У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2017 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 01 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 19 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Приватного акціонерного товариства «Метал Юніон», Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобус Плюс», Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Південкомбанк» про захист прав споживачів,

в с т а н о в и в:

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 17 жовтня 2013 року між нею ПАТ КБ «Південкомбанк» був укладений договір банківського вкладу «Стандарт»» № 4203Д-21Ф, відповідно до умов якого вона розмістила у банку грошові кошти в сумі 300 тис. доларів США строком до 22 жовтня 2014 року із виплатою процентів на суму вкладу у розмірі 10,5 річних.

Постановою Правління НБУ від 23 травня 2014 року за № 305 ПАТ КБ «Південкомбанк» віднесено до категорії неплатоспроможних, а в подальшому було введено тимчасову адміністрацію, розпочато процедуру ліквідації банку.

Суму вкладу та нараховані проценти банк їй не повернув, але за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб їй була виплачена гарантована сума відшкодування у розмірі 200 тис. грн.

Вважала, що ОСОБА_4, ПАТ «Метал Юніон» та ТОВ «Глобус плюс», як власники істотної участі в банку, не вжили своєчасних та дієвих заходів для запобігання неплатоспроможності банку та для відновлення його фінансового становища, а тому мають нести перед нею відповідальність за неповернення банком вкладу та нарахованих відсотків у вигляді збитків у сумі 7 639 936,67 грн, які залишились не повернутими.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 01 лютого 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 19 квітня 2017 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Судами установлено, що 17 жовтня 2013 року між ПАТ КБ «Південкомбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір банківського вкладу № 4203Д-21Ф «Стандарт» (з поповненням та виплатою процентів щомісяця в готівковій формі), відповідно до умов якого вкладник передає, а банк приймає на депозитний вклад на умовах цього договору грошові кошти (у подальшому «Вклад») в сумі 300 тис. доларів США на строк 370 днів, дата початку строку розміщення вкладу - 17 жовтня 2013 року, дата повернення вкладу - 22 жовтня 2014 року; процентна ставка по вкладу 10,5 % річних з виплатою процентів щомісячно у порядку, передбаченому підпунктом 2.3.5 цього договору.

Постановою Правління Національного банку України від 23 травня 2014 року № 305 ПАТ КБ «Південкомбанк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації» № 37 від 26 травня 2014 року розпочато процедуру виведення ПАТ КБ «Південкомбанк» з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 26 травня 2014 року.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України № 598 від 24 вересня 2014 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ КБ «Південкомбанк», та згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 101 від 26 вересня 2014 року розпочалась процедура ліквідації ПАТ КБ «Південкомбанк».

ОСОБА_2 отримала від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб гарантовану виплату у розмірі 200 тис. грн, а залишок коштів у сумі 3 384 680,58 грн обліковуються на депозитному рахунку позивача.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації, зокрема, згідно з пп. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимоги ОСОБА_2

Судові рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи скарги висновки судів не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 01 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 19 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Приватного акціонерного товариства «Метал Юніон», Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобус Плюс», Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Південкомбанк» про захист прав споживачів.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В. Демяносов