АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Панченка М.М., Волошиної В.М.

при секретарі: Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 07 липня 2017 року

в справі за заявою публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про скасування заходів забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_2 до багатопрофільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Солідарність», ОСОБА_3, треті особи: відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про визнання права власності, зняття арешту майна.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до багатопрофільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Солідарність», ОСОБА_3 про визнання права власності, зняття арешту майна й з метою забезпечення позову, подала до суду відповідну заяву.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 29 вересня 2016 року заяву ОСОБА_2 задоволено, зупинено продаж арештованого майна - будівлі центру сімейного дозвілля (в літ. А), загальною площею 7317 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що здійснюється в рамках виконавчого провадження №37160509, відкритого постановою, державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 25 лютого 2013 року.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23 листопада 2016 року апеляційні скарги представника ПАТ «Укрексімбанк» та представника Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України відхилено, а ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 29 вересня 2016 року залишено без змін.

У грудні 2016року ПАТ «Укрексімбанк» звернувся у суд з заявою про скасування заходів забезпечення позову, мотивуючи тим, що заявлений по справі спір не зачіпає інтереси ТОВ «Солідарність», в той час як нині вживаються заходи щодо примусового стягнення заборгованості з товариства на користь банку, що призводить до неможливості реалізації права банку на іпотечне майно та невиконання судового рішення.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 07 липня 2017 року у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник третьої особи - ПАТ «Укрексімбанк», за змістом, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу районного суду та постановити ухвалу нового змісту, якою заяву задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши представника ПАТ «Укрексімбанк», який підтримав апеляційну скаргу, представника ОСОБА_2, який просив апеляційну скаргу відхилити, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03 червня 2016 року, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження).

Відмовляючи в задоволенні заяви, районний суд виходив з відсутності підстав для скасування заходів забезпечення позову, остільки ухвала Оболонського районного суду м. Києва від 29 вересня 2016 року, якою забезпечено позов по справі, залишена без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23 листопада 2016 року, а отже, питання законності і обґрунтованості забезпечення позову вирішено, між тим, цивільна справа перебуває на розгляді, рішення по справі не прийнято.

Такі висновки районного суду узгоджуються з вимогами процесуального права.

Відповідно до справи, предметом заявленого по справі ОСОБА_2 спору про визнання права власності, зняття арешту з майна є багатопрофільне підприємство у формі ТОВ «Солідарність».

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань кінцевими бенефіціарними власниками багатопрофільного підприємства у формі ТОВ «Солідарність» є ТОВ «Ектін прожект інвестменс» та ОСОБА_3 (а.с.154).

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 29 вересня 2016 року забезпечено позов шляхом зупинення продажу арештованого майна - багатопрофільного підприємства у формі ТОВ «Солідарність», що здійснюється в рамках виконавчого провадження № 37160509, відкритого постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Відповідно до змісту ст.ст. 152 - 154 ЦПК України, забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання прийнятого за його позовом позитивного рішення, у зв'язку з чим скасування цих заходів судом може мати місце у разі виконання судового рішення або відмови у задоволенні позовних вимог позивача.

Згідно положень ч.ч. 3, 6 ст. 154 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, потреба в забезпеченні позову не відпала, обставини, що зумовили застосування заходів забезпечення позову не змінились, остільки цивільна справа перебуває на розгляді, заявлений по справі спір, на забезпечення якого зупинено виконання, не знайшов свого вирішення.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності чи наявності у позивачки прав на майно, що є предметом розгляду у даній справі, колегія суддів визнає необґрунтованими, остільки питання доведеності вимог підлягають до вирішення судом під час ухвалення рішення за результатами розгляду справи.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ч. 1 ст. 14 ЦПК України, судове рішення є обов'язковим до виконання.

При розгляді питання про забезпечення позову справа не розглядається по суті, а з'ясовується загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, при вирішенні ж питання скасування раніше застосованих заходів забезпечення позову позов також не розглядається по суті, а мають місце з'ясування наявності зміни підстав застосування забезпечення.

Посилання апеляційної скарги що заходи забезпечення позову призвели до зупинення виконання рішення суду, прийнятого у господарському спорі, колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу, остільки забезпечення позову не зупинило виконання рішення суду, а лише виключило можливість продажу об'єкту нерухомості.

При цьому, колегія суддів враховує й те, що скасування заходів забезпечення позову до вирішення справи по суті може призвести до порушення прав ОСОБА_2 у випадку доведеності позову, остільки спірне майно може бути відчужене, що утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про відсутність правових підстав до скасування заходів забезпечення позову.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Викладені в ухвалі висновки відповідають обставинам справи та зібраним доказам.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» відхилити.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 07 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 756/12706/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/9117/2017

Головуючий у суді першої інстанції: ТітоваМ.Ю.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.