18 вересня 2017 року
Справа № 489/762/17
Номер провадження 2-з/489/33/17
У Х В А Л А

Іменем України

18 вересня 2017 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Тихонової Н.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору відступлення права вимоги недійсним, зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2017 р. ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання договору відступлення права вимоги недійсним. Свої вимоги мотивувала тим, що згідно рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30.11.2012 р. на її майно нежитлові приміщення, загальною площею 235,4 кв.м, розташовані на першому поверсі житлового будинку за літ. А-5 по пр. Миру, 4/11 в м. Миколаєві на користь ПАТ «Енергобанк» звернуто стягнення шляхом реалізації їх з прилюдних торгів. На теперішній час виконавчий лист виданий на підставі зазначеного рішення суду перебуває на виконанні в Інгульському ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ в Миколаївській області. Однак ПАТ «Енергобанк» відступило своє право вимоги новому кредитору ТОВ «ФК «Єврокредит», яке в свою чергу відступило прав вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором про відступлення права вимоги від 24.11.2016 р. На переконання позивачки останній Договір є недійсним, оскільки відчуження предмета іпотеки можливо лише за наявності згоди іпотекодержателя (Банку).

Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд визнати недійсним Договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки №1610 та №1612 від 08.07.2008 р., що був укладений 24.11.2016 р. між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Єврокредит».

ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Вказував на те, що на теперішній час до нього як до нового кредитора на підставі договорів про відступлення права вимоги від 24.11.2016 р., перейшло право вимоги за кредитним договором від 08.07.2008 р., укладеним між ПАТ «Енергобанк» та ОСОБА_3, та іпотечними договорами №1610 та №1612, які забезпечують виконання ОСОБА_4 кредитних зобовязань. Оскільки боржником до теперішнього часу не виконані зобовязання з погашення кредитної заборгованості перед Банком, яка наразі складає 10 679 272 грн. 54 коп., позивач вважає, що в рахунок виниклої заборгованості необхідно звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме нежитлові приміщення, які належать ОСОБА_2

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просить суд в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №25 від 08.07.2008 р., звернути стягнення на предмет іпотеки нежитлові приміщення, загальною площею 235,4 кв.м., розташовані на першому поверсі житлового будинку за літ. А-5 по пр. Миру, 4/11 у місті Миколаєві та належать ОСОБА_2.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 стало відомо, що на даний час державним виконавцем вже подана заявка до ДП «Сетам» на реалізацію арештованого майна, а саме нежитлових приміщень, на які ОСОБА_1 просить звернути стягнення за зустрічним позовом.

З матеріалів справи вбачається, що на даний час стягувач ОСОБА_1 звернувся до Інгульського відділу ДВС з заявою про повернення виконавчого документу №2/1416/3004/2012 виданого 22.02.2013 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва, на підставі п.1 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». Проте останній нібито ухиляється від вчинення дій по закриттю виконавчого провадження та вчиняє дії з реалізації арештованого майна.

З метою запобігання порушення прав та забезпечення можливості виконання в майбутньому рішення суду представник ОСОБА_1 просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони Інгульському ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області та ДП «Сетам» вчиняти будь-які дії, спрямовані на реалізацію арештованого майна - нежитлові приміщення, загальною площею 235,4 кв.м, розташовані на першому поверсі житлового будинку за літ. А-5 по пр. Миру, 4/11 в м. Миколаєві, до вирішення справи по суті; зобовязання ДП «Сетам» вилучити оголошення про реалізацію вищезазначеного арештованого майна.

Разом з тим, з гідно матеріалі справи вбачається, що 30 листопада 2012 року рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, укладеним між ПАТ «Енергобанк» та ОСОБА_4, в загальному розмірі 2 981 777 грн. 30 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки - нежитлові приміщення, що розташовані пона першому поверсі житлового будинку за літ. А-5 по пр. Миру, 4/11 в м. Миколаєві та належать на праві власності ОСОБА_2, шляхом реалізації їх з прилюдних торгів.

Згідно ст. 151 ЦПК України суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» ( в ред. від 16 червня 2009 року) розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За положеннями п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України суд може забезпечити позовом забороною вчиняти певні дії.

Між тим, згідно з п. 2 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

З матеріалів справи вбачається, що арештоване майно - нежитлові приміщення, загальною площею 235,4 кв.м, розташовані на першому поверсі житлового будинку за літ. А-5 по пр. Миру, 4/11 в м. Миколаєві реалізовуються ДП «Сетам» за заявкою Інгульського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ в Миколаївській області в межах зведеного виконавчого провадження № 37483573.

При цьому, посилання заявника на безпідставну відмову державного виконавця у вчиненні дій по закриттю виконавчого провадження не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не підтверджуються жодними належними та достатніми доказами. Бездіяльність державного виконавця заявником також не оскаржена.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що є рішення суду, яке набрало законної сили та виконується державним виконавцем, недоспустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили, суд вважає, що заява про забезпечення позову шляхом оголошення заборони вчиняти дії з реалізації арештованого майна задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 151, 152 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору відступлення права вимоги недійсним, зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана Апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Н.С. Тихонова

.