Дата документу 13.09.2017
Справа № 501/2691/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2017 р. Іллічівський міський суд Одеської області в складі: головуючого судді Ледньової Т.В.

при секретарі Левицькій А.В.

з участю

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чорноморську Одеської області справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в здійсненні права власності шляхом встановлення порядку користування власністю,

ВСТАНОВИВ:

17 листопада 2016р. до Іллічівського міського суду Одеської області надійшов позов (а.с. 3-5), в якому ОСОБА_3, ОСОБА_4 просять ухвалити рішення, яким усунути перешкоди ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в користуванні власністю, шляхом вселення їх в квартиру АДРЕСА_1; встановити порядок користування квартирою №1 будинку №11 по вулиці Шевченка у місті Чорноморську Одеської області; передати в користування позивачу ОСОБА_5 кімнату площею 11,8 кв.м.; передати в користування позивачу ОСОБА_4 кімнату площею 9,7 кв. м.; передати відповідачу ОСОБА_2 кімнату площею 16,1 кв.м.; підсобні приміщення кухня площею 3,4 кв.м., санвузол площею 2,8 кв.м., коридор площею 3,8 кв.м. залишити в загальному користуванні (а.с. 5), посилаючись на ті обставини, що відповідач змінила замки у вхідних дверях та не впускає їх у квартиру, яка є обєктом спільної власності, створила умови, непридатні для спільного проживання.

В судове засідання позивачі не зявились, надавши заяви (а.с. 23,24), в яких підтримали позовні вимоги у повному обсягу та просили розглянути справу у їх відсутності.

Представник позивачів ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги та їх обгрунтування у повному обсягу, посилаючись на ті обставини, що сторони не досягли домовленості ні щодо продажу квартири, ні щодо подальшого порядку користування квартирою, що відповідач перешкоджає позивачам у вселенні до спільної квартири.

Відповідач позовні вимоги не визнала, посилаючись у виступі в судовому засіданні та у письмових запереченнях (а.с.34) на ті обставини, що між нею та відповідачами склались складні стосунки, із-за яких вони не спілкуються і не можуть користуватись спільною квартирою, що запропонований порядок користування порушує її інтереси, бо позбавляє можливості користуватись житловою площею, відповідно до належної їй 1/2 частини квартири.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, з?ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні фактичні обставини та правовідносини.

Докази на а.с. 7-10, 41-43 підтверджують, що позивачам належить по ? частки квартири АДРЕСА_2 (Іллічівська) Одеської області, що відповідачу належить ? частка вказаної квартири.

Із доказів на а.с. 6, 11, 19 слідує, що сторони зареєстровані в зазначеній квартирі.

Сторони визнали той факт, що позивачі не проживають у спірній квартирі. Відповідач стверджує, що і вона тимчасово в квартирі не проживає, визнала, що позивачі не мають доступу у квартиру, не проживають в ній тривалий час після створення своїх родин.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 319 ЦК України власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Із ч. 1 ст. 321 ЦК України слідує, що право власності є непорушним; що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За таких обставин позовна вимога щодо усунення перешкод та вселення підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати, від інших співвласників які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

За таких обставин позовна вимога про встановлення порядку користування квартирою не підлягає задоволенню. При цьому суд бере до уваги позицію відповідача, відсутність домовленості сторін про порядок користування квартирою та те, що кімнати спірної квартири не відповідають за розміром часткам сторін у праві спільної часткової власності.

Керуючись ст.ст. 317, 319, 321, 358 ЦК України, ст. ст.10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4 частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_3 та ОСОБА_4 користуванні власністю шляхом вселення їх в квартиру АДРЕСА_3.

У задоволенні позовної вимоги про встановлення порядку користування квартирою відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.В. Ледньова