Провадження № 2-з/761/462/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2017 року суддя Шевченківський районний суд м. Києва Осаулов А.А., розглянувши в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва заяву представника в інтересах позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до малолітньої ОСОБА_3, в особі законного представника ОСОБА_4; Третя особа: приватний нотаріус Гринько Ангеліна Павлівна про визнання заповіту недійсним, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вказаний позов.

Ухвалою від 29.08.2017 року у вказаній цивільній справі відкрито провадження та призначено до розгляду по суті.

Одночасно із позовною заявою до суду представником позивача було подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також будь-яким третім особам, включаючи банки, інші фінансові установи, підприємства всіх форм власності, установами організаціям, іншим юридичним та фізичним особам на території України, та/ або на територіях будь-яких іноземних держав, вчиняти будь-які дії на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.08.2017 року, направлені на перереєстрацію, переоформлення, відчуження в будь-який спосіб права власності на грошові кошти, інші цінності, акції, цінні папери, майнові права, що знаходяться на банківських рахунках в будь-яких банківських або інших фінансових установах як на території України, так і на території будь-якої іноземної держави, які належали та/або були оформлені на ім.»я ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Заяву про забезпечення позову вмотивовано тим, що на даний час в провадженні суду перебуває позовна заява про визнання заповіту недійсним, але ОСОБА_7 до нотаріуса подано заяву про видачу свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя. Стало відомо, що нотаріус видала 28.08.2017 року малолітній ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за заповітом, незважаючи на обізнаність її про судові спори між спадкоємцями. Отримання вказаного свідоцтва надало право відповідачу безперешкодно розпоряджатись належним померлому майном, що є спільною власністю померлого та позивачки. У випадку задоволення позову буде неможливо повернути грошові кошти та інше спадкове майно, зважаючи на реальну загрозу його розтрати та приховування. Вказані обставини зумовлять ускладнення виконання рішення суду в разі задоволення цього позову.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності з ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

У відповідності з ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно із ч. 3 цієї статті забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

За змістом позовної заяви зазначено про необхідність винесення судом рішення про визнання заповіту недійсним у відповідності до вимог ст..ст.203, 215, 229-233 ЦК України.

Як вбачається із матеріалів заяви позивач просить забезпечити позов у визначений ним спосіб без надання жодних доказів того, що в разі невжиття заходів забезпечення може бути утрудненим та неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Між тим, жодних доказів як існування самого оспорюваного у цій справі заповіту, так і виданого на його виконання свідоцтва про право на спадщину суду не надано, що вказує на відсутність підстав для задоволення такої заяви про забезпечення позову.

Більше того, розглядаючи вказані вимоги в межах поданої заяви про забезпечення позову у відповідності до вимог ст.ст..11, 152, 153 ЦПК України суддя вважає за необхідне зазначити, що заборона відповідачам та невизначеному (необмеженому) колу юридичних та фізичних осіб вчиняти дії на підставі виданого свідоцтва про право на спадщину за заповітом вказує на неможливість задоволення такої заяви про забезпечення позову судом, оскільки самостійно визначити коло таких осіб суддя не вправі, тим більше за межами України.

Крім того, із матеріалів заяви вбачається, що представник позивача просить шляхом забезпечення цивільного позову, фактично ухвалити рішення про зупинення дії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вищезазначеної заяви про вжиття заходів забезпечення поданого цивільного позову в повному обсязі.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151 - 153, 209, 210, 293, 294 ЦПК України, , суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника в інтересах позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову від 06.09.2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до малолітньої ОСОБА_3, в особі законного представника ОСОБА_4; Третя особа: приватний нотаріус Гринько Ангеліна Павлівна про визнання заповіту недійсним, - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: