому прав і встановлення судом вказаного факту надасть заявнику змогу стати на облік.

Представник заінтересованої особи Коваленко С.В., який представляє інтереси управління соціального захисту населення Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області на підставі відповідної довіреності від 12.04.2017 року, у судовому засіданні вважав, що вимоги ОСОБА_1 можуть бути задоволені, оскільки є достатньо доказів, які підтверджують даний факт. Зазначив, що на основі наданих доказів та оскільки є оригінал відповідної довідки з м. Донецька, суд може прийняти рішення і підтвердити факт проживання заявника в м. Донецьку. Пояснити позицію управління соціального захисту населення Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області у питанні щодо заявника він не може, так як відповідь надавала спеціаліст управління ОСОБА_8..

Суд, з'ясувавши позицію заявника та заінтересованої особи по суті заявлених вимог, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, до якого включено м. Донецьк.

Стаття 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» визначає, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Як визначено у ч. 2 ст. 1 вищевказаного Закону адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Частина 4 вищевказаного Закону передбачає, що факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, що передбачено ч. 3 ст. 4 вищевказаного Закону.

Відповідно до паспорта серії НОМЕР_1, виданого 04 липня 2008 року Хмельницьким МВ УМВС України в Хмельницькій області, встановлено, що його видано ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю м. Донецьк, зареєстрованому проживаючим з 02.02.2016 року за адресою : АДРЕСА_4 ( а.с. 6 ).

Крім того, за даними паспорта заявника встановлено, що ОСОБА_1 з 23.05.2008 року був зареєстрований проживаючим за адресою : АДРЕСА_3, знятий з реєстрації місця вказаного проживання 18.09.2014 року ( а.с. 38-39 ).

За даними талону зняття з реєстрації місця перебування в Україні ОСОБА_1 знято з реєстрації місця проживання в м. Хмельницький та вказано, що останній вибуває до АДРЕСА_2 ( а.с. 43 ).

Як встановлено в судовому засіданні цивільна дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована проживаючою в АДРЕСА_2. Остання являється співвласником житлового будинку за адресою : АДРЕСА_2. ОСОБА_4 взята на облік внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується довідкою від 30.03.2015 року № , виданою управлінням соціального захисту населення Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області ( а.с. 9-11, 16 ).

З довідки б/н від 01.10.2014 року, виданої житлово-будівельним кооперативом «Мир-102» ОСОБА_1, встановлено, що останній проживає без реєстрації за адресою : АДРЕСА_1 ( а.с. 14 ).

За даними довідки від 27.11.2014 року, виданої головою органу СОН «Комітету мікрорайону Петровського району м. Донецька», встановлено, що до складу сім'ї ОСОБА_4, яка проживає за адресою : АДРЕСА_2, входить її чоловік ОСОБА_1, 1952 р.н., який проживає без реєстрації за вищевказаною адресою ( а.с. 15 ).

Згідно даних проїзного документа серії ЛЄ № 878297 ОСОБА_1 19.01.2015 року потягом виїхав з м. Волноваха Донецької області та 20.01.2015 року прибув до м. Києва ( а.с. 12 ).

21.02.2017 року ОСОБА_1 звернувся до управління соціального захисту населення Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області з заявою про взяття його на облік як особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції ( а.с. 42 ).

Згідно ч. 7 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» у разі відсутності в документі, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документі, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, відмітки про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв'язку з обставинами, визначеними у статті 1 цього Закону, заявник надає докази, що підтверджують факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, на день виникнення обставин, що спричинили внутрішнє переміщення, визначених статтею 1 цього Закону ( військовий квиток з відомостями про проходження військової служби, трудова книжка із записами про здійснення трудової діяльності, документ, що підтверджує право власності на рухоме або нерухоме майно, свідоцтво про базову загальну середню освіту, атестат про повну загальну середню освіту, документи про професійно-технічну освіту, документ про вищу освіту (науковий ступінь), довідку з місця навчання, рішення районної, районної у місті Києві чи Севастополі державної адміністрації, виконавчого органу міської чи районної у місті ради про влаштування дитини до дитячого закладу, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, встановлення опіки чи піклування, медичні документи, фотографії, відеозаписи тощо).

21.02.2017 року начальник управління соціального захисту населення Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області Криволап В.В. листом за вих. № 907 відмовив ОСОБА_1 у взятті на облік як внутрішньо переміщеної особи, оскільки у паспорті останнього відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання на території адміністративно - територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, та відсутні докази, що підтверджують даний факт. Докази, надані заявником на підтвердження факту проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв'язку з обставинами, зазначеними у статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», не підтверджують такого факту ( а.с. 8 ).

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8, яка обіймає посаду головного спеціаліста управління соціального захисту населення Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області, показала, що ОСОБА_1 звернувся до управління з заявою про взяття на облік 20.02.2017 року. Були розглянуті надані ним документи і встановлено, що у паспорті заявника відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання на території адміністративно - територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення. Надані ним документи, на її думку, не підтверджували даного факту, а тому нею і було прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 у взятті на облік та видачі відповідної довідки.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 показала, що ОСОБА_1 являється її цивільним чоловіком та разом вони співмешкають з 2008 року. Спочатку вони разом проживали в АДРЕСА_2. З початком військових дій, а саме з 12.07.2014 року, коли їх вперше обстріляли, вона з сином інвалідом2 групи, переїхали в другий район за адресою : АДРЕСА_1. ОСОБА_1 залишався проживати в її будинку та доглядав за ним. Коли обстріли посилились він теж переїхав та проживав разом з нею та її сином в квартирі АДРЕСА_1. Їй та заявнику в м. Донецьку видавались довідки на підтвердження їх проживання там. За цими довідками вони отримували гуманітарну допомогу. Щодо прописки ОСОБА_1 в м. Донецьку, то вони звертались до паспортного столу, але працівники виїхали і прописатись було неможливо. На пропозицію засвідчити прописку печаткою Донецької народної республіки вони відмовились. 19.01.2015 року вона, її син та ОСОБА_1 на поїзді виїхали до м. Києва, а звідти приїхали в м. Городню Чернігівської області, де проживали їх знайомі подружжя ОСОБА_6. У місті Городня Чернігівської області вона та заявник проживають з січня 2015 року. Вона та син були взяті на облік внутрішньо переміщених осіб.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_9 показали, що вони знайомі з заявником та його цивільною дружиною ОСОБА_4. Познайомились з ними в м. Донецьку, десь після 2008 року. Вони привозили до м. Донецька продавати картоплю і заявник та ОСОБА_4 щороку купували у них картоплю. Проживали останні в м. Донецьку в Петровському районі. Останній раз картоплю вони купували у них в 2014 році. Коли почались військові дії вони запропонували заявнику та ОСОБА_4 з сином переїхати до них у м. Городню, вони погодились і разом у січні 2015 року виїхали з м. Донецька та приїхали до м. Городня, де ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживають на теперішній час.

Згідно приписів ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Враховуючи вищевикладене, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 та встановлення факту проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в період з 01 жовтня 2014 року по 19 січня 2015 року на тимчасово окупованій території, а саме в м. Донецьку.

Встановлення даного факту має для заявника ОСОБА_1 юридичне значення, оскільки дозволяє йому стати на облік внутрішньо переміщеної особи та отримати відповідну довідку.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року № 1706-VІІ, постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб», ст.ст. 57-61, 209, 212-215, 218, 256, 259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити факт місця проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в період з 01 жовтня 2014 року по 19 січня 2015 року на тимчасово окупованій території, а саме за адресою його останнього фактичного місця проживання : АДРЕСА_1, яка являється адресою його покинутого місця проживання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Д.Березовський