Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1188/17
Провадження №: 2/332/644/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2017 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автостандарт», ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, спричиненої ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

27.04.2017 року до суду звернувся позивач з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автостандарт», ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, спричиненої ДТП. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що в результаті ДТП, а саме зіткнення автомобіля БАЗ 22154, державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5 та який належить ОСОБА_4, право користування належить ТОВ «Автостандарт» та автомобіля AUDI Q7, державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, було заподіяно матеріальних збитків позивачу в розмірі 1024054,39 грн. Позивач просить стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Автостандарт», ОСОБА_4, ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 300000 грн., а також понесені судові витрати суму судового збору в розмірі 3000,00 грн.

В судовому засіданні позивач та його представники підтримали позовні вимоги у повному обсязі, просили їх задовольнити. Крім того зазначили, що до ДТП, а саме 07.06.2016 року відповідальність перед третіми особами за шкоду, заподіяну в наслідок ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу (автомобіля «БАЗ 22154»)була застрахована у ПАТ СК « Оранта-Січ», що підтверджується Полісом № АЕ/98855135, згідно якого його цивільно-правова відповідальність лімітована сумою 100 000 грн. заподіяну майну потерпілого, з франшизою 2000 грн. 25.04.2017 року ПАТ СК «Оранта-Січ» виплатила ОСОБА_3 - 98000 грн. Сума позовних вимог у розмірі 300 000 грн. мотивована сумою матеріальних затрат, понесених на відновлення пошкодженого авто. Крім цього, позивач зазначив, що пошкоджений автомобіль перебуває ще в стані ремонту у приватних автомайстрів у місті Дніпро.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник позовні вимоги не визнали, посилаючись на те, що ТОВ «Автостандарт» є автотранспортним підприємством, яке надає послуги з перевезення пасажирів, в тому числі з використанням автобусу БАЗ 22154, який документально належить ОСОБА_4 та яким володіє ТОВ «Автостандарт», а отже саме воно є особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки і саме його працівником (водієм) була спричинена шкода потерпілому ОСОБА_3, тобто ТОВ «Автостандарт» повинно нести відповідальність перед останнім. ОСОБА_4І, будучи формальним власником автобусу БАЗ 22154, не може нести відповідальність за дії третіх осіб, оскільки на відповідній правовій підставі передала транспортний засіб ОСОБА_6, який в свою чергу передав його ТОВ «Автостандарт», а останній оформив право користування автобусом у відповідності до законодавства.

Представники ТОВ «Автостандарт» позовні вимоги не визнали, обґрунтувавши свою позицію тим, що на момент ДТП та на даний час власником автомобіля БАЗ 22154 є ОСОБА_7 ТОВ «Автостандарт» є неналежним відповідачем, оскільки на час скоєння ДТП, автомобілем БАЗ 22154 на законних підставах керував водій ОСОБА_5, який мав при собі посвідчення водія на право керування цим автомобілем, технічний паспорт, який надав йому ОСОБА_6, якому раніше надала власниця ОСОБА_7 З цих підстав підприємство не є субєктом відповідальності за скоєння ДТП та відповідачем у справі. Крім того зазначили, що 30.05.2014 року між ТОВ «Автостандарт» та ОСОБА_6 укладено договір оренди автомобіля № 28 БАЗ 22154 д.н. НОМЕР_3, згідно п. 3.1.3 орендодавець (ОСОБА_6Б.) зобовязаний у випадку якщо автобус буде обєктом ДТП, всі виплати матеріального та морального характеру виплачує водій, орендодавець (ОСОБА_6Б.), власник (ОСОБА_4І.). На думку представників ТОВ «Автостандарт», СК «ОРАНТА СІЧ» навмисно невірно сплатила позивачу виплату по страховому випадку, оскільки згідно висновку № 25 від 17.03.2017 року про оцінку автомобіля AUDI Q7, державний номер НОМЕР_2: «сумма стоимости восcтановительного ремонта, с учетом значения коэффициента физического износа КТС Сврз = 988624,15 грн. и ВТВ= 37127,83 грн. больше рыночной стоимости С= 867767,44 грн. Установленные факты дают возможность сделать вывод о не целесообразности восстановления КТС с экономической точки зрения, в таком случае материальный ущерб нанесенного владельцу автомобиля AUDI Q7, составляет 867764,44 грн». Посилання позивача на ст. 1194 ЦК України є недоречною, оскільки ця норма не застосовується у випадку, коли автомобіль вважається фізично знищеним. Порядок відшкодування шкоди, повязаної з фізичним знищенням транспортного засобу визначено у статті 30 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно якої, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП.

Відповідач ОСОБА_5 позовні вимоги не визнав, оскільки не вважає себе винним у ДТП, пояснив що перебував у трудових відносинах з ТОВ «Автостандарт» з жовтня 2016 року по березень 2017 року, працював водієм на автомобілі БАЗ 22154 здійснював перевозку пасажирів. З ним було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.

Суд, зясувавши позицію сторін, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи всі надані сторонами докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивiльнiй, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розглядi інших справ, у яких беруть участь тi caмi особи або особа, щодо якої встановлено цi обставини.

Судом встановлено, що 12.12.2016 року о 14-10 годині, ОСОБА_5, керуючи автомобілем НОМЕР_4, на перехресті з круговим рухом по вул. Кияшко та вул. Таганській в м. Запоріжжі, виконуючи поворот ліворуч, не переконався, що це буде безпечним, в наслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_5, під керуванням ОСОБА_3, який рухався зліва від транспортного засобу БАЗ. В наслідок ДТП автомобілі пошкоджено, потерпілих немає.

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.02.17 встановлено, в діях ОСОБА_5 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Власником пошкодженого автотранспортного засобу AUDI Q7 є ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САЕ 225069.

Власником автобуса пасажирського БАЗ 22154 СПГ, д.н. НОМЕР_1 є ОСОБА_4, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АРС 015091.

ОСОБА_4 в 2014 році передала належний їй транспортний засіб - автобус марки БАЗ, модель 22154 СПГ, ОСОБА_6, що підтверджується нотаріально посвідченою довіреністю від 30.05.2014 року та розпискою ОСОБА_6 про те, що він викупив зазначений автомобіль, передавши ОСОБА_4 кошти.

Станом на момент ДТП - 12.12.2016 року та на час розгляду справи, володільцем автобусу є ТОВ «Автостандарт», що підтверджується:

- тимчасовим реєстраційним талоном серії ДАР № 070189 у відповідності до якого, автобус БАЗ, 22154 СПГ, р.н. НОМЕР_6, володільцем є ТОВ «Автостандарт», , талон дійсний до 30.05.2019 року (примітка: попередній держзнак АР 3069 АТ);

- ліцензійною карткою серія АА № 855290, яка оформлена на автобус 05.06.2014 року - одразу після здійснення тимчасової реєстрації за ТОВ «Автостандарт» та отримання згаданого вище талону;

- полісом № АЕ/9485135 від 06.06.2016 року, який підтверджує, що страхувальником відповідальності є ТОВ «Автостандарт», а застрахованим транспортним засобом є автобус марки БАЗ, модель 22154 СПГ, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами)

Y6Р2215407Р000138, номерний знак НОМЕР_6;

- протоколом перевірки технічного стану транспортного засобу № 00589-00108-17 від 18.01.2017 року, яким підтверджено здійснення обов'язкового технічного контролю

транспортного засобу БАЗ 22154 СПГ, держаний реєстраційний номер НОМЕР_6, дата державної реєстрації 03.06.2014 року;

- нотаріально посвідченою довіреністю від 30.05.2014 року, згідно змісту якої, ОСОБА_6 уповноважив ТОВ «Автостандарт» бути представником ОСОБА_7 з питань утримання належним їй на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автобусу марки БАЗ 22154 СПГ, д.н. НОМЕР_1. Довіреність видана з правом страхування, зміни номерних агрегатів і вузлів, повного або часткового переобладнання ТЗ, проходження державного технічного огляду, поїздок за кордон, догляду на митницях.

З огляду на це, судом беззаперечно встановлено, що на момент ДТП ТОВ «Автостандарт» було володільцем транспортного засобу та особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки (ч. 5 ст. 1187 ЦК України) з використанням автобусу БАЗ 22154, за участю якого сталося ДТП 12.12.2016 року та внаслідок якого позивачу ОСОБА_3 було спричинено майнову шкоду.

Судом встановлено, що на момент ДТП відповідач ОСОБА_5 перебував у трудових відносинах із ТОВ «Автостандарт», що підтверджується:

-копією трудової книжки ОСОБА_5 серії БТ-І № 2104937, відповідно до якої (запис № 30) ОСОБА_5 10.10.2016 року було прийнято на роботу у ТОВ «Автостандарт» на посаду водія автотранспортного засобу категорії «Д»; звільнено з підприємства за власним бажанням 20.03.2017 року;

-індивідуальною відомістю про застраховану особу ОСОБА_5 у Пенсійному фонді України форми ОК-5;

-договором про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 10.10.2016 року, укладеним між ОСОБА_5 та ТОВ «Автостандарт».

Під час судового розгляду, представником ТОВ «Автостандарт» було надано в обґрунтування своєї позиції договір оренди автомобіля № 28 БАЗ 22154 д.н. НОМЕР_3, укладений 30.05.2014 року між ТОВ «Автостандарт» та ОСОБА_6. Згідно п. 3.1.3 договору, орендодавець (ОСОБА_6Б.) зобовязаний у випадку якщо автобус буде обєктом ДТП, всі виплати матеріального та морального характеру виплачує водій, орендодавець (ОСОБА_6Б.), власник (ОСОБА_4І.). Ознайомившись із його змістом, суд визнає договір нікчемним правочином на підставі ст.ст. 215, 216, 220, 799 ЦК України, а отже таким, що не має жодних юридичних наслідків. Так, згідно до ч. 2 ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно з ч. 1 ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Суд, при розгляді зазначеної справи, бере до уваги усталену судовому практику з розгляду аналогічних спорів. Так, згідно правового висновку Верховного Суду України у справі № 6-108 викладеного в постанові від 06.11.2013 року, зазначено: «Так, ст. 1187 ЦК України встановлює особливого суб'єкта, відповідального за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України таким суб'єктом є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Не є таким суб'єктом і не несе відповідальності перед потерпілим за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Зазначений висновок узгоджується і з нормою ч. 1 ст. 1172 ЦК України та ч. 2 ст. 1187 ЦК України.

Положення ч. 1 ст. 1188 ЦК України про застосування принципу вини у разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки не скасовує попереднього правила про відповідальність саме власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки (ч. 2 ст.1187 ЦК України).

В такому випадку обовязок по відшкодуванню шкоди покладається на того власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки, з вини водія якого завдана шкода, а не безпосередньо на винного водія».

З урахуванням того, що ОСОБА_5 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Автостандарт», то у відповідності до ст. 1172 ЦК України, за шкоду завдану ОСОБА_3 перш за все повинен нести відповідальність ТОВ «Автостандарт», як роботодавець.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В обґрунтування стягнення з відповідачів 300 000 грн. понесеної матеріальної шкоди, позивач ОСОБА_3 надав суду «Отчёт № 1920 от 10.03.2017 года об оценке стоимости материального ущерба поврежденного транспортного средства» згідно висновків якого, «стоимость материального ущерба, нанесенного владельцу автомобиля НОМЕР_7 в результате повреждения его колесного транспортного средства, на дату оценки 03.03.2017 года принимается в размере рыночной стоимости КТС со сроком эксплуатации как на момент повреждения и составляет 929015,30 грн.

Вказана незалежна оцінка проводилась у відсутності представника ТОВ «Автостандарт», оскільки в судовому засіданні встановлено та підтверджено представником позивача, що до участі у цьому заході помилково запрошувались представники ТОВ «Автостандарт-1».

Згідно з розясненнями п.9 постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 №6 при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обовязку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у звязку із заподіянням шкоди майну.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 зазначив, що пошкоджений автомобіль на даний час перебуває в стані ремонту у приватних автомайстрів у місті Дніпро. Позовні вимоги в сумі 300 000 грн. він визначив приблизно. Позивач ані документально, ані у інший спосіб достовірно не підтвердив суму реальних матеріальних збитків, понесених ним при відновленні пошкодженого автомобіля НОМЕР_7.

З огляду на викладене, позовні вимоги є належним чином не обґрунтованими, у звязку із чим не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автостандарт», ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, спричиненої ДТП відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлений 18.09.2017 року.

Суддя: О.С. Яцун