Провадження № 2-о/263/936/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2017 року м. Маріуполь Донецької області

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Шевченко О.А., при секретарі Пахніц О.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, заінтересовані особи ОСОБА_3, Центральний районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення факту народження. В обґрунтування вимог зазначив, що ОСОБА_2 знаходячись на тимчасово окупованій території в м. Донецьк Донецької області, у Донецькій центральний міській клінічній лікарні №9 народила дитину жіночої статі ОСОБА_4. Щодо реєстрації народження дитини він звернувся до Центрального районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану управління юстиції у Донецькій області, але йому було відмовлено. Встановлення факту народження необхідно для отримання свідоцтва про народження.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили здійснити розгляд справи за їх відсутності, підтримали заявлені вимоги у повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, з невідомих суду причин про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Від заінтересованої особи Центрального районного у м. Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області до суду надійшла письмова заява із проханням розглянути справу у відсутність його представника, при вирішенні питання за заявленими вимогами покладається на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що заявлені вимоги про встановлення факту народження дитини підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно наданого суду медичного свідоцтва про народження № 160 від 07.03.2017 року виданого медичним закладом у м. Донецьк, ОСОБА_2, 07.03.2017 року народила дівчинку.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення необхідно заявнику для отримання документів, які посвідчують народження дитини.

Відповідно дост.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Згідно ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

Згідно ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 рок, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Відповідно до ч.3, ч.4 ст. 257-1 ЦПК України, у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Згідно листа Центрального районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану № 799/15.2-106 від 31.08.2017, подані документи для державної реєстрації народження дитини жіночої статті, народженої 07.03.2017 року у матері ОСОБА_2, видані на території, де органи влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, в зв'язку з чим у реєстрації відмовлено.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_2 у шлюбі не перебуває.

Як вбачається з заяви матері та батька дитини про визнання батьківства від 08.08.2017 року, складеним у м. Маріуполь Донецької області, засвідченої приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу, ОСОБА_3 визнав себе батьком ОСОБА_4, яка народилась 07.03.2017 року у ОСОБА_2. ОСОБА_2, мати ОСОБА_4 підтвердила, що ОСОБА_3 є його батьком. Відповідно до ст. 126 СК України просили внести відомості про батька до актового запису про народження їх дитини, по батькові просили вказати за власним іменем батька ОСОБА_5, та присвоїти їй прізвище батька ОСОБА_3.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, 07.03.2017 року народила дитину дівчинку (дочку) ім'я якої визначено як ОСОБА_4, про що було видане медичне свідоцтво про народження, яке відповідно до ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є недійсними і не створюють правових наслідків.

Отже, з огляду на зміст вказаних норм матеріального та процесуального права слід дійти висновку, що факт народження дитини є підставою для виникнення особистих прав фізичних осіб, які у цій справі полягають у державній реєстрації акту цивільного стану, зокрема визнання державою факту народження дитини у громадян України, а рішення суду про таке встановлення є лише підставою для видачі свідоцтва, що його видає орган державної реєстрації актів цивільного стану.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 256-259 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

ОСОБА_2 ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, заінтересовані особи ОСОБА_3, Центральний районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, народила дочку 07 березня 2017 року та зареєструвати народження дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зазначивши батьками: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та згідно нотаріально засвідченої заяви ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, (громадян України), вказавши місце народження дитини: місто Донецьк.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено в загальному порядку, апеляційна скарга на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: О.А. Шевченко