УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2017 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Сенаторов В.М., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Восьмої Харківської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 про визнання заповіту та свідоцтва недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

14.09.2017 року до суду надійшла позовна заява представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 до Восьмої Харківської державної нотаріальної контори, ОСОБА_4, у якій позивач просить: визнати недійсним заповіт, складений ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 відносно квартири АДРЕСА_1, що був посвідчений Восьмою ХДНК від 21.12.2006 року за реєстровим №6-2361; визнати недійсним свідоцтво про право власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1, що був посвідчений Восьмою ХДНК від 04.05.2017 року.

Ухваорю Київського районного суду м. Харкова від 15.09.2017 року провадження по справі відкрито.

Разом із позовною заявою до канцелярії суду надійшла заява представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 та заборони Восьмій Харківській державній нотаріальній конторі вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири, оскільки у позивача є достатньо підстав вважати, що після оформлення відповідачем ОСОБА_3 свідоцтва про право власності на оскаржувану квартиру, вона може бути відчуженою відповідачем, що у свою чергу може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення у майбутньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України, позов може бути забезпечений забороною вчиняти певні дії або шляхом накладення арешту на нерухоме майно.

Відповідно до вимог п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» суддя, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем, пересвідчитися, зокрема, що між сторонами дійсно виник спір, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи те, що між сторонами дійсно виник спір, беручи до уваги обставини справи та виходячи зі змісту позовних вимог, в яких ОСОБА_2 просить визнати недійсним заповіт, складений ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 відносно квартири АДРЕСА_2, що був посвідчений Восьмою ХДНК від 21.12.2006 року за реєстровим №6-2361; визнати недійсним свідоцтво про право власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1, що був посвідчений Восьмою ХДНК від 04.05.2017 року, тому, суд вважає, що клопотання про застосування таких видів забезпечення позову, як накладення арешту та заборона відчуження вказаного нерухомого майна є співмірним із заявленими позивачем вимогами, тому суд задовольняє клопотання в повному обсязі, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст. ст.151-153, 209-211 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Восьмої Харківської державної нотаріальної контори, ОСОБА_4 про визнання заповіту та свідоцтва недійсним - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 та заборони Восьмій Харківській державній нотаріальній конторі вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали після її виконання направити заінтересованим особам.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -