Справа 688/191/17
№ 2/688/249/17
Рішення

Іменем України

07 вересня 2017 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Огородніка І.В.,

при секретарі - Гошовської О.О.,

з участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - Новачук Л.П.

відповідача -ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, та просить ухвали рішення, яким стягнути з матері неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_3, на її користь, як відшкодування коштів на лікування в сумі 500 гривень 83 копійки; стягнути з матері неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_3, на її користь, як відшкодування моральної шкоди, кошти в сумі 10000 (десять тисяч) гривень; стягнути з матері неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_3, на її користь, кошти витрачені на правову допомогу адвоката в сумі 2000 (дві тисячі) гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 09 жовтня 2016 року о 19.00 годині поряд магазину «Люкс» що знаходиться по проспекту Миру у м. Шепетівці, неповнолітній ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, кулаком наніс удар в обличчя ОСОБА_5, спричинивши йому тілесні ушкодження. В результаті сильного удару почалась носова кровотеча. Завдяки допомозі таксиста ОСОБА_7, який був очевидцем події, кровотечу було призупинено та сина доставлено до місця проживання. Перебуваючи дома кровотеча не зупинялась, тому позивачка викликала таксі і доставила сина на приймальне відділення Шепетївської ЦРЛ, де була надана первинна допомога працівниками ЛОР відділення. На слідуючий день 10.10.2016 року ОСОБА_5, помістили на стаціонарне лікування у ЛОР відділення.

Відповідно до епікризу Шепетівської ЦРЛ, ОСОБА_5 знаходився на стаціонарному лікуванні в ЛОР відділенні з 10.10.16 по 17.10.2016 року з діагнозом: Забій м'яких тканин носа. Перелом кісток носа. Носова кровотеча. Струс головного мозку.

Крім того, згідно висновку експерта судово-медичної експертизи № 424 від 16.11.2016 року у ОСОБА_5 виявлені такі тілесні ушкодження: А). Перелом кісток носа із синцем в ділянці спинки носа, струс головного мозку. Дані тілесні ушкодження виникли від, щонайменше, однієї ударної травмуючої дії тупого твердого предмета, могли виникнути в строк та при обставинах вказаних в постанові та обстежуваним, за своїм характером належать до категорії тілесних ушкоджень ЛЕГКОГО ступеня тяжкості, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров'я; Б). Синець на слизовій оболонці та червоній каймі верхньої губи зліва. Дане тілесне ушкодження виникло від дії тупого твердого предмета з обмеженою травмуючою поверхнею, могло виникнути в строк та при обставинах вказаних в постанові та обстежуваним, за своїм характером належить до категорії тілесних ушкоджень ЛЕГКОГО ступеня тяжкості. Таким чином, злочинними діями ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_5 та позивачці заподіяна матеріальна шкода, що полягає у витраті власних коштів на лікування у розмірі 500 гривень 83 копійки, що підтверджується копіями товарних та фіскальних чеків, а також довідкою Шепетівської ЦРЛ наданої на запит адвоката.

Також позивачці завдана моральна шкода. Що стосується моральних страждань, то вони полягають у тому, що позивачу було дуже боляче та вкрай неприємно усвідомлювати той факт, що близький товариш її сина міг бездумно повестись на провокації іншого підлітка і нанести тілесні ушкодження без будь - яких розмов, жалю та пояснень. Позивачці довелося чимало нервувати через те, що вона не мала коштів, необхідних для лікування сина, а при цьому відповідачі, які винні у заподіянні майнових та моральних збитків, не вжили жодних заходів, щоб у добровільному порядку відшкодувати ці збитки хоча б частково. Під час проведення досудового розслідування по телефону на номер позивачки та на номер її сина від товаришів ОСОБА_6 надходили СМС - повідомлення з погрозами фізичних розправ із сином за те, що вона подала до поліції заяву на ОСОБА_6 З цього приводу ОСОБА_1 ще більше нервувала і відчуття за здоров'я та життя сина не давало спокою ні вдень ні вночі. Відповідно до довідки МСЕК Шепетівської ЦРЛ серії АВ № 0380966 від 17.02.2016 року, внаслідок перенесення низки важких операції вона має статус інваліда ІІІ групи, весь час потребує спокійного без нервувань та стресів режиму життя. А те, що сталося із сином, вона не може спокійно переносити. Почала часто нервувати за здоров'я та життя сина, коли той іде на заняття до Шепетівського професійного ліцею. Тому завдану моральну шкоду неправомірними діями відповідача, позивач оцінила в розмірі 10000 (десяти тисяч) гривень.

Крім цього, за захистом своїх прав та інтересів позивачка змушена була звернутись за правовою допомогою до адвоката. Так за проведення низки консультацій, участі його у слідчих діях під час досудового слідства, формування запитів, клопотань та цивільного позову позивачем потрачено 2000 (дві тисячі) гривень.

В судовому засіданні представник позивача та позивач позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити.

Відповідач та представник відповідача позов визнали частково, а саме в частині стягнення витрат на лікування. Решту позовних вимог заперечували та в їх задоволенні просили відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають до задоволення частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.

Згідно із ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Отже, ухвалою суду встановлено, що неповнолітнім ОСОБА_6 було скоєно суспільно - небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України і ця обставина є обов'язковою для суду при розгляді цієї справи.

Встановленим судом обставинам, відповідають цивільні правовідносини, пов'язані із відшкодуванням шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій, які регулюються Цивільним Кодексом України.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв'язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України, за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Так, ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, позивачу спричинена матеріальна шкода, яка полягала в необхідності придбання ліків та проходження лікування її сином ОСОБА_5, матеріальні збитки полягають у витратах на придбання медикаментів та проходження лікування і складають суму в розмірі 500 грн. 83 коп., які підтверджені документально.

Щодо моральної шкоди, заподіяної суспільно - небезпечним діянням, то її позивач оцінив в 10000 грн.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

ч.4 ст.23 ЦК України передбачає, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Згідно частинами 3-5 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно положень ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я.

Крім цього, згідно з абзацу 2 пункту 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов'язковому доказуванню позивачем підлягають такі обставини: наявність моральної шкоди, протиправність діяння того хто спричинив цю шкоду, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, необхідно з'ясувати, чи підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до загальних засад змагальності кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Відповідно до статей 10, 57-60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно зі ст. ст. 11, 212 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вище викладене, враховуючи характер та обсяг душевних і психологічних страждань позивача, їх тривалість, суд вважає, що дану вимогу слід задовольнити частково в розмірі 2000 грн.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь 2000 гривень за надання правової допомоги, то зазначена вимога не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Так відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Як передбачено ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах не може перевищувати 40 % встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Відповідно до роз'яснень викладених в п.48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом стягується не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (складання позовної заяви, надання консультацій). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка до вищевказаного позову додано прибутковий касовий ордер № 610 від 12 жовтня 2016 року про надання правової допомоги адвокатом Новачуком Л.П. У вказаному прибутковому касовому ордері зазначено, що сума 2000 грн. сплачена ОСОБА_1 адвокату Новачуку Л.П. «12 жовтня 2016» року.

Разом з тим, суду не надано доказів на підтвердження надання такої допомоги (зокрема, належним чином оформленого та завіреного розрахунку вартості наданих послуг, актів виконаних робіт, копії платіжних доручень).

На підставі постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року, ст. 23 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 61, 84, 88, 212, 1166, 1167 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (матері неповнолітнього ОСОБА_6) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 500 (п'ятсот) грн. 83 коп. відшкодування коштів на лікування.

Стягнути з ОСОБА_3 (матері неповнолітнього ОСОБА_6) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 2000 (дві тисячі) гривень моральної шкоди.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення - у той же строк з дня отримання копії рішення, в апеляційний суд Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд.

Суддя Огороднік І.В.