АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого: Соколової В.В.,

суддів: Крижанівської Г.В., Немировської О.В.

при секретарі: Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Айбокс Банк» на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 04.04.2017 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Дочірнього підприємства «Спецінвест», ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 04.04.2017 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у вказаній цивільній справі - задоволено.

Накладений арешт на все майно, що належить на праві власності ОСОБА_3, у тому числі на будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку АДРЕСА_1 (кадастровий номер № НОМЕР_1), на якій розташований вказаний житловий будинок, до набрання судовим рішенням по даній справі законної сили.

Накладений арешт на все майно, що належить на праві власності Дочірньому підприємству «Спецінвест», у тому числі на садовий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2, та земельну ділянку, площею 0, 2400 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Гнідин, Садівниче товариство «Калина», надану для ведення садівництва (кадастровий номер № НОМЕР_2), до набрання судовим рішенням по даній справі законної сили.

Накладений арешт на все майно, що належить на праві власності ОСОБА_2.

Справа № 754/3887/17
№ апеляційного провадження:№ 22-ц/796/7997/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Лісовська О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ПАТ «Айбокс Банк» подано апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Заявник зазначає, що накладення арешту на житловий будинок і садовий будинок , згідно ухвали суду від 04.04.2017 порушує права і законні інтереси ПАТ «Айбокс Банк», оскільки фактично спрямоване на перешкоджання реалізації даного нерухомого майна у виконавчому провадженні № 371643666 та у виконавчому провадженні №52200767 та спрямоване на зупинення виконання судових рішень, які набрали законної сили. На підставі викладеного, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і постановити нову, якою відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

В судовому засіданні представник ПАТ «Айбокс Банк» Ходун В.В.підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник ДП «Спецінвест» Семелюк Л.О. заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив залишити ухвалу без змін.

Інші особи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку.

Направлена на адресу позивача ОСОБА_1 судова кореспонденція була повернута поштовим відділенням без вручення. Разом з тим, позивач ОСОБА_1 05.09.2017 ознайомився з матеріалами справи, а 06.09.2017 ним було подано клопотання про відкладення розгляду справи призначеного на 07.09.2017 з підстав перебування у відрядженні, що свідчить про його ознайомлення з датою та часом розгляду справи. Враховуючи, що до клопотання не було долучено документів, які свідчили про перебування позивача саме у відрядження, що клопотання про відкладення розгляду є повторним і саме з підстав перебування позивача за межами м. Києва, а також встановлені процесуальним законом строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, колегією суддів відхилено клопотання позивача про відкладення розгляду справи.

Відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судові повідомлення неодноразово були направлені на вказану позивачем адресу, проте дані про вручення або причини невручення цих повідомлень поштовим відділенням до суду не були направлені. Разом з тим, 09.08.2017 ОСОБА_2 звертався до апеляційного суду з клопотанням про відкладення розгляду справи, що свідчить про його обізнаність про розгляд справи апеляційним судом.

Враховуючи положення ст.ст. 303-1, 305 ЦПК України, а також наявність відкритої інформації про розгляд справи в електронних ресурсах апеляційного суду, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності вказаних осіб.

В судовому засіданні представником ДП «Спецінвест» було заявлено клопотання про залишення апеляційної скарги без розгляду з підстав невідповідності апеляційної скарги вимогам процесуального закону та відсутності повноважень у представника на звернення з апеляційною скаргою. Заява з аналогічними доводами була також подана позивачем ОСОБА_1 через канцелярію суду 06.09.2017. Ухвалою суду занесеною до журналу судового засідання відмовлено у задоволенні вказаних заяв з огляду на наступне. Згідно довіреності представника ПАТ «Айбоксбанк» ОСОБА_8 він наділений повноваженнями вести справи в суді, з усіма правами, які надані законом позивачу, відповідачу, третій особі, включаючи підписання від імені банку та подання заяв, клопотань, зміну підстав та предмету позову, укладення мирової угоди, оскарження рішень суду, заявлення відводів, ознайомлення з матеріалами справ, отримання необхідних документів, тощо. Враховуючи, що даному представнику надані повноваження щодо оскарження рішень суду та підписання від імені банку заяв, то подання ним апеляційної скарги відповідає наданим йому повноваженням. Посилання на невідповідність апеляційної скарги вимогам ЦПК України зумовлені тим, що в судовому засіданні 03.08.2017 було встановлено, що апеляційна скарга не містила даних позивача, що не було враховано при відкритті апеляційного провадження. У зв'язку з цим, особі, яка подала апеляційну скаргу був наданий строк на усунення саме цього недоліку. 07.08.2017 до канцелярії суду була подана апеляційна скарга, яка містила дані позивача. Колегія суддів виходила з того, що ухвалою суду від 17.07.2017 справа була призначена до розгляду в судовому засіданні, відповідно, всі подальші дії у справі вчиняються колегією суддів в судовому засіданні. Виявлений недолік усунутий в строк визначений судом. При цьому права позивача, на порушенні яких він наголошував додержані, а саме він одержав апеляційну скаргу у її первісній редакції, а виявлений недолік носить технічний характер, який не є таким, що унеможливлює розгляд справи по суті. Нові доводи, як на тому наголошують сторони, дана апеляційна скарга не містить, долучені до неї копії документів є ідентичними тим, що були долучені першочергово.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ДП «Спецінвест», ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики у розмірі 300000, 00 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 8106000, 00 грн., а також із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідачів. Заява мотивована тим, що на даний час позивачу стало відомо, що відповідач ОСОБА_3, яка є власником будинку АДРЕСА_1, виставила будинок на продаж. Крім того, садовий будинок НОМЕР_3 у Садівничому товаристві «Калина» у с. Гнідин Бориспільського району Київської області, що належить ДП «Спецінвест», готується до продажу. Такі дії відповідачів свідчать про те, що продаж будинків здійснюється з метою уникнення повернення грошових коштів, а тому невжиття заходів забезпечення позову може утруднути або зробити неможливим у подальшому виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з розміру заявлених позовних вимог та наданих позивачем доказів на підтвердження того, що відповідачі мають намір реалізувати нерухоме майно, та вважав, що заява є обґрунтованою і невжиття заходів забезпечення позову, у разі задоволення позовних вимог, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитись колегія суддів не вважає за можливе.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову на будь-якій стадії процесу, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, як передбачає ч.3 ст.152 ЦПК України.

Згідно з п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб та заборони вчиняти певні дії.

Згідно роз'яснень, викладених в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 6 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» - розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Разом з цим, задовольняючи заяву про забезпечення позову та накладаючи арешт на все майно, що належить відповідачам, суд першої інстанції не перевірив обсяг такого майна, його належність відповідачам і, відповідно, не вбачається можливим здійснення перевірки співмірності застосованих заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами. Таким чином, накладення арешту на все майно відповідачів, без його конктеризації не може вважатися таким, що відповідає принципу співмірності, як то передбачає ч.3 ст.152 ЦПК України.

Слід звернути увагу, що відсутність актуальних даних про належність майна відповідачам також призвела до відсутності інформації про перебування майна, на якому акцентовано як у заяві, так і в ухвалі суду, під забороною відчуження внаслідок укладення договорів іпотеки з іншими особами.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

А отже доводи апеляційної скарги про порушення його прав, як іпотекодержателя застосованими заходами забезпечення позову є обґрунтованими.

З долучених до апеляційної скарги матеріалів вбачається, що застосовані судом заходи забезпечення позову перешкоджають виконанню інших судових рішень, тим самим порушують права особи, яка звернулась з апеляційною скаргою.

Положення п. 5 ч. 1 ст. 152 ЦПК України передбачають можливість зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, якщо боржником оскаржується у судовому порядку виконавчий документ. Положення п.6 цієї норми законодавства передбачаються можливість зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Вказані положення у сукупності з конституційними нормами щодо обов'язковості судових рішень, які набрали законної сили свідчать про те, що заходи забезпечення позову можуть бути направлені на зупинення виконання судового рішення лише у певних випадках, а за загальним правилом не повинні перешкоджати виконанню інших судових рішень.

В даній справі позов пред'явлений щодо стягнення суми заборгованості, а не з приводу оскарження виконавчого документа чи визнання права власності на майно належне відповідачам. Тому застосовані судом заходи забезпечення позову, з огляду також на встановлені обставини не можна визнати обґрунтованими.

Також накладення арешту на все майно підприємства є таким, що перешкоджає веденню господарської діяльності. Хоча представник ДП «Спецінвест» заперечував вказану обставину, проте його доводи зводяться виключно до необхідності здійснення перешкод у реалізації предмета іпотеки. Однак діяльність підприємства не може стосуватися виключно одного об'єкту нерухомості.

А отже доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження. Разом з тим, пред'явлений позов є позовом майнового характеру і може бути забезпечений судом, проте з додержанням встановлених законом принципів.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції постановлена за неповного дослідження доказів, у зв'язку з чим суд дійшов передчасного висновку про накладення арешту на все майно, як вказано в заяві про забезпечення позову.

В розпорядженні апеляційного суду наявні лише виділені матеріали справи, які містять лише копію позову і копію заяви без будь-яких інших документів, що унеможливлює повне і всебічне дослідження всіх обставин. А тому вимога апеляційної скарги про постановлення нової ухвали про відмову у забезпеченні позову відхиляється апеляційним судом.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування постановленої ухвали та передачі питання на новий розгляд до суду першої станції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312- 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Айбокс Банк» - задовольнити частково.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 04.04.2017 - скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: