"11" вересня 2017 р.
О К Р Е М А Д У М К А
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Калуського міськрайонного суду від 23 травня 2017 року.
Відповідно до ст. 19 ЦПК України суддя, не згодний з рішенням, може письмово викласти свою окрему думку. Цей документ не оголошується в судовому засіданні, приєднується до справи і є відкритим для ознайомлення.
За обставинами справи позивач звернулася з даним позовом та просила ухвалити рішення про розірвання спадкового договору від 09 грудня 2016 року, укладеного між нею та онуком ОСОБА_3
Заявлені вимоги ОСОБА_1 обґрунтувала тим, що проживає у АДРЕСА_1. У зв'язку з похилим віком потребує догляду та належної допомоги, розуміння та співчуття з боку близьких. За вимушених обставин 09 грудня 2016 року між нею та онуком ОСОБА_2 було укладено спадковий договір, згідно якого передає після своєї смерті у власність відповідачу належну їй на праві власності однокімнатну квартиру за умови виконання набувачем обов'язків, що передбачені пунктом 6 спадкового договору.
З часу укладення договору онук не виконує покладені на нього спадковим договором обов'язки, оскільки у січні 2017 року поїхав на роботу за кордон.
Позивач вважає, що відповідач невиконанням обов'язків за договором порушив його умови, що стало підставою для звернення до суду.
Рішенням Калуського міськрайонного суду від 23 травня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, просила його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Апелянт у скарзі зазначала, що судом ухвалено рішення на підставі показів свідків, копій фіскальних чеків на придбання продуктів харчування та товарних чеків на придбання ліків, які, на думку суду, свідчать про виконання спадкового договору, оскільки відповідач не брав на себе зобов'язання цілодобово знаходитись біля позивача, а тільки забезпечувати купівлю продуктів харчування, ліків, забезпечувати прибирання в квартирі та надавати медичну допомогу. Однак, при ухваленні рішення судом не враховано того, що свідки є родичами відповідача, з якими вона знаходиться у неприязних відносинах.

Крім того, в судовому рішенні зазначено, що представник відповідача, яка є дружиною відповідача, ОСОБА_4 на прохання чоловіка здійснювала догляд за нею, у зв'язку з тим, що онук перебуває на роботі за кордоном. Відповідач, який є набувачем за спадковим договором, не виконував розпорядження відчужувача згідно укладеного спадкового договору. ЦК України не передбачає виконання обов'язків за укладеним спадковим договором представниками набувача, не передбачено цього і самим спадковим договором. Судом не враховано, що представник відповідача не є стороною спадкового договору.

Судом встановлено, що 09 грудня 2016 року між ОСОБА_1 та її онуком ОСОБА_2 було укладено спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу Хомин Н.Б. і зареєстрований в реєстрі за № 471 (а.с. 8-9). П.1 договору передбачено, що ОСОБА_1 передає після своєї смерті у власність ОСОБА_2 належну їй на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 6 спірного спадкового договору, за згодою сторін на набувача майна покладаються такі обов'язки: 6.1. щотижнево забезпечувати відчужувачу купівлю продуктів харчування за рахунок її коштів; 6.2. забезпечувати проведення прибирання квартири не менше одного разу на тиждень; 6.3. забезпечувати купівлю відчужувачу ліків та забезпечувати надання медичної допомоги у випадку захворювання за рахунок коштів відчужувача; 6.4. в разі смерті відчужувача поховати її (а.с.8).

Відповідач ОСОБА_2 є онуком позивача ОСОБА_1 За обставинами справи він у суді першої та апеляційної інстанції підтвердив пояснення позивача, що після укладення спадкового договору у січні 2017 року виїхав на роботу до Польщі. Повернувся у серпні цього ж року, а за його відсутності допомогу за договором надавала дружина.

Позивач ОСОБА_1 у засіданні апеляційного суду пояснила, що обов'язки за договором дружина онука ОСОБА_7 надавала протягом січня 2017 року, а з лютого місяця цього ж року повідомила, що її допомоги не потребує. З цього часу проживає одна, з набувачем майна спілкуватись не бажає, родинних стосунків не підтримує і допомоги його більше не потребує.

Відповідач ОСОБА_2 підтвердив зазначені апелянтом обставини, однак переживає за бабу, щоб вона не залишилась ошуканою сторонніми особами через квартиру.

Відповідно до ст. 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Згідно зі ст. 1305 ЦК України набувач у спадковому договорі може бути зобов'язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 9 спадкового договору та ч. 1 ст. 1309 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень.

У даній справі достовірно встановлено, що після укладення спадкового договору від 09 грудня 2016 року відповідач у січні 2017 року виїхав на роботу за межі України і повернувся у серпні цього ж року, тобто фактично зобов'язання за спадковим договором не виконував, тому позивач вправі була ставити питання про розірвання такого договору.

Умовами договору передбачено, що допомогу повинен надавати саме відповідач, як набувач майна і не передбачено передоручення виконання цих обов'язків. Позивач, як сторона даного договору на таке передоручення не погоджувалась.

Отже, за обставинами справи, відповідач не тільки не довів виконання умов договору, а підтвердив його не виконання, тому заявлений позов ОСОБА_6 підлягав до задоволення.

Суддя апеляційного суду

Івано-Франківської області Р.Й. Матківський