Справа № 159/1518/17 Головуючий у 1 інстанції: Панасюк С.Л.
Провадження № 22-ц/773/1208/17 Категорія: 81 Доповідач: Русинчук М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Русинчука М.М.,

суддів - Матвійчук Л.В., Здрилюк О.І.,

з участю: секретаря - Лимаря Р.С.,

боржника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за поданням старшого державного виконавця Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Веселухи Ю.В. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_1 на ухвалу Ковельського міськрайонного суду від 27 червня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Старший державний виконавець Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції (далі - Ковельський МВДВС ГТУЮ) у Волинській області Веселуха Ю.В. звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1, яке мотивоване тим, що на виконанні у Ковельському МВДВС управління юстиції перебуває виконавче провадження № 51058692 від 10.05.2016 року з примусового виконання виконавчого листа, виданого 12.04.2016 року Ковельським міськрайонним судом по справі № 159/352/16-ц про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Погулянка Любешівського району на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з 20.01.2016 року і до досягнення дитиною повноліття та виконавче провадження № 34657812 від 06.07.2011 року з примусового виконання виконавчого листа, виданого 21.04.2011 року Ковельським міськрайонним судом по справі № 2-589/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з 24.03.2011 року і до досягнення дитиною повноліття.

Зазначає, що боржник самостійно рішення суду не виконує. Грошові кошти на утримання дітей не виплачує. Факт несплати аліментів підтверджується матеріалами виконавчого провадження. Згідно з розрахунком заборгованості, який проведено державним виконавцем, за період з 20.01.2016 року по 31.03.2017 року утворилась заборгованість на суму 5197,55 грн. за виконавчим листом № 159/352/16-ц та станом на 31.03.2017 року утворилась заборгованість на суму 34929,03 грн. за виконавчим листом № 2-589/11.

З метою виконання рішення суду державним виконавцем було здійснено розшук доходів та майна боржника, на які можливо звернути стягнення за виконавчим документом, а саме шляхом направлення запитів у територіальний сервісний центр 0742, в Ковельський міськрайонний центр зайнятості, в Державну інспекцію сільського господарства у Волинській області.

Одночасно було зроблено запит в Ковельський РВ УДМС України у Волинській області щодо наявності у даної особи закордонного паспорта для виїзду за межі території України.

Згідно отриманих відповідей на запити, за боржником, трактори, тракторні причепи та інші самохідні машини за боржником не зареєстровані, боржник не звертався за сприянням у працевлаштуванні в Ковельський міськрайонний центр зайнятості, на обліку як зареєстрований безробітний в Ковельському міськрайонному центрі зайнятості не перебуває, транспортні засоби за боржником не зареєстровані.

Боржник неодноразово викликався у відділ ДВС для сплати аліментів, попереджався про необхідність працевлаштування з метою виплати коштів на утримання неповнолітніх дітей, а також про кримінальну відповідальність у випадку несплати боргу - виклики державного виконавця: від 12.06.2014 року вих. №12023/20; від 11.05.2016 року вих. №10825/18; від 17.10.2016 року вих. №24667/04-39/18; від 18.11.2016 року вих. №26184/04-39/18; від 22.12.2016 року вих. №27860/04-39/18; 02.03.2017 року вих. №55264/18; від 16.03.2017 року вих. № 6641/20.

Державний виконавець вказує на те, що поведінка боржника свідчить про ухилення від виконання ним своїх зобов'язань по сплаті заборгованості за виконавчими документами, а тому з метою недопущення уникнення боржником відповідальності за невиконання рішень суду, просив суд тимчасово обмежити боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання ним своїх зобов'язань, покладених на нього судовими рішеннями про стягнення аліментів.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 27.06.2017 року подання старшого державного виконавця Ковельського МВДВС ГТУЮ у Волинській області Веселухи Ю.В. задоволено.

Тимчасово обмежено громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань, покладених на нього рішенням Ковельського міськрайонного суду від 12.04.2016 року по справі № 159/352/16-ц про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Погулянка Любешівського району на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з 20.01.2016 року і до досягнення дитиною повноліття та рішенням Ковельського міськрайонного суду від 06.07.2011 року по справі № 2-589/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з 24.03.2011 року і до досягнення дитиною повноліття.

Виконання ухвали покладено на Державну прикордонну службу України.

В апеляційній скарзі боржник ОСОБА_1, покликаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив оскаржувану ухвалу суду скасувати і постановити нову, якою в задоволенні подання державного виконавця відмовити.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а оскаржувана ухвала місцевого суду зміні, виходячи з таких мотивів.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п. 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Згідно з ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Судом встановлено, що боржник ОСОБА_1 не виконує рішення суду про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з 20.01.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, у зв'язку з чим утворилась заборгованість по аліментах за період з 20.01.2016 року по 31.03.2017 року в сумі 5197,55 грн. та рішення суду про стягнення з нього на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з 24.03.2011 року і до досягнення дитиною повноліття, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 31.03.2017 року в сумі 34929,03 грн. (а.с.5-8).

Судом також встановлено, що з метою виконання рішень суду державним виконавцем було здійснено розшук доходів та майна боржника, на які можливо звернути стягнення за виконавчими документами, проте згідно отриманих відповідей на запити, за боржником трактори, тракторні причепи та інші самохідні машини не зареєстровані, боржник не звертався за сприянням у працевлаштуванні в Ковельський міськрайонний центр зайнятості, на обліку як зареєстрований безробітний в Ковельському міськрайонному центрі зайнятості не перебуває, транспортні засоби за боржником не зареєстровані (а.с.10, 17).

Боржник неодноразово викликався у відділ ДВС для сплати аліментів, попереджався про необхідність працевлаштування з метою виплати коштів на утримання неповнолітніх дітей, а також про кримінальну відповідальність у випадку несплати боргу - виклики державного виконавця: від 12.06.2014 року вих. №12023/20; від 11.05.2016 року вих. №10825/18; від 17.10.2016 року вих. №24667/04-39/18; від 18.11.2016 року вих. №26184/04-39/18; від 22.12.2016 року вих. №27860/04-39/18; 02.03.2017 року вих. №55264/18; від 16.03.2017 року вих. №6641/20 (а.с.12-17-19).

Вироком Ковельського міськрайонного суду від 23.12.2014 року ОСОБА_1 був засуджений за ч. 1 ст. 164 КК України за злісне ухилення від сплати аліментів на користь ОСОБА_5 (а.с.21-22).

В даній справі судом встановлено, що незважаючи на вирок суду та вжиті державним виконавцем заходи щодо виклику та попередження боржника про відповідальність за невиконання рішень суду, останній заборгованості з аліментів не погасив, що свідчить про свідоме невиконання та ухилення від виконання своїх обов'язків, покладених на нього судовими рішеннями, у зв'язку з чим прийшов до висновку про тимчасове обмеження його у праві виїзду за межі України.

Проте, повністю погодитись з таким висновком місцевого суду колегія суддів не може, з огляду на наступне.

Як вбачається із довідки-розрахунку виконавчої служби від 24.04.2017 року (а.с.8) вбачається, заборгованість боржника по аліментах за період з 24.03.2011 року по 31.03.2017 року, які стягуються з нього на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, на підставі виконавчого листа, виданого Ковельським міськрайонним судом по справі № 2-589/11, становить 34929,03 грн. Боржник ОСОБА_1 після засудження його на підставі вироку суду за злісне ухилення від сплати аліментів на користь ОСОБА_5 жодних погашень наявної у нього заборгованості не здійснював, що як правильно вважав суд, свідчить про свідоме ухилення від виконання покладених на нього обов'язків за судовим рішенням по цій справі.

В той же час, з іншої довідки-розрахунку виконавчої служби від 24.04.2017 року вбачається, що боржником ОСОБА_1 за період з 20.01.2016 року по 31.03.2017 року по виконавчому листу, виданому Ковельським міськрайонним судом 12.04.2016 року по справі № 159/352/16-ц, про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, на погашення 7193,55 грн. заборгованості по аліментах було сплачено 1996 грн. (а.с.7). Отже, дана обставина не може свідчити про свідоме ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього цим судовим рішенням.

Місцевий суд вказаної обставини при постановленні оскаржуваної ухвали не врахував, та прийшов до передчасного висновку, що боржник ухиляється від виконання своїх зобов'язань по обох судових рішеннях, що не відповідає встановленим обставинам справи, у зв'язку з чим колегія суддів приходить до висновку, що із резолютивної частини оскаржуваної ухвали слід виключити висновок суду про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням Ковельського міськрайонного суду від 12.04.2016 року по справі № 159/352/16-ц про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Погулянка Любешівського району на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з 20.01.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

При цьому слід залишити таке обмеження за невиконання іншого рішення Ковельського міськрайонного суду від 06.07.2011 року по справі про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, до погашення ним заборгованості в розмірі 34929,03 грн., а не до виконання зобов'язань за цим рішенням, яким присуджено стягувати з названого боржника періодичні платежі до досягнення дитиною повноліття, у зв'язку з чим виконання цього обов'язку не можна забезпечити одноразовим платежем.

Внаслідок невиконання ОСОБА_1 цього рішення суду утворилась заборгованість в розмірі 34929,03 грн., яка з часу ухвалення згаданого вище вироку і по даний час ним не погашена, тому на думку колегії суддів, боржника у праві виїзду за межі України слід тимчасово обмежити до погашення цієї заборгованості за вказаним судовим рішенням, а не як помилково зазначив місцевий суд до виконання боржником своїх зобов'язань за цим рішенням, що в даному випадку має суттєве значення.

Отже, з врахуванням наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана в даній справі ухвала місцевого суду, як така, що в неповній мірі відповідає обставинам справи, в означених частинах підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312-315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу боржника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Ковельського міськрайонного суду від 27 червня 2017 року в даній справі змінити, виклавши абзац другий її резолютивної частини в такій редакції:

«Тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, у праві виїзду за межі України до погашення ним заборгованості в сумі 34929,03 грн. по аліментах, які стягуються за рішенням Ковельського міськрайонного суду від 06.07.2011 року по справі № 2-589/11, яким постановлено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з 24.03.2011 року і до досягнення дитиною повноліття».

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: