Справа № 381/74/17 Головуючий у І інстанції Буймова Л. П.
Провадження № 22-ц/780/3904/17 Доповідач у 2 інстанції Кулішенко Ю. М.
Категорія 5 13.09.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

13 вересня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Сушко Л.П.

за участю секретаря: Волошина В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Департаменту Державно- архітектурно- будівельного контролю у Київській області на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Пилипівської сільської ради Фастівського району Київської області, третя особа: Департамент державної архітектурно - будівельної інспекції у Київській області про визнання права власності,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що в 2008 році нею самочинно було побудовано житловий будинок в АДРЕСА_1.

Просила суд визнати за нею право власності на самочинно збудований житловий будинок АДРЕСА_1.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2017 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на самочинно збудований житловий будинок АДРЕСА_1.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, департамент державної архітектурно - будівельної інспекції у Київській області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову відмовити, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до її неправильного вирішення.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, що були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду не відповідає.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що самочинно збудований ОСОБА_2 будинок розташований на земельній ділянці, яка перебуває у її власності, придатний для експлуатації та не порушує права інших осіб.

З вказаним висновком не погоджується колегія суддів виходячи з наступних підстав: рішенням виконкому Пилипівської сільської ради Фастівського району 07 серпня 2008 року 9.3.2. наданно дозвіл на будівництво житлового будинку ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 та попереджено, що без будівельного паспорта будь-які роботи по забудові заборонені і вважаються самовільним будівництвом (а.с.17).

19 серпня 2010 року управлінням Держкомзему у Фастівському районі Київської області ОСОБА_2 видано державний акт на земельну ділянку серії НОМЕР_1, розташовану в АДРЕСА_1 загальною площею 0, 1500 га (а.с.18).

21 травня 2012 року Фастівським районним відділом містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури позивачу видано будівельний паспорт на будівництво двоповерхового житлового будинку та господарських будівель по АДРЕСА_1, реєстраційний № 85 (а.с.14-24).

10 липня 2012 року головним державним інспектором Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності при будівництві житлового будинку АДРЕСА_1 та встановлено, що будівництво ОСОБА_2 здійснено без вихідних даних (будівельного паспорту, проекту, та документу, що посвідчує право на виконання будівельних робіт (дозволу) (а.с.9).

11 липня 2012 року інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю у Київській області винесено припис № 348 зобовязано ОСОБА_2 ввести будинок в експлуатацію згідно діючого законодавства. ( а.с. 10)

11 липня 2012 року інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю у Київській області складено протокол № 67 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 та притягнуто її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 96 КУпАП (а.с.11, 12).

16.07.2012 року позивачка сплатила штраф за адмінправопорушення, передбачене ч.1 ст.96 КУпАП(а.с.13).

19 липня 2012 року ТОВ «Подільський проектний інститут» було складено технічний звіт обстеження технічного стану будівельних конструкцій та інженерних мереж житлового будинку по АДРЕСА_1, та встановлено відповідність будівництва вимогам надійності і можливість його безпечної експлуатації (а.с.25-34).

31 травня 2012 року Фастівським МБТІ виготовлено та видано технічний паспорт на житловий будинок № АДРЕСА_1 загальною площею 47,7 кв.м. та житловою площею 25,6 кв. м(а.с.20-24).

14 листопада 2012 року інспекцією архітектурно-будівельного контролю прийнято рішення про повернення декларації про готовність об'єкта до експлуатації на підставі п. 3.2. та п. 3.5 порядку до наказу міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово комунального господарства № 91 від 24 червня 2011 року (а.с.7).

Умови набуття права власності на новостворене майно та перероблену річ встановлені статтями 331, 332 ЦК України.

Згідно вимог ст. ст. 331, 332 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом, особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі; право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна), якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до вимог ст. 376 ЦК України самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Таким чином, виходячи зі змісту цієї норми самочинним є будівництво об'єкта нерухомого майна за наявності будь-якої з умов, зазначених у ній.

Отже, відсутність дозволу на будівництво, проекту або порушення умов, передбачених у цих документах, тягне визнання такого будівництва самочинним відповідно до частини першої статті 376 ЦК України.

Згідно ч. 3 ст. 375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

У зв'язку із цим, норми ч. 3 ст. 376 ЦК України можуть бути підставою для задоволення позову про визнання права власності на самочинно збудований об'єкт нерухомості лише тоді, коли було здійснено самочинне будівництво з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших норм і правил.

За змістом ч. 2 ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Частина 3 ст. 18 Закону України «Про основи містобудування» забороняє експлуатацію об'єктів, не прийнятих в експлуатацію в установленому законом порядку.

Відповідно до змісту пп.1 п. «б» ч.1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у порядку, встановленому законодавством, відноситься до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

Згідно вимог ст.ст. 5, 18 Закону України «Про основи містобудування» будівництво нерухомого майна повинно вестись згідно із затвердженим у встановленому порядку проектом, закінчені будівництвом об'єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Звертаючись до суду з позовом до Пилипівської сільської ради Фастівського району Київської області позивач ОСОБА_2 не зазначила, якими саме діями чи бездіяльністю відповідача порушені її права. Питання щодо визнання права власності на об'єкт нерухомого майна не було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність давали б підставу вважати про наявність спору про право.

Висновки суду першої інстанції, щодо наявності підстав до задоволення позову не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на наявних у справі доказах, що у відповідності до вимог ст. 309 ЦПК України є підставою до скасування рішення та ухвалення нового по суті позовних вимог.

Колегія суддів прийшла до висновку, що відповідно до ст. 392 ЦК України відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог, оскільки право власності позивача ніким не оспорюється.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Департаменту Державно- архітектурно- будівельного контролю у Київській області задовольнити.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2017 року скасувати та ухвалити нове.

В задоволені позову ОСОБА_2 до Пилипівської сільської ради Фастівського району Київської області, третя особа: Департамент державної архітектурно - будівельної інспекції у Київській області про визнання права власності відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції у Київській області сплачений судовий збір в розмірі 1842,60 грн. ( одна тисяча вісімсот сорок дві гривні).

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: