Справа № 469/974/17
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

15 вересня 2017 року Березанський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді Старчеус О.П.

при секретарі судового засідання Якубець С.В.

за участю: позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Березанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Березанської селищної ради про визнання права власності, -

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 12.07.2017р. звернулися до Березанського районного суду з зазначеним позовом, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько - ОСОБА_3, який проживав по АДРЕСА_1 та після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1. Заповіту на випадок смерті батько не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька є його дружина ОСОБА_4 - мати позивачів та позивачі - як діти покійного, які своєчасно звернулися до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини, а мати позивачів подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_1, але свідоцтва про право на спадщину за законом на успадковані позивачами частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами видані позивачам не були, оскільки видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться після подання правовстановлюючих документів, а свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок, яке було видано спадкодавцю 12.01.1974р. Березанською селищною радою, не містить підпису голови селищної ради та печатки селищної ради і хоча будинок зареєстрований у органах БТІ за покійним батьком, що підтверджується довідкою Березанської філії ММБТІ, факт реєстрації не є підставою для прийняття нотаріусом документу, оформленого неналежним чином. На той час рішення про оформлення права власності на будинок, відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966р. (втратила чинність 13.12.1995р.), приймалось виконкомом відповідної ради народних депутатів, після винесення рішення виконкомом видавалося власнику свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок за встановленою формою. В свідоцтві про право власності, яке видано колгоспному двору, вказується, що будинок належить колгоспному двору і зазначається голова цього двору (п.18 Інструкції). Відповідно до додатку 1 до вищевказаної Інструкції свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок є документом, на підставі якого проводиться реєстрація будинків органами БТІ. Із форми свідоцтва вбачається, що воно повинне містити посаду і прізвище керівника органу, яким видане свідоцтво, підпис керівника та печатку органу, яким видане свідоцтво. 03.12.2012р. втратив чинність наказ Мінюсту України №7/5 від 07.02.2002р., яким було затверджено Тимчасове положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, у зв'язку з чим органи місцевого самоврядування втратили повноваження щодо оформлення та видачі свідоцтв про право власності на нерухоме майно. На теперішній час діє Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою КМ України від 25.12.2015р. за №1127. Але вони не можуть надати необхідні документи для реєстрації права, так як власник майна помер, а вони є неналежними заявниками. Окрім того, Березанська селищна рада не веде по господарські книги по смт. Березанка, також діючим законодавством не передбачена така підстава для реєстрації права власності, як рішення виконкому органу місцевого самоврядування. Тому їм було рекомендовано звернутися до суду із заявою про визнання права власності на нерухоме майно. Посилаючись на ст.328 ЦК України позивачі просять: визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3, а за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частки житлового будинку загальною площею 80,9 кв.м., основною (житловою) площею 54,9кв.м. з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги уточнила та просила визнати за нею та за позивачем ОСОБА_2 право власності по ? частки житлового будинку за кожним.

Позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача - Березанської селищної ради в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнав.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З свідоцтв про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 вбачається, що їх батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.10,11).

З витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища вбачається, що 07.08.1993р. в Березанському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_1, про що зроблено актовий запис №35, після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_1 (а.с.33).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_3 від 05.05.1999р. (а.с.32), шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис за №24 та дружині залишено прізвище ОСОБА_1.

Свідоцтвом про одруження підтверджено, що 27.10.1999р. в відділі реєстрації актів громадянського стану Березанського району Миколаївської області ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 і після укладення шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_1 (а.с.12).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березанського РУЮ у Миколаївській області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.13).

З свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Березанською селищною радою 12.01.1974р. на підставі рішення виконкому Березанської селищної ради №4 від 11.01.1974р. вбачається, що жилий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 належить голові колгоспного двору ОСОБА_3. На свідоцтві відсутній підпис голови селищної ради та печатка. Зазначене свідоцтво зареєстровано в Березанській філії ММБТІ в реєстровій книзі за №249 (а.с.15).

На ім'я ОСОБА_3 11.06.2017р. виготовлено технічний паспорт на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 (а.с.16-20).

З повідомлення Березанської філії ММ БТІ вбачається, що згідно інвентаризаційної справи власність на об'єкт нерухомого майна, а саме: житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_3 /реєстраційна книга №2 р№249/ (а.с.21).

З матеріалів спадкової справи вбачається, що на підставі заяви ОСОБА_4 від 14.01.2014р., зареєстрованої в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за №2, відкрита спадкова справа №2/2014 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3. Своєю заявою ОСОБА_4 відмовилася від спадщини, яка залишилася після смерті її чоловіка ОСОБА_3 та від виділу їй ? частки майна (а.с.41,72). Заяви про прийняття спадщини після смерті померлого батька 14.01.2014р. написали ОСОБА_2 (а.с.49) та ОСОБА_1 (а.с.54), які 12.10.2016р. отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку земельної ділянки площею 9,7870га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кожний (а.с.84,86).

Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

03.12.2012р. наказ Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 , яким було затверджено Тимчасове положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, у зв'язку з чим органи місцевого самоврядування втратили повноваження щодо оформлення та видачі свідоцтв про право власності на нерухоме майно.

Відповідно до п.43 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015р. за №1127, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р. та розташовані на території сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених пунктом 42 цього Порядку, можуть бути подані:

1) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташований об'єкт нерухомого майна, у тому числі рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність чи відомості про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність з погосподарської книги;

2) виписка з погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений, - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою.

Судом встановлено, що надати зазначені документи позивачі не можуть, оскільки власник нерухомого майна помер, а позивачі є неналежними заявниками. Крім того, Березанською селищною радою не ведуться погосподарські книги по смт. Березанка.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст.1261 ЦК України позивачі є спадкоємцями за законом першої черги, які своєчасно звернулися із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, тому відповідно до вимог ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України вони вважаються такими, що прийняли спадщину, до складу якої входять, згідно зі ст.1218 ЦК України усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Оскільки у позивачів відсутній документ, що підтверджує право власності спадкодавця на житловий будинок (на наданому для огляду свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок відсутній підпис голови селищної ради та печатка селищної ради), тобто наданий документ не відповідає вимогам чинного законодавства, на підставі п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, згідно якого видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку приватним нотаріусом позивачу відмовлено, та роз'яснено право на звернення для вирішення даного питання до суду (а.с.12).

Відповідно до ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Зважаючи на те, що позивачі, як спадкоємці першої черги за законом, які прийняли в установлений Законом строк спадкове майно, не можуть в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу у спадкодавця оформити належним чином своє право на спадковий житловий будинок, вони мають право набути право власності на спадкове майно на підставі ст.328 ЦК України шляхом захисту свого права відповідно до ст.3 ЦПК України.

Тому вимоги позивачів щодо визнання права власності по ? частки житлового будинку за кожним, підлягають задоволенню.

Таким чином, визнання представником відповідача пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.174,215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Березанської селищної ради про визнання права власності задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2 право власності на 1/2 частку житлового будинку загальною площею 80,9 кв.м., основною (житловою) площею 54,9 кв.м. з по господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 за кожним, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Березанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подавати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: