Справа №491/387/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2017 року Ананьївський районний суд Одеської області

в складі: головуючого Дорош В.В.

при секретарі Гула О. Р.,

за участю позивача по первісному позову (відповідача по зустрічному позову) ОСОБА_1,

представника позивача по первісному позову (відповідача по зустрічному позову) ОСОБА_2,

представників позивача по зустрічному позову ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьєві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 ОСОБА_7 сільської ради Ананьївського району Одеської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування, третя особа ОСОБА_6 районна державна адміністрація Одеської області та зустрічну позовну заяву ОСОБА_8 до ОСОБА_1, ОСОБА_6 ОСОБА_7 сільської ради Ананьївського району Одеської області про поновлення строку для звернення до суду, про визнання заповіту частково недійсним та визнання права на 9/16 частин житлового будинку з господарськими спорудами, третя особа ОСОБА_6 районна державна нотаріальна контора Одеської області, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 21 квітня 2017 року звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що його дід ОСОБА_9 проживав у с. Ананьєві, Третя дільниця (нині село ОСОБА_7) Ананьївського району Одеської області у житловому будинку, який знаходиться по вулиці Шевченко, 234. Вказаний будинок він побудував в 1960 році. Вказане житло являлось його приватною власністю.

Останній на вищезазначений житловий будинок залишив заповіт, котрий посвідчила 15 жовтня 2013 року ОСОБА_6 сільська рада Ананьївського району Одеської області.

21 серпня 2016 року ОСОБА_9 помер. Після його смерті відкрилася спадщина.

Позивач, як спадкоємець за заповітом, звернувся до ОСОБА_6 районної державної нотаріальної контори Одеської області з приводу належного переоформлення спадку, котрий залишився після смерті діда у вигляді житлового будинку, але йому, відповідним листом, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як відсутні правовстановлюючі документи на вищезазначене житло, яке знаходиться по вулиці Шевченко,234 в селі Ананьєві Другому Ананьївського району Одеської області.

В даний час неможливим є отримання інформаційної довідки про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно відносно житлового будинку по вул. Шевченка, 234 в с. Ананьєві Другому Ананьївського району Одеської області.

07 квітня 2017 року Центром надання адміністративних послуг ОСОБА_6 районної державної адміністрації Одеської області позивачу відмовлено в державній реєстрації вищезазначеної нерухомості в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Проведення даної державної реєстрації в теперішній час неможливо, так як ОСОБА_9 є померлою особою. При житті останнього дане житло не проходило державної реєстрації, на законодавчому рівні того часу достатньо було зафіксувати нерухомість по господарчій книзі ОСОБА_6 ОСОБА_7 сільської ради Ананьївського району Одеської області.

03 квітня 2017 року ОСОБА_6 РБТІ виготовлений технічний паспорт на вищезазначений будинок, з якого вбачається, що даний будинок та господарчі споруди біля нього побудовані в 1960-1962 роках, визначена вартість даного житлового будинку зі спорудами, вона становить 98815 гривень.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду по правилам позовного провадження.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його невизнання. Оскільки, за ним, як спадкоємцем за заповітом, не визнається право на вищезазначене житло, він не в змозі розпоряджатись та володіти вищезазначеним житловим будинком з господарчими будівлями та спорудами, то змушений звернутися до суду з даною позовною заявою, оскільки вважає, що має всі підстави для переоформлення вказаного житла у якості спадку на своє ім'я.

Крім нього інших претендентів на спадщину ОСОБА_9 не має.

На підставі вищевикладеного позивач ОСОБА_1 просить визнати за ним, право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок літ.А вартістю 47227 гривень, з господарськими будівлями та спорудами: веранду цегляну літ.а вартістю 8535 гривень, навіс тіньовий літ.а1 вартістю 834 гривні, літню кухню зі шлакоблоків літ.Б вартістю 9529 гривень, сарай саманний літ.В вартістю 7359 гривень, гараж цегляний літ.Г вартістю 6496 гривень, сарай цегляний літ.Д вартістю 1590 гривень, убиральню деревяну літ.Е вартістю 654 гривні, погріб цегляний літ.Ж вартістю 5121 гривня, хвіртку металеву №1 вартістю 399 гривень, ворота металеві №2 вартістю 2149 гривень, огорожа №3 вартістю 2722 гривні, колонку з металевими трубами №4 вартістю 4763 гривні, вимощення цементне «1» вартістю 1437 гривень, загальною вартістю 98815 гривень, які знаходяться в с. Ананьєві Другому, вул. Шевченка, 234, Ананьївського району Одеської області, та належали ОСОБА_9, який помер 21 серпня 2015 року.

До суду 24 травня 2017 року надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_8 до ОСОБА_1, ОСОБА_6 ОСОБА_7 сільської ради Ананьївського району Одеської області про поновлення строку для звернення до суду, про визнання заповіту частково недійсним та визнання права на 9/16 частин житлового будинку з господарськими спорудами, третя особа ОСОБА_6 районна державна нотаріальна контора Одеської області, в якій позивач ОСОБА_8 зазначає, що 21 серпня 2015 року у віці 77 років помер її чоловік, ОСОБА_9 Онисимовим. Вони з ним зареєстрували шлюб в ОСОБА_6 ОСОБА_7 сільській Раді Ананьївського району, Оденської області 10 січня 1963 року, про що свідчить відповідний запис в її паспорті, ксерокопія котрого додається. Після реєстрації шлюбу вони разом з чоловіком без належного оформлення придбали житловий старенький будинок, котрий перебудували і створили своє власне господарство. За законодавством того часу реєстрація права власності здійснювалась лише шляхом запису в погосподарській книзі. З витягів з погосподарських книг по ОСОБА_6 ОСОБА_7 сільраді видно, що їхнє з чоловіком господарство було створене в 1964 році. З цих же витягів видно, що вона є членом даного господарства до теперішнього часу. Зараз реєстрація права власності в Державному реєстрі речових прав неможлива, оскільки чоловік помер і його звернення за реєстрацією стало неможливим.?

За рік до смерті чоловіка в звязку з їхнім похилим віком, рядом хвороб і нездатністю самостійно себе утримувати їх обох забрала до себе донька ОСОБА_10 (нині за прізвищем ОСОБА_11) в м. Очаків Миколаївської області, вул. Колхозна буд.5. Вона зареєструвала за паспортом чоловіка за цією адресою, а вона залишилась бути зареєстрованою в ІНФОРМАЦІЯ_1 (Третя дільниця) вул. Шевченка 234.

Після смерті чоловіка вона повернулася в м. Ананьїв і мешкає в своєму будинку з весни до пізньої осені, а в зимній період року її забирають до себе доньки по черзі, тепер вона мешкає у другої доньки ОСОБА_4.

Сама за спадщиною до нотаріальної контори не зверталася, оскільки її ж право власності на житловий будинок не припинялось, вона в ньому була зареєстрована і відповідно до ст. 1270 ЦК України не заявляла про відмову від неї, а згідно ч.5 цієї статті, її частка незалежно від часу прийняття спадщини, належить їй з часу відкриття спадщини, тобто, вона реально прийняла спадщину за законом після смерті чоловіка і цей факт нотаріального посвідчення не потребував. Саме з цієї причини вона в шестимісячний строк після смерті чоловіка за спадщиною не зверталася і від неї не відмовлялась і ця причина є поважною, тому і строк для звернення нею до суду з цим позовом може бути для неї в порядку ст. 73 ЦПК України поновлений, як пропущений з поважної причини.

Лише тепер їй стало відомо, що ОСОБА_1 претендує на весь житловий будинок з господарськими будівлями як спадкоємець її чоловіка за його заповітом. І звернувся до суду з таким позовом. Бажаючи набути право власності на даний житловий будинок з господарськими будівлями, він без її на те згоди вирішив заволодіти також присадибною земельною ділянкою, на котрій розташоване домогосподарство. З цією метою він звернувся до ОСОБА_6 ОСОБА_7 сільради Ананьївського району, Одеської області з письмовою заявою від 26 серпня 2016 року, про надання йому дозволу на розробку проектно-технічної документації на вказану земельну ділянку. Рішенням Шостої сесії сьомого скликання ОСОБА_6 ОСОБА_7 сільради Ананьївського району, Одеської області від 1 вересня 2016 року йому надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки для передачі її безоплатно у власність загальною площею 0,95 га, в тому числі 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, 0,70 га для ведення особистого селянського господарства за адресою м. Ананьїв, ОСОБА_7 сільської Ради Одеської області, вул. Шевченко, 234. Переслідуючи свої цілі і в звязку з тим, що на даний житловий будинок з господарськими будівлями відсутні правовстановлюючі документи крім записів в по господарських книгах та неможливість реєстрації цієї власності на імя спадкодавця в Єдиному Державному реєстрі речових прав, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання його права власності на дане домогосподарство в порядку спадкування. Вважає претензії ОСОБА_1 на всю спадщину та на приватизацію земельної ділянки незаконними, як і заповіт чоловіка також вважає часткового незаконним. Для цього у неї наступні підстави:

1.Чоловік, складаючи заповіт на імя ОСОБА_1, вправі його складати лише на те майно, котре належить йому особисто. Згідно ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Житловий будинок з господарськими спорудами і все інше майно вони з чоловіком набули в період нашого шлюбу. І воно належить їм на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч.2 ст.67 Сімейного кодексу України дружина, чоловік мають право скласти заповіт на свою частку в праві спільної сумісної власності подружжя до її визначення та виділу в натурі, тобто її чоловік, ОСОБА_9 вправі був заповідати як своє майно, тільки одну другу частину нашого спільного майна. Таким чином він помилково склав заповіт, котрим заповів весь житловий будинок відповідачу порушив дану вимогу і в цій частині його заповіт належить визнати недійсним, та визнати її право власності на 1/2 частину даного житлового будинку з господарськими будівлями, як одного з подружжя. Вартість всього житлового будинку з господарськими будівлями згідно технічного паспорту МБТІ складає 98815 гривень і таким чином вартість належної їй 1/2 їх частини складає 49407 гривень 50 копійок.

2.3гідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, вона має право, як непрацездатна вдова, віком 69 років, пенсіонерка, на обовязкову частину в спадщині після смерті чоловіка незалежно від наявності заповіту і ця її обовязкова частка повинна складати половину частки, яка б їй належала якби не було заповіту. Як би майно померлого ОСОБА_9 спадкувалось за законом, то згідно ст. 1261 ЦК України перша черга спадкоємців складалась би з трьох доньок і неї /чотири особи/, тобто її частка була б в розмірі 1/4 майна, що належало ОСОБА_9 тобто 1/4 частина від спадщини, або 1/8 частина всього житлового будинку з господарськими будівлями і її вартість склала б 12351 гривні 80 копійок, а обовязкова доля з цієї частки складає її половину, або 1/16 всього житлового будинку з господарськими будівлями, вартість котрої складає 6175 гривні 90 копійок.

98815 : 8 = 12351гривні 80 копійок: 2 = 6175 гривен 90 копійок.

3.Виходячи з вищевикладеного належне їй майно складається з 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями вартістю 49407 гривен 50 копійок, як частина спільного сумісного майна подружжя і 1/16 частина вартістю 6175 гривен 90 копійок. в спадковому майні. А разом це складе 9/16 частин житлового будинку з господарськими будівлями загальною вартістю 55583 гривень 40 копійок, що і є ціною даного її позову.

4.Претензії та вимоги ОСОБА_1 щодо передачі йому у приватну безоплатну власність присадибної земельної ділянки також є незаконними в звязку з наступним: З 1964 року по теперішній день вказана земельна ділянка законно перебувала в їхньому з покійним чоловіком користуванні. Після смерті чоловіка вона залишилася єдиною її користувачкою. Ніхто, в тому числі сільрада, не позбавляв ні її чоловіка, ні її права користуватися нею. ОСОБА_12 та її сесія вирішуючи вказане питання перевищили свою компетенцію і дозволили ОСОБА_1 розробку проекту землеустрою на земельну ділянку, яка фактично перебувала в законному користуванні іншої особи, тобто в її користуванні. Передбачених законодавством підстав для відібрання даної земельної ділянки у неї з її користування немає.

Як вказувалось вище, в провадженні суду знаходиться цивільна справа за №491/3857/17 за позовом ОСОБА_1, предметом розгляду по котрій є той же самий житловий будинок з господарськими будівлями, на частину котрого претендує і вона. Згідно ст. 123 ЦПК України зустрічним позовом є позов, котрий взаємоповязаний з первісним позовом і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема коли вони виникають з одних правовідносин, або задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду обєднуються в одне провадження з первісним позовом.

У звязку з наведеним просить задовольнити її зустрічну позовну заяву з урахуваннями поданої позовної заяви /зустрічна уточнена/ від 05.06.2017 року ( а.с.111-114).

ОСОБА_1 в судовому засіданні 01.06.2017 року підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі.

В судових засіданнях під час розгляду справи по суті представник позивача (відповідача) ОСОБА_1, згідно доручення ОСОБА_2.( а.с.46), підтримав поданий позов та просив його задовольнити в повному обсязі, підтримавши також обставини, викладені в позовній заяві, зустрічний позов не визнав у повному обсязі, так як вважає, що представниками ОСОБА_8 не надано достовірних доказів,щодо укладення шлюбу між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 Такими беззаперечними доказами не може бути відмітка у паспорті. Крім того вважає, що строки для звернення до суду поновленню не підлягають, так як вказані причини ОСОБА_8 не можливо визнати поважними. Також вважає, що ОСОБА_8 у своїх вимогах не визначила порядок поділу нерухомого майна. З урахуванням досліджених жоказів просить позов ОСОБА_1 задовольнити у зустрічному позові ОСОБА_8 відмовити в повному обсязі.

Представник відповідача - голова ОСОБА_6 ОСОБА_7 сільської ради Ананьївського району Одеської області в судове засідання не зявився та надав письмову заяву від 12.05.2017 року про розгляд даної справи у його відсутність. Ніяких заперечень проти позову не має ( а.с.40).

Представник третьої особи завідувач ОСОБА_6 районної державної нотаріальної контори в судове засіданні на розгляд справи не зявилась, однак надала на адресу суду письмове клопотання, в якій просить справу розглянути у її відсутність. (а.с.118).

Представник третьої особи ОСОБА_6 районної державної адміністрації Одеської області (по дорученню а.с.127), в судове засіданні на розгляд справи не зявилась, однак надала на адресу суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, проти позовних вимог не заперечує(а.с.126).

Представник позивача ОСОБА_8 по зустрічному позову ОСОБА_3,згідно угод та ордеру ( а.с.42,104,106), в судових засіданнях частково визнав вимоги позову ОСОБА_1 та в судових засіданнях пояснив наступне, що позивач ОСОБА_8 відповідно до доданої до позовної заяви ксерокопії паспорта громадянина України є дружиною спадкодавця, а також відповідно до витягів з погосподарської книги вони були сімєю, проживали разом, мали спільну власність. Крім того, позивачеві за зустрічним позовом сільською радою також надано дозвіл на розробку проектної документації щодо приватизації земельної ділянки, на якій розташований будинок. Крім того позивач є пенсіонеркою, а тому відповідно до законодавства України має обовязкове право на частку спадкового майна. З урахуванням наданих доказів просить поновити ОСОБА_8 строк звернення до суду,визнавши причини пропуску поважними. Визнати заповіт ОСОБА_9 на імя ОСОБА_1 частково недійсним, в частині 9/16 часток вартістю 55583 гривні 40 копійок житлового будинку з господарськими будівлями розташованого за адресою с.Ананьїв Другий, Ананьївського району Одеської області,вул.Шевченко,234 та визнати за ОСОБА_8 право власності на дану частку майна, стягнувши судові витрати із ОСОБА_1.

Представник позивача по зустрічному позову ОСОБА_4,згідно доручення (а.с.60) також підтримала позовні вимоги по зустрічному позову в повному обсязі та просила їх задовольнити. Пояснення та вимоги представника ОСОБА_3с. підтримала в повному обсязі надавши відповідні пояснення.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_8 є її матірю, а ОСОБА_1 також родичем. Вона кожного року приїжджала до батьків та допомагала їм по домашньому господарству. В 2012 році в батька стався інсульт і він був прикутий до ліжка внаслідок хвороби. Також в 2012 році відповідач по справі ОСОБА_1 одружився та на протязі трьох місяців проживав у батьків, тобто, у своїх дідуся та бабусі. Через три місяці ОСОБА_1 поїхав на заробітки у рейс, а його вагітна дружина пішла жити до своїх батьків. Через деякий час вона забрала батьків до себе додому в м. Очаків Миколаївської області. Таким чином мати взимку проживала у неї в м. Очакові, а влітку проживала в своєму будинку в с. Ананьєві ОСОБА_7 (Третя дільниця) Ананьївського району Одеської області. Однак на весні 2017 року вони приїхали до батьківського будинку та виявили, що там відсутнє абсолютно все майно, і його забрав відповідач по справ ОСОБА_1. Він вивіз з будинку навіть посуд та інші предмети побуту. Таким чином, її мати залишилася без своїх речей і фактично, без свого будинку, оскільки відповідач сказав, що все належить згідно заповіту йому. Також може пояснити, що батько на момент смерті проживав у неї, вона його при житті зареєструвала за своїм місцем мешкання. Мати ж залишилася зареєстрованою за місцем мешкання свого будинку. На момент смерті батька мати проживала з нею. Вони привезли батька в с. Ананьїв Другий та поховали його там а мати залишилася проживати в себе вдома. Вона забирала її до себе тільки взимку, оскільки мати не могла лише за рахунок пенсії утримувати себе взимку самостійно. Сам будинок мати з батьком перебудували самостійно та все майно нажили самостійно. Після смерті батька мати не зверталась до відповідних органів для оформлення спадщини, оскільки вважала, що її частка і так вже належить їй. Вони також домовились з ОСОБА_1 про те, що він буде проживати в зазначеному будинку, але мати та вона будуть приїжджати в цей будинок періодично та проживати в ньому. Однак їм стало відомо, що на цей будинок вже знаходяться покупці, тобто, ОСОБА_1 виявив бажання продати вказаний будинок.

Суд взявши до уваги пояснення позивача ОСОБА_1 який підтримав вимоги позову по первісному позову (відповідача по зустрічному позову) та його представника, представників позивача по зустрічному позову, заяву представника відповідача ОСОБА_7 сільської ради Ананьївського району Одеської області, заяву представників третьої особи, допитавши свідка, вивчивши та перевіривши документи по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню в повному обсязі, а позовні вимоги по зустрічній позовній заяві підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом досліджено наступні матеріали справи: квитанція про сплату судового збору ОСОБА_1В.( а.с.1),ксерокопія сторінок паспорту громадянина України та картки фізичної особи-платника податків позивача ОСОБА_1В.( а.с.5-6), копія технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок в с. Ананьєві Другому, вул. Шевченка, 234, Ананьївського району Одеської області, відповідно до якого замовником технічної інвентаризації є ОСОБА_1(а.с.7-12), довідка ОСОБА_6 ОСОБА_7 сільської ради Ананьївського району Одеської області №278 від 03 квітня 2017 року, відповідно до якої житловий будинок, розташований в с. Ананьєві Другому, вул. Шевченка, 234, Ананьївського району Одеської області, належить ОСОБА_9, підстава погосподарська книга №2-3 дільниця о-р №0189-1(а.с.13), довідка ОСОБА_6 ОСОБА_7 сільської ради Ананьївського району Одеської області №267 від 28 березня 2017 року, відповідно до якої ОСОБА_1 проживав без реєстрації з покійним ОСОБА_9 в с. Ананьєві, Третя дільниця Ананьївського району Одеської області, по день смерті останнього 21 серпня 2015 року(а.с.14), виписка з погосподарської книги №2-3 дільн. За період з 2016-2020 роки №279 від 04 квітня 2017 року, відповідно до якої ОСОБА_9 був власником вище вказаного будинку(а.с.15), кольорова ксерокопія заповіту ОСОБА_9 від 15 жовтня 2013 року, яким він свій житловий будинок з по господарськими будівлями заповів ОСОБА_1(а.с.16), кольорова ксерокопія витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі №37105449 від 08 квітня 2014 року, відповідно до якого зареєстровано заповіт ОСОБА_9 за №55954820(а.с.17), копія свідоцтва(повторно) про смерть ОСОБА_9 відповідно до якого він помер 21 серпня 2015 року в м. Очаків Миколаївської області (а.с.18), ксерокопія інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №84530747 від 07 квітня 2017 року, відповідно до якого за заявою ОСОБА_1 по майну розташованому Одеська область,Ананьївський район, с.Ананьїв Другий,вулиця Шевченка,будинок 234.відомості у вказаних реєстрах відсутні(а.с.19), кольорова ксерокопія листа центру надання адміністративних послуг ОСОБА_6 РДА №61 від 07 квітня 2017 року, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовлено у реєстрації права власності на оспорюваний житловий будинок(а.с.20), копія заяви ОСОБА_1 від 26 серпня 2016 року до сесії ОСОБА_6 ОСОБА_7 сільської ради Ананьївського району Одеської області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою(а.с.21), копія рішення ОСОБА_6 ОСОБА_7 сільської ради №90 від 01 вересня 2016 року про надання дозволу ОСОБА_1 відповідно до його заяви(а.с.22), рішення ОСОБА_6 ОСОБА_7 сільської ради №31 від 25 липня 2016 року про присвоєння адреси оспорюваному житловому будинку(а.с.23), лист нотаріуса №559/02-14 від 07 квітня 2017 року на звернення ОСОБА_1 щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, яким йому відмовлено у видачі такого свідоцтва у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями(а.с.24), ксерокопія паспорта громадянина України та ідентифікаційного номера ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2(а.с.38-39), квитанції про оплату судового збору ОСОБА_8О.(а.с.51-53), ксерокопія сторінок паспорта громадянина України та ідентифікаційного номера ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3(а.с.59), довідка ОСОБА_6 ОСОБА_7 сільської ради Ананьївського району Одеської області №371 від 15 травня 2017 року, відповідно до якої в житловому будинку в с. Ананьєві, Третя дільниця Ананьївського району Одеської області зареєстровані та проживали однією сімєю ОСОБА_9 голова домогосподарства, ОСОБА_8 - дружина, ОСОБА_13 дочка, ОСОБА_10 дочка, що також підтверджується витягами з погосподарської книги за період 1964-1966 роки ( а.с. 66-67), довідками ОСОБА_6 ОСОБА_7 сільської ради Ананьївського району Одеської області №370,186 від 15 травня 2017 року,22 травня 2017 року відповідно до яких в житловому будинку в с. Ананьєві, Третя дільниця Ананьївського району Одеської області зареєстровані та проживали однією сімєю ОСОБА_9 голова домогосподарства, ОСОБА_8 - дружина, ОСОБА_13 дочка, ОСОБА_10 дочка, ОСОБА_14 дочка, що також підтверджується витягами з погосподарської книги за період 1967-1985 роки (а.с.68-79), довідки ОСОБА_6 ОСОБА_7 сільської ради Ананьївського району Одеської області №186 від 22 травня 2017 року, відповідно до яких в житловому будинку в с. Ананьєві, Третя дільниця Ананьївського району Одеської області зареєстровані та проживали однією сімєю ОСОБА_9 голова домогосподарства, ОСОБА_8 - дружина, ОСОБА_14 дочка, що також підтверджується витягами з погосподарської книги, о/р №945 1986-1990 роки(а.с.80-81), довідки ОСОБА_6 ОСОБА_7 сільської ради Ананьївського району Одеської області №186 від 22 травня 2017 року, відповідно до яких в житловому будинку в с. Ананьєві, Третя дільниця Ананьївського району Одеської області зареєстровані та проживали однією сімєю ОСОБА_9 голова домогосподарства, ОСОБА_8 - дружина, що також підтверджується витягами з погосподарської книги, за період 1991-2016 роки(а.с.82-91), довідку ОСОБА_6 ОСОБА_7 сільської ради Ананьївського району Одеської області №186 від 22 травня 2017 року, відповідно до якої в житловому будинку в с. Ананьєві, Третя дільниця Ананьївського району Одеської області зареєстровані та проживали однією сімєю ОСОБА_8, що також підтверджується витягом з погосподарської книги, о/р №375 за 2017 рік(а.с.92-93), довідку Пенсійного фонду України №908/02 від 15 травня 2017 року про те, що ОСОБА_8 отримує пенсію за віком в розмірі 1446 гривень 90 копійок(а.с.99), розрахунок витрат на правову допомогу та квитанція( а.с.103,107), висновок лікарської консультативної комісії №663 від 09 серпня 2017 року про те, що ОСОБА_8 страждає на церебральний атеросклероз, ДЭ ІІ-ст. з хорео-атенозним синдромом, астено-невротичним синдромом, зниження ИМФ. Потребує стороннього догляду строком на один рік(а.с.128), ксерокопія рішення ОСОБА_6 ОСОБА_7 сільської ради Ананьївського району Одеської області №149 від 06 червня 2017 року про скасування рішення №90 ОСОБА_6 ОСОБА_7 сільської ради Ананьївського району Одеської області від 01 вересня 2016 року щодо надання дозволу ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою, та про надання ОСОБА_8 такого дозволу(а.с.129).

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Відповідно ст.60 ч.1,3,4 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Так, згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

До обов'язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов'язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця.

Будь-які обмеження та обтяження, встановлені у заповіті для спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині, дійсні лише щодо тієї частини спадщини, яка перевищує його обов'язкову частку.

У відповідності до ст.1257 ЦК України У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як видно з пояснень представника позивача ОСОБА_1, представників ОСОБА_8,свідка ОСОБА_11 та інших письмових доказів по справі, встановлено, та підтверджено, що між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 10.01.1963 року зареєстровано шлюб.

Суд критично розцінює пояснення представника ОСОБА_1, ОСОБА_2, що відмітка у паспорті, про укладення шлюбу не в повному обсязі підтверджує обставини укладення шлюбу.

Відповідно до характеристики будинку, господарських будівель та споруд, складеної 03.04.2017 року - житловий будинок та господарські будівлі, розташовані в Одеській області,Ананьївський район, с.Ананьїв Другий,вулиця Шевченка,234 введено в експлуатацію(капремонт) в 1960,1961,1962,1965 роках. Із зазначенням дати 1965 рік є обєкт нерухомого майна: колонка з металевими трубами глибиною до 20 м вартістю - 4763 гривні ( а.с.11-12)

Згідно довідки ОСОБА_6 ОСОБА_7 сільської ради Ананьївського району Одеської області від 03.04.2017 року за №278 житловий будинок розташований в Одеській області,Ананьївський район, с.Ананьїв Другий,вулиця Шевченка,234 дійсно належить покійному ОСОБА_9 ( а.с.13).

В судовому засіданні позивачем ОСОБА_8 не надано достовірних безспірних підтверджуючих доказів у відповідності діючого законодавства та підтвердження даних обставин , щодо придбання (перебудова…) будинку,господарських будівель розташовані в Одеській області,Ананьївський район, с.Ананьїв Другий,вулиця Шевченка,234 після 10.01.1963 року, тобто після укладення шлюбу, а тому у суду не має підстав згідно встановлених обставин та вимог позивача ОСОБА_8. визнати дане майно спільною сумісною власністю подружжя відповідно до ст..60 СК України.

Надані позивачем ОСОБА_8 суду документи: довідки сільської ради про реєстрацію та проживання однією сімєю ОСОБА_8 з ОСОБА_9 в період з 1964 із підставами витягами по господарської книги не можуть бути прийняті судом як доказ виникнення права на житловий будинок та господарські будівлі, розташовані в Одеській області,Ананьївський район, с.Ананьїв Другий,вулиця Шевченка,234, з урахуванням предмету позову визначеним ОСОБА_8

Будь-яких достовірних доказів по даним обставинам не встановлено, а тому в позові ОСОБА_8 необхідно відмовити.

При таких встановлених обставинах суд вважає, що в звязку з неможливістю визнання права власності ОСОБА_1 на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом, що належав спадкодавцю, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вищезазначений житловий будинок, суд, дослідивши зібрані у справі докази, вважає за можливе визнати за позивачем ОСОБА_1 право приватної власності на вище вказаний житловий будинок з відповідними будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом, та не має підстав визнання заповіту частково недійсним із визнанням права власності за ОСОБА_8

Суд критично ставиться до приєднання позивачем ОСОБА_8 висновку лікарської консультативної комісії (ЛВК) за № 663 від 09.08.2017 року із встановленням потреби в посторонному догляді строком на один рік , так як вони свідчать про виникнення даних обставин під час розгляду даної справи по суті, а тому не можуть бути прийняті судом як належним і допустимим доказом при поданні зустрічного позову 24.05.2017 року ( а.с.54-57) із заявленням відповідних позовних вимог згідно ст..1241 ЦК України.

Суд також вважає, що підстави на які посилається ОСОБА_8,щодо поновлення строку для звернення до суду з позовом є обгрунтовними та поважними,щодо пропуску строків звернення до суду. а тому в даній частині підлягають позовні вимоги задоволенню

При таких встановлених обставинах є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі ОСОБА_1 та частковому задоволенню зустрічного позову ОСОБА_8.

З урахуванням задоволення позовних вимог витрати залишити за сторонами.

Керуючись ст.ст. 328, 1216-1218, 1220-1223, 1226, 1241, 1257, 1258, 1261, 1267-1270, 1272, 1278 Цивільного кодексу України,ст.ст.60, 67 Сімейного кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 73, 88, 209, 212-215, 256 ч.1 п.4 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_6 ОСОБА_7 сільської ради Ананьївського району Одеської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування, третя особа ОСОБА_6 районна державна адміністрація Одеської області задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканцем с. Ананьєва Другого, вул. Шевченко, 234, Ананьївського району Одеської області, паспорт громадянина України серії КМ №407002, виданий 02 червня 2006 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок літ.А вартістю 47227 гривень, з господарськими будівлями та спорудами: веранду цегляну літ.а вартістю 8535 гривень, навіс тіньовий літ.а1 вартістю 834 гривні, літню кухню зі шлакоблоків літ.Б вартістю 9529 гривень, сарай саманний літ.В вартістю 7359 гривень, гараж цегляний літ.Г вартістю 6496 гривень, сарай цегляний літ.Д вартістю 1590 гривень, убиральню деревяну літ.Е вартістю 654 гривні, погріб цегляний літ.Ж вартістю 5121 гривня, хвіртку металеву №1 вартістю 399 гривень, ворота металеві №2 вартістю 2149 гривень, огорожа №3 вартістю 2722 гривні, колонку з металевими трубами №4 вартістю 4763 гривні, вимощення цементне «1» вартістю 1437 гривень, загальною вартістю 98815 гривень, які знаходяться в с. Ананьєві Другому, вул. Шевченка, 234, Ананьївського району Одеської області, та належали ОСОБА_9, який помер 21 серпня 2015 року.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_8 до ОСОБА_1, ОСОБА_6 ОСОБА_7 сільської ради Ананьївського району Одеської області про поновлення строку для звернення до суду, про визнання заповіту частково недійсним та визнання права на 9/16 частин житлового будинку з господарськими спорудами, третя особа ОСОБА_6 районна державна нотаріальна контора Одеської області задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_8 строки для звернення до суду.

В задоволені вимог зустрічної позовної заяви ОСОБА_8 до ОСОБА_1, ОСОБА_6 ОСОБА_7 сільської ради Ананьївського району Одеської області про визнання заповіту частково недійсним та визнання права на 9/16 частин житлового будинку з господарськими спорудами, третя особа ОСОБА_6 районна державна нотаріальна контора Одеської області задовольнити Поновити ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. В. Дорош

Рішення суду набуло законної сили „___ ____________ 20__ року.