АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5617/17 Справа № 205/9416/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Єлізаренко І.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Свистунової О.В., Красвітної Т.П.

за участі секретаря Гулієва М.І. о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, треті особи ОСОБА_3 гаражний кооператив «Комунар», ОСОБА_3 державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, треті особи ОСОБА_3 гаражний кооператив «Комунар», ОСОБА_3 державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що 19 лютого 2016 року помер її чоловік ОСОБА_4 Після його смерті відкрилася спадщина на гараж №184 в гаражному кооперативі «Комунар», розташованому за адресою: м. Дніпро, пров. Червоноармійський, буд. 49-а. Звернувшись до нотаріальної контори для належного оформлення спадщини, вона отримала відмову, так як необхідні для оформлення правовстановлюючі документи на вищевказаний гараж відсутні, у звязку із тим, що померлий чоловік за життя не оформив право власності на гараж. Тому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4, померлого 19 лютого 2016 року, право власності на гараж №184 в гаражному кооперативі «Комунар», розташованому за адресою: м. Дніпро, пров. Червоноармійський, буд. 49-а, загальною площею загальною та корисною площею 35,3 кв.м., основною площею 32,9 кв.м., допоміжною площею 2,4 кв.м., який складається із: 1-гаражу загальною площею 22,7 кв.м., 2 сходів в підвал загальною площею 2,4 кв.м., 3-підвалу загальною площею 10,2 кв.м.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2017 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 Визнано право власності на гараж №184, що знаходиться на території гаражного кооперативу «Комунар» за адресою: м. Дніпро, пров. Червоноармійський, 49-А, загальною та корисною площею 35,3 кв.м., основною площею 32,9 кв.м., допоміжною площею 2,4 кв.м., який складається із: 1-гаражу розташованого 1-ому поверсі загальною площею 22,7 кв.м., 2 сходів в підвал загальною площею 2,4 кв.м., 3-підвалу загальною площею 10,2 кв.м., за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 19 лютого 2016 року.

В апеляційній скарзі Дніпровська міська рада просить рішення суду від 13 квітня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 (а.с.26).

19 лютого 2016 року ОСОБА_4 помер (а.с.6).

За життя ОСОБА_4М був членом гаражного кооперативу «Комунар», на підставі рішення виконкому Ленінського районної Ради народних депутатів №259/9 від 23 травня 1985 року і мав гараж №184, побудований ним за власні кошти у 1989 році. Заборгованості по оплаті не має (а.с.7, 8).

Відповідно до п.2,4 Статуту гаражного кооперативу «Комунар», для вступу в кооператив необхідно мати рішення виконкому Ленінської районної Ради народних депутатів. Гаражі будуються власними силами та за рахунок членів кооперативу не порушуючи загального архітектурного ансамблю інших технічних умов у відповідності із проектом розробленим Головним АПУ міськвиконкому.

Згідно п.6 ІV Розділу Статуту гаражного кооперативу «Комунар», гараж померлого члена кооперативу переходить його спадкоємцям у встановленому законом порядку (а.с.19-22).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина та позивач ОСОБА_2 09 листопада 2016 року отримала свідоцтва про право на спадщину за законом після його смерті, яка складається з ? частини квартири №294 в м.Дніпро вул.Гідропаркова, буд.9 та грошових внесків у ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.63, 64).

Постановою державного нотаріуса Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 09 листопада 2016 року ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний гараж №184, що знаходиться на території гаражного кооперативу «Комунар» за адресою: м. Дніпро, пров. Червоноармійський, 49-А, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документи на нього (а.с.67).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції посилався на те, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, однак, погодитися з такими висновками суду неможливо, суд дійшов них у порушення норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.19-1 Закону України «Про кооперацію» член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону.

За правилом ч.1, 2 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України.

Зокрема згідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у судових справах про спадкування» розяснено, у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Позивач ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 (а.с.26).

19 лютого 2016 року ОСОБА_4 помер (а.с.6).

За життя ОСОБА_4М був членом гаражного кооперативу «Комунар», на підставі рішення виконкому Ленінського районної Ради народних депутатів №259/9 від 23 травня 1985 року і мав гараж №184, побудований ним за власні кошти у 1989 році. Заборгованості по оплаті не має (а.с.7, 8).

Відповідно до п.2,4 Статуту гаражного кооперативу «Комунар», для вступу в кооператив необхідно мати рішення виконкому Ленінської районної Ради народних депутатів. Гаражі будуються власними силами та за рахунок членів кооперативу не порушуючи загального архітектурного ансамблю інших технічних умов у відповідності із проектом розробленим Головним АПУ міськвиконкому.

Згідно п.6 ІV Розділу Статуту гаражного кооперативу «Комунар», гараж померлого члена кооперативу переходить його спадкоємцям у встановленому законом порядку (а.с.19-22).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина та позивач ОСОБА_2 09 листопада 2016 року отримала свідоцтва про право на спадщину за законом після його смерті, яка складається з ? частини квартири №294 в м.Дніпро вул.Гідропаркова, буд.9 та грошових внесків у ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.63, 64).

Постановою державного нотаріуса Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 09 листопада 2016 року ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний гараж №184, що знаходиться на території гаражного кооперативу «Комунар» за адресою: м. Дніпро, пров. Червоноармійський, 49-А, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документи на нього (а.с.67).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Аналіз цивільного законодавства в контексті права на спадкування свідчить, що успадковуються виключно ті права і обов'язки, які виникли та належали спадкодавцеві ще за життя, та які не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57 - 60 ЦПК України.

Докази на підтвердження того, що ОСОБА_4 за життя оформив своє право власності на гараж у встановленому законом порядку суду не надано.

Слід зазначити, в матеріалах справи відсутні будь-які правовстановлюючі документи на вищевказаний гараж.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, треті особи ОСОБА_3 гаражний кооператив «Комунар», ОСОБА_3 державна нотаріальна контора про визнання власності в порядку спадкування за законом - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, треті особи ОСОБА_3 гаражний кооператив «Комунар», ОСОБА_3 державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді