Справа № 165/665/17 Головуючий у 1 інстанції: Лизун Ю.В.
Провадження № 22-ц/773/1212/17 Категорія: 53 Доповідач: Здрилюк О. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Здрилюк О.І.,

суддів - Карпук А.К., Бовчалюк З.А.,

секретар - Концевич Я.О.,

з участю пр-ка позивача - ОСОБА_1,

пр-ків відповідача - Шевчука Б.Є., Старицького Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Нововолинської центральної міської лікарні про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення за апеляційною скаргою відповідача - Нововолинської центральної міської лікарні на рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 27 липня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

14 березня 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона працює на посаді лікаря-терапевта денного стаціонару поліклініки Нововолинської ЦМЛ.

Наказом головного лікаря Нововолинської ЦМЛ від 14.12.2016 року № 162-к її було притягнуто до дисциплінарної відповідності і накладено стягнення у вигляді догани за те, що вона виписала листок непрацездатності хворій «П» без запису в медичній карті амбулаторного пацієнта, що є порушенням п.5.1.4 «Положення про експертизу тимчасової непрацездатності», затвердженого наказом МОЗ України від 09.04.2008 року № 189.

Вважає, що при видачі наказу №162-к від 14.12.2016 року грубо порушено вимоги ст.149 КЗпП України щодо порядку застосування дисциплінарних стягнень.

Ніяких порушень при виконанні своїх службових обов'язків вона не допустила, а тому просила визнати незаконним та скасувати зазначений наказ № 162-к від 14 грудня 2016 року.

Рішенням Нововолинського міського суду від 27 липня 2017 року позов задоволено .

Визнано незаконним та скасовано наказ головного лікаря Нововолинської центральної міської лікарні № 162-к від 14 грудня 2016 року «Про накладення дисциплінарного стягнення на лікаря-терапевта денного стаціонару поліклініки ОСОБА_4».

Стягнуто з Нововолинської центральної міської лікарні на користь ОСОБА_4 640 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати це рішення та ухвалити нове - про відмову в позові.

У судовому засіданні представники відповідача апеляційну скаргу підтримали із наведених у ній підстав та просять її задовольнити.

Представник позивача апеляційну скаргу заперечила та просить її відхилити.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 працює на посаді лікаря-терапевта денного стаціонару поліклініки Нововолинської центральної міської лікарні.

Наказом головного лікаря Нововолинської ЦМЛ від 14.12.2016 року № 162-к позивачу оголошено догану за порушення вимог положення про експертизу тимчасової непрацездатності. Підставою для оголошення догани зазначено, що 23.11.2016 року лікар-терапевт денного стаціонару поліклініки ОСОБА_4 виписала листок непрацездатності хворій «П» без запису в карті медичній амбулаторного пацієнта, що є порушенням п.5.1.4. «Положення про експертизу тимчасової непрацездатності», затвердженого наказом МОЗ України від 09.04.2008 року № 189 (а.с.8).

Пунктом 5.1.4. Положення встановлено, що лікуючий лікар відображає в медичних картах амбулаторного (стаціонарного) хворого скарги, анамнез, у т.ч. страховий (за останні 12 місяців), дані об'єктивного огляду, додаткових методів обстеження та інше, які є підставою для визначення діагнозу та видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, перелік необхідних лікувальних та оздоровчих заходів, консультацій відповідно до стандартів медичних технологій лікувально-діагностичного процесу та протоколів надання медичної допомоги за спеціальностями, рекомендований режим; номер документа, що засвідчує тимчасову непрацездатність, термін, з якого до якого він виданий, дату наступної явки хворого на прийом, направлення на ЛКК.

Згідно затвердженої 23.11.2011 року посадової інструкції № 133 лікар-терапевт денного стаціонару при поліклініці зобов'язаний, зокрема, призначати комплексне лікування та погоджувати його з хворими (п.2.1); вести лікарську документацію (п.2.9); вирішувати питання про видачу документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян та забезпечувати своєчасне і обґрунтоване направлення на лікарсько-консультативну комісію хворих з ознаками тимчасової та стійкої втрати працездатності (п.2.20); нести особисту відповідальність за обґрунтованість видачі і продовження документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян (п.4.3) (а.с.10-11).

Таким чином, позивач несе особисту відповідальність за обґрунтованість видачі документа, що засвідчує тимчасову непрацездатність хворого, а не за його видачу.

У суді апеляційної інстанції представники відповідача підтвердили про наявність підстав для видачі листка непрацездатності хворій «П», тобто не спростували обґрунтованості видачі документа, що засвідчує тимчасову непрацездатність хворого.

Судом встановлено, що листок непрацездатності був виданий хворій не позивачем, а іншим працівником відповідного відділу лікарні без необхідної медичної документації саме за розпорядженням заступника головного лікаря з ЕТН Старицького Р.М..

У суді апеляційної інстанції представники відповідача пояснили, що на час заповнення листка непрацездатності лікарська документація щодо хворої фактично оглянута ніким не була, а тому категорично ствердити, що у ній були відсутні всі необхідні записи, які належить здійснювати позивачу згідно Інструкції та п.5.1.4. Положення - не змогли.

Посилання апелянтів на ту обставину, що заступник головного лікаря з ЕТН Старицький Р.М. розпорядився видати листок непрацездатності з метою уникнути конфліктної ситуації із хворою - не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними правовими актами, які б дозволяли будь-кому робити такі виключення у порушення вимог п.5.1.4 Положення.

Листок непрацездатності, виданий 23.11.2016 року Нововолинською центральною міською лікарнею містить у собі всі необхідні реквізити (а.с.85) та обґрунтованість його видачі відповідачем не спростована і на даний час.

Як пояснили представники відповідача, хвора мала на руках листок призначень, у подальшому відповідачем встановлено, що медична документація на хвору містить у собі певні записи.

Оскільки відповідачем не доведено відсутність таких записів до розпорядження заступника головного лікаря з ЕТН Старицького Р.М. про видачу листка непрацездатності без медичної картки, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Посилання апелянта на порушення ОСОБА_4 вимог інших нормативно-правових актів, а саме: Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 13.11.2001 року № 45, Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої спільним наказом Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03.11.2004 року № 532/274/136ос/1406 - відхиляються апеляційним судом, оскільки у наказі про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_4 зазначено лише порушення нею п.5.1.4. Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, затвердженого наказом МОЗ України від 09.04.2008 року № 189.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції на підставі встановлених у судовому засіданні фактів, що підтверджуються належними доказами правильно визначено правовідносини між сторонами і застосовано норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами страви та не містять встановлених законом підстав для скасування оскарженого рішення, ухваленого з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача - Нововолинської центральної міської лікарні відхилити, а рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 27 липня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді