Справа № 304/161/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

06 вересня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Джуги С.Д. і Мацунича М.В.,

при секретарі: Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на ухвалу Перечинського районного суду від 01 червня 2017 року за заявою ОСОБА_2 про відстрочку виконання судового рішення у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Перечинського районного суду від 01 червня 2017 р. заяву ОСОБА_2 задоволено: відстрочено виконання рішення Перечинського районного суду від 16 травня 2016 р. у справі за позовом ТзОВ «Кредитні ініціативи» (надалі - Товариство) до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості на шість місяців, а саме: до 01 грудня 2017 р.

Товариство просить скасувати цю ухвалу та відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про відстрочку виконання рішення суду. Доводить про порушення норм матеріального та процесуального права. Указує, що суд першої інстанції не обґрунтував наявність підстав, передбачених ст. 373 ЦПК України, для відстрочки виконання рішення суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність достатніх підстав для задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала - скасуванню із постановленням нової ухвали по суті питання, із таких мотивів.

Як видно з матеріалів справи, заочним рішенням Перечинського районного суду від 16 травня 2016 р. позов Товариства задоволено: стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства заборгованість за договором про іпотечний кредит від 20 грудня 2007 р. у розмірі 469 967,43 грн. і судовий збір у розмірі 7 049,51 грн. (а.с.57-59).

У травні 2017 р. ОСОБА_2 подав заяву про відстрочення виконання рішення суду від 16.05.2016 р. у справі № 304/161/16-ц на 6 місяців (а.с.68-77). На обґрунтування заяви зазначив, що не має можливості на цей час виконувати рішення суду, оскільки відбуває на заробітки. У той же час, продаж майна, на який поширюється мораторій, позбавить його єдиного нерухомого майна.

Згідно з положеннями ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об'єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

За загальними правилами судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян, а державна виконавча служба як єдиний орган примусового виконання судових рішень зобов'язана вжити всіх необхідних заходів для його виконання.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 26 грудня 2003 року N 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 373 ЦПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що предметом прилюдних торгів (які проводяться на виконання рішення Перечинського районного суду від 16 травня 2016 р.) виступає об'єкт незавершеного будівництва (житловий будинок) площею 195,64 кв. м, а інше нерухоме майно у заявника відсутнє. Окрім того, ОСОБА_2 зареєструвався як фізична особа-підприємець, орендує автомобіль, тобто вживає всіх можливих заходів для погашення існуючої заборгованості.

Обґрунтовуючи задоволення заяви ОСОБА_2 про відстрочку виконання рішення суду, суд першої інстанції керувався не тільки ст. 373 ЦПК України, але і Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Указаний закон застосовується тоді, коли предметом спірних правовідносин є звернення стягнення на предмет іпотеки, а не відстрочка виконання рішення суду в контексті ст. 373 ЦПК України.

У зв'язку з цим висновок суду про те, що наявність у заявника єдиного житла (яке є предметом продажу прилюдних торгів на виконання рішення суду) дає підстави для відстрочки виконання рішення суду, є неправильним і суперечить нормам матеріального права та обставинам справи.

Посилання суду першої інстанції як на підставу відстрочки виконання рішення суду на те, що заявник зареєструвався як фізична особа-підприємець, орендує автомобіль, тобто вживає всіх можливих заходів для погашення існуючої заборгованості, не узгоджується із вимогами ст. 373 ЦПК України як підстава для відстрочки виконання рішення суду.

Тобто, суд не врахував положення ст. 373 ЦПК України та не навів обставин, які мають характер особливих або виняткових, не зазначив належних доказів на підтвердження складного збігу обставин, чи наявності такого майнового стану, який би давав підстави для відстрочки виконання рішення суду відповідно до ст. 373 ЦПК України.

Суд належним чином не перевірив наявність передбачених законом підстав для відстрочки виконання рішення суду, а обставини, на які послався суд, не можуть вважатися достатніми й винятковими та такими, що утруднюють виконання рішення у розумінні ст. 373 ЦПК України.

У контексті наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив ухвалу з порушенням норм процесуального права, в зв'язку з чим така відповідно до вимог ст. 312 п.2 ЦПК України підлягає скасуванню із постановленням нової про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 про відстрочку виконання рішення.

Керуючись п.2 ч.2 ст. 307, п.2 ч.1 ст. 312, ст. 313, п.6 ч.1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319, 324 ч.1 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити. 2. Ухвалу Перечинського районного суду від 01 червня 2017 року скасувати. 3. У задоволенні заяви ОСОБА_2 про відстрочку виконання рішення Перечинського районного суду від 16 травня 2016 року (справа № 304/161/16-ц) відмовити. 4.Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: