Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/2332/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

15 вересня 2017 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

при секретарі Кондра Ю.Ю.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 18 квітня 2017 року звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Посилався на те, що 27 листопада 2016 року відповідачем були спричинені йому тяжкі тілесні ушкодження, вина відповідача встановлена вироком суду, який вступив в законну силу.

Також вказував, що кримінальним правопорушенням йому завдано матеріальної шкоди на суму 2015,73 грн. та спричинено моральні страждання.

Просив суд в поданій до суду позовній заяві стягнути з відповідача на його користь 2015,73 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 60000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_5 2015,73 грн. на відшкодування завданої матеріальної шкоди та 60000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнавали частково в частині відшкодування моральної шкоди на суму 1000 грн.

Суд, заслухавши пояснення та обґрунтування представника позивача, відповідача та представника відповідача, дослідивши зібрані в справі докази, матеріали справи № 552/1093/17, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 27.11.2016 року о 17-00 год. ОСОБА_2, знаходячись в стані алкогольного спяніння прийшов до своєї колишньої дружини ОСОБА_6 за адресою: м.Полтава, вул. Черешнева, 3, де в цей час знаходився її знайомий ОСОБА_4 Побачивши його, ОСОБА_2 влаштував сварку з ОСОБА_6, лаявся, ображав. З метою захисту та припинення протиправної поведінки ОСОБА_2 ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_2 та штовхнув його в груди, внаслідок чого той не втримав рівновагу і впав. Після цього ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_2 з метою допомогти йому підвестися. Однак, 27.11.2016 року близько 17-40 год. ОСОБА_2, лежачи на підлозі в будинку № 3 по вул. Черешнева в м. Полтаві, умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_4, завдав один удар ножем в ділянку правої нижньої кінцівки ОСОБА_4, чим спричинив йому колото-різану рану правої гомілки з пошкодженням великогомілкової артерії, що призвело до крововтрати та розвитку геморагічного шоку 1 ступеню, підшкірної гематоми правої гомілки, яка згідно висновку експерта №112 є тяжким тілесним ушкодженням за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Вироком Київського районного суду м. Полтави від 07 березня 2017 року, який вступив в законну силу, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України і призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом 2 років не вчинить нового злочину.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Вироком Київського районного суду м. Полтави від 07 березня 2017 року встановлені зазначені вище обставини щодо протиправних дій відповідача ОСОБА_2, тому відповідно до ст. 61 ЦПК України вони не підлягають доказуванню.

Згідно ч. 7 ст. 128 Кримінального процесуального кодексу України, особа, яка не предявила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право предявити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_4 внаслідок отриманих тілесний ушкоджень дійсно перебував на стаціонарному лікуванні, внаслідок вчиненого кримінального правопорушення вимушений був придбавати ліки.

Наданими до суду квитанціями документально підтверджено придбання позивачем ліків на суму саме 2015,78 грн., тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди є повністю обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 2015,78 грн. на відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Посилання представника відповідача в судовому засіданні на ту обставину, що в межах кримінального провадження за позовом прокурора було з відповідача стягнуто витрати на стаціонарне лікування позивача не спростовують обґрунтованість вимог позивача про відшкодування матеріальної шкоди, оскільки вироком суду відшкодовано витрати на стаціонарне лікування ОСОБА_4 понесені державою, а не самим потерпілим.

Відсутність в матеріалах цивільної справи медичної документації на імя ОСОБА_4 з відповідними призначеннями медичних препаратів, які були придбані позивачем згідно з наданими до суду квитанціями, не може бути оцінено судом як підстава для відмови в задоволенні вимог в цій частині. При цьому суд виходить з того, що отримані позивачем тілесні ушкодження в будь-якому випадку передбачали необхідність лікування позивача та понесення ним витрат на придбання медичних препаратів.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Як встановлено судом, в результаті протиправних дій відповідача, позивачу спричинено тяжкі тілесні ушкодження.

У звязку з ушкодженням здоровя позивачу спричинені моральні страждання, оскільки було порушено його нормальні життєві звязки через неможливість продовження активного громадського життя, що знаходиться в прямому причинному звязку з протиправними діями відповідача.

Суд, враховуючи ступінь вини відповідача, його щире каяття та його пропозиції відшкодувати шкоду позивачу ще на стадії досудового розслідування, стан здоровя позивача та його поведінку, оцінює моральні страждання позивача в розмірі 9 000 грн. та приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_4 9000 грн. в рахунок відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, враховує характер та обсяг страждань позивача. Окрім того, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб позивача, як потерпілого від злочину, і не повинен призводити до його збагачення.

Суд, при визначенні розміру моральної шкоди, завданої позивачу, не приймає до уваги висновок експерта № 112 від 04 серпня 2017 року за результатами судово-психологічної експерти з наступних підстав.

У висновку експертизи № 112 від 04 серпня 2017 року розрахунки грошової компенсації за спричинену моральну шкоду, завдану позивачу, є лише науково-практичною рекомендацією для визначення характеру та ступеня моральних страждань з урахуванням індивідуально-особистісних властивостей підекспертного і суб'єктивних наслідків зазначеної ситуації, ці висновки носять ймовірний характер.

З наданого до суду висновку вбачається, що як до суду, так і експерту, позивач ОСОБА_4 надавав недостовірні відомості, зокрема, про наявність у нього малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, що дитина знаходиться на його утриманні, хоча судом встановлено, що позивачем надано до суду копію свідоцтва про народження дитини (а.с. 13) з внесеними до неї завідомо недостовірними даними.

Вирішуючи спір по суті та визначаючи розмір компенсації моральної шкоди саме в розмірі 9000 грн. суд виходить з оцінки доказів в їх сукупності з дотриманням принципів належності та допустимості.

Також з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1280 грн. (за вимоги про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 640 грн. та за вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 640 грн.).

Витрати позивача, понесені на оплату судової експертизи, не підлягають йому відшкодуванню, оскільки при вирішенні справи судом її оцінено критично, вона не покладена в основу судового рішення.

Керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 2015 грн. 78 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, 9 000 грн. на відшкодування моральної шкоди., а всього 11015 грн. 78 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1280 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя /підпис/ ОСОБА_8

Суддя Н.Л.Яковенко

15.09.2017