_____________________________________________________________________________________________________________________ Справа № 520/8639/15-ц
Провадження № 2/520/6886/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2017 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Васильків О.В.

секретар судового засідання Дідур Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселенні суд, -

встановив:

19.06.2015 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить позбавити ОСОБА_1 права користування житлом - квартирою № 53 будинку № 61 по вул. Ак. Вільямса у м. Одесі; стягнути судовий збір.

30.06.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, якому просить усунути перешкоди у праві користування квартирою № 53 будинку № 61 по вул. Ак. Вільямса у м. Одесі; вселити його у квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою суду від 19.11.2015 року вказані позови обєднані в одне провадження.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21.03.2016 року задоволено позов ОСОБА_2, та відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 03.08.2016 року зазначене рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.02.2017 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 21.03.2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 03.08.2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

За результатами реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду зазначену справу передано на розгляд судді Васильків О.В. та ухвалою від 06.03.2017 року справу прийнято до провадження.

Ухвалою суду від 14.09.2017 року за клопотанням сторони ОСОБА_2 залишено без розгляду позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_3 про позбавлення права користування житлом.

Позивач ОСОБА_1 в обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що він був вселений до спірної квартири з дозволу попереднього власника, а також що він приймав майнову участь у виплаті попереднім власником, ОСОБА_4, паю за квартиру. Вказує, що ОСОБА_2 протиправно обмежила його доступ до спірної квартири змінивши замки у його відсутність, у звязку із чим він звертався до правоохоронних органів, так як наслідок змушений звертатися до суду із даним позовом.

До судового засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, повідомлявся належним чином, до суду надано клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не зявилася, повідомлялася належним чином. Матеріали справи містять заяву представника позивача ОСОБА_5 про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову ОСОБА_1 заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, відповідач ОСОБА_2 була власником квартири АДРЕСА_2, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень серії ЕЕС № 432136 від 06.05.2015 року. Право власності ОСОБА_2 набула на підставі заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 01.10.2014 р. у справі № 520/6758/14-ц за позовною заявою ОСОБА_2 до Одеської міської ради, ЖБК «Приморський-24», за участю третьої особи: ОСОБА_1, про визнання права власності.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 05.12.2014 року залишено без змін заочне рішення Київського районного суду міста Одеси від 01.10.2014 р. у справі № 520/6758/14-ц.

Так, судом апеляційної інстанції в рамках цивільної справи № 520/6758/14-ц встановлено, що ОСОБА_2 для отримання у власність спірної квартири, відмовилася від отримання всього спадкового майна після померлої мати ОСОБА_4 на користь її чоловіка ОСОБА_1, який отримав після ОСОБА_4 все майно, а саме: автомобіль, садовий будинок, земельну ділянку, що він підтвердив в судовому засіданні апеляційної інстанції, але не бажав висловити думку відносно того, чому саме ОСОБА_2 зробила такий вчинок на його користь. Крім того, до апеляційної скарги ОСОБА_1 надав довідку СТ «Лазурь» про те, що садовий будинок нібито не прийнятий в експлуатацію, проживання в ньому неможливо, що спростовується технічним паспортом на будинок та фототаблицами, з яких вбачається, що до вказаного будинку проведені усі комунікації, якими власник користується, а саме: газ, електропостачання, водопостачання, телебачення. В подальшому ОСОБА_1 надав додатково доводи, що ОСОБА_2 відмовилася від отримання спадщини з тих підстав, що він виховував її з 14 років та ніякої з нею домовленості відносно спірної квартири у нього не було. Судом зазначено, що ОСОБА_2 народилася 03.07.1974 року, а ОСОБА_1 вступив у шлюб з її матірю 24.11.1990 року, тобто ОСОБА_2 було 16 років, а не 14 років, як стверджує ОСОБА_1

Таку поведінку ОСОБА_1 і відсутність у нього доказів відносно сплати пайових внесків за спірну квартиру та проживання з ОСОБА_4 з 1988р. апеляційний суд Одеської області розцінив як бажання будь-яким чином отримати частину спірної квартири, що на думку, апеляційного суду Одеської області не є справедливим вирішенням спору між сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, в силу положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені ухвалою апеляційного суду Одеської області від 05.12.2014 року не підлягають доказуванню у рамках даної цивільної справи.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.04.2017 року на цей час власником квартири АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 10.12.2016 року приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_6, р. № 7186, являється ОСОБА_3

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 10 ЦПК України, та у зв'язку із встановлення у ході розгляду справа нового власника квартири АДРЕСА_2, судом у судовому засіданні 12.05.2017 року за участю позивача ОСОБА_1 було залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача ОСОБА_3 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_3 про позбавлення права користування житлом.

При цьому, у судовому засіданні 12.05.2017 року судом на виконання положень ч. 4 ст. 10 ЦПК України розяснювалося позивачу ОСОБА_1 його право на уточнення позовних вимог та вирішення питання щодо належного відповідача у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК України, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов предявлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Проте, з часу залучення до участі у праві в якості третьої особи ОСОБА_3, а саме 12.05.2017 року, позивачем ОСОБА_1 не було надано до суду відповідне клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем, чи залучення співвідповідача.

Разом із тим, суд аналізуючи надану позивачем ОСОБА_1 заяву про розгляд справи за його відсутності та враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 після зміни власника спірної квартири втратив інтерес до поданої ним ще 30.06.2015 року позовної заяви по даній справі. Про що між іншим свідчить повторна неявка позивача до судових засідань.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З урахування вказаного, розглядаючи справу за правилами ч. 1 ст. 11 ЦПК України, а саме в межах заявлених позовних вимог, та приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 предявлено позовні вимоги до неналежного відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, так як заявлені до неналежного відповідача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 30, 60, 61 212-215, 218 ЦПК України,суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселенні, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення або протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення.

Суддя Васильків О. В.