Справа № 203/2648/17
19 вересня 2017 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
головуючого-судді - Казака С.Ю.
при секретарі - Булеці А.В.
за участю позивачки - ОСОБА_1
представника позивачки - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом зняття з реєстрації,-
Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що згідно ордеру їй було видано квартиру АДРЕСА_1, в якій крім неї також зареєстровані її син ОСОБА_5, колишній чоловік ОСОБА_4, донька ОСОБА_3 та онук ОСОБА_6 Відповідачка ОСОБА_3 була позбавлена батьківських прав відносно її сина ОСОБА_6, опікуном над яким було призначено її (позивачку). В серпні 2007 року остання та в листопаді 2013 року відповідач ОСОБА_4 добровільно залишили квартиру та більш до неї не повертались, зв'язок з квартирою втратили, їх особистих речей в квартирі не має та їх фактичне місце перебування не відомо. З місця реєстрації в квартирі відповідачі не знялись, а наявність такої реєстрації змушує її нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг, позбавляє можливості оформити субсидію через неможливість надати довідки про доходи відповідачів, що ставить її в скрутне матеріальне становище, оскільки вона є людиною похилого віку, має невеликі доходи. Посилаючись на вказані обставини позивачка просила суд визнати відповідачів таким, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1, а також усунути їй перешкоди в користуванні останньою. шляхом зняття відповідачів з реєстраційного обліку.
В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали та просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідачі в судові засідання повторно не з'явились, про причини своєї неявки не повідомили.
Заслухавши пояснення позивачки та її представника, допитавши свідка та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що позивачка у передбаченому законом порядку, на підставі ордеру №304 серії А вселилась, була зареєстрована та постійно проживає до теперішнього часу в квартирі АДРЕСА_1.
Вказаний ордер було видано позивачці як відповідальному квартиронаймачу на склад сім'ї з чотирьох осіб, а саме: позивачка, її чоловік ОСОБА_4, син ОСОБА_5, донька ОСОБА_3
Згідно довідки №694 від 06.02.2017 року вказані особи, а також онук позивачки ОСОБА_6 значаться зареєстрованими за вказаною адресою.
Факт не проживання відповідачів в квартирі з зазначеного в позовній заяві часу підтвердила допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7, а також підтверджується актом про не проживання відповідачів, складеним 06.07.2017 року та підписаним мешканцями будинку АДРЕСА_1.
Вказані обставини відповідачами під час розгляду справи в суді не спростовано.
Відповідно до роз'яснень, наданих в п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», уточнюючи позовні вимоги або заперечення проти позову, суд визначає характер спірних правовідносин сторін, зміст їх правових вимог і матеріальний закон, що їх регулює, і яким належить керуватися при вирішенні спору.
Зокрема, у позивача суд повинен з'ясувати предмет позову (що конкретно вимагає позивач), підставу позову (чим він обґрунтовує свої вимоги) і зміст вимоги (який спосіб захисту свого права він обрав). З'ясовується правильність об'єднання кількох однорідних вимог, наявність у позивача інших вимог до відповідача, які можуть бути пов'язаними між собою, для вирішення питання про їх об'єднання або роз'єднання. У відповідача суд з'ясовує суть заперечення проти позову та характер такого заперечення (процесуальний чи матеріально-правовий).
З урахуванням вимог і заперечень сторін, обставин, на які посилаються інші особи, які беруть участь у справі, а також норм права, які підлягають застосуванню, суд визначає факти, які необхідно встановити для вирішення спору, і які з них визнаються кожною стороною, а які підлягають доказуванню.
Оскільки підставою позову є фактичні обставини, що наведені у заяві, то зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору.
В п.33 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» судам роз'яснено, що відповідно до положень ст.ст.391,396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Суд вважає, що наведені позивачкою в позові норми ст.ст.316,317,319,321,391,405 ЦК України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки позивачка не є власником квартири АДРЕСА_1.
Разом з тим, з огляду на фактичні обставини, на які позивачка посилається в обґрунтування заявлених позовних вимог, а саме, щодо добровільного залишення відповідачами квартири та не проживання в останній на протязі більше шести місяців (з серпня 2007 року відповідачки ОСОБА_3 та з листопада 2013 року відповідача ОСОБА_4.), підтвердження вказаних обставин належними доказами, суд приходить до висновку, що порушені права позивачки, як користувача квартири підлягають захисту, а позовні вимоги в частині визнання відповідачів, такими, що втратили право користування квартирою, - задоволенню, з огляду на положення ст.ст.71,72 ЖК України, ст.16 ЦК України.
В частині заявлених позивачкою вимог про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом зняття відповідачів з реєстрації, слід відмовити, оскільки вказане судове рішення про позбавлення відповідачів права користування житловим приміщенням, є передбаченою ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підставою для зняття останніх з реєстрації в квартирі в передбаченому цим законом порядку.
А тому, відповідні позовні вимоги заявлені позивачкою передчасно.
У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 640 грн., по 320 грн. - з кожного з відповідачів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.16,317,319,321,391,405 ЦК України, ст.ст.71,72 ЖК України, ст.ст.10,11,27,31,58-60,88,169,212-215,224-226 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом зняття з реєстрації - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
В іншій частині в задоволенні позову відмовити.
Стягнути з відповідачки ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_1 судовий збір в сумі 320 грн.
Стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь позивачки ОСОБА_1 судовий збір в сумі 320 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя С.Ю.Казак