Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 391/544/17
Провадження № 2/391/284/17
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.09.2017р. селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Червонописького В.С. при секретарі Степановій Л.Г., за участі позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що з відповідачем є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти проживають з нею та перебувають на її матеріальному утриманні. Вони з відповідачем проживають окремо, він не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, тому просила стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі по 900 грн. на кожну дитину щомісяця до їх повноліття.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначив, що згоден сплачувати аліменти по 500 грн. на кожну дитини, більше платити не має можливості, оскільки отримує мінімальний дохід.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково.

В судовому засідання встановлено, що сторони мають доньок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження серії І-ОЛ № 122699 та серії 1-ОЛ № 122698 від 06.03.2012 року видані відділом державної реєстрації актів цивільного стану Компаніївського районного управління юстиції у Кіровоградській області (а.с. 2-3).

Відповідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 17 Конвенції про захист прав дитини, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принцину загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

На підставі положень ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання обов'язків батьків щодо утримання дитини за загальним правилом визначаються за домовленістю між ними. При відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на неповнолітню дитину та ненадання дитині утримання, той із батьків, з ким проживає дитина, має право на стягнення аліментів у судовому порядку.

Судом встановлено, що діти сторін проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Вказані обставини підтверджені довідкою виконавчого комітету Водянської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області № 151 від 24.07.2017 року. (а.с.6)

Оскільки обов'язки по утриманню дітей батьки несуть спільно, згоди щодо розміру аліментів на утримання дітей сторонами не досягнуто, з відповідача аліменти підлягають стягненню в судовому порядку.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2ст. 51 Конституції України, обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Положеннями ст. 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов»язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. 3ст. 181 Сімейного кодексу Україниза рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 1ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Вказані норми матеріального права встановлюють обов'язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення повноліття з урахуванням істотних обставин, що можуть впливати на розмір такого утримання, і це повинно бути доведено сторонами спору належними та допустимими доказами.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 900 грн. на кожну дитину не є обґрунтованими.

При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню на користь позивача, суд враховує ті обставини, що батько дитини не отримує постійного доходу.

В судовому засіданні відповідач визнав позов частково, згоден сплачувати аліменти в сумі 500,00 грн. на кожну дитину, але Сімейним кодексом регулюється розмір та порядок стягнення аліментів, що становить на одну дитину 1/4, на двох дітей 1/3, на трьох і більше дітей 1/2 заробітку (доходу) платника аліментів (сума аліментів не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів), але не може бути менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а отже мінімальний розмір аліментів на двох дітей в частці становить 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, а це враховуючи прожитковий мінімум на дитину до 6 років, який на момент розгляду справи складає 1426,00 грн., сума аліментів на ОСОБА_4 має бути не менше ніж 475,33 грн.., прожитковий мінімум на дитину від 6 до 18 років на момент розгляду справи складає 1777 гривен, а отже мінімальний розмір аліментів на ОСОБА_3 має бути не менше ніж 592,33 грн.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2ст. 182 СК України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 4928 від 17.05.2017 року внесені зміни до ст. 182 СК України, якими передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За правилами ч. 1ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до положень ч. 1ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Рішення в частині стягнення аліментів з відповідача в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Згідно з правилами ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. ст. 11, 60, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 592,00 грн., ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, в розмірі 500,00 грн. щомісяця, з індексацією, відповідно до закону, починаючи з 27 серпня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття, а саме старшою донькою ОСОБА_3 до 13 грудня 2027 року та молодшою донькою ОСОБА_4 до 22 квітня 2029 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Державної судової адміністрації України 640,00 грн. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Компаніївський районний суд Кіровоградської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення, або отримання копії рішення.

Повний текст рішення виготовлено 18.09.2017.

Суддя В.С. Червонописький