Справа № 362/405/17
Провадження № 4-с/362/22/17
У Х В А Л А

Іменем України

15.03.2017 року Васильківський міськрайонний суд Київської області як адміністративний суд в складі:

головуючого судді Грибанової Ю.Л.,

при секретарі - Вакуленко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області цивільну справу за скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний ОСОБА_1» ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3, заінтересована особа: ОСОБА_4, щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві,-

в с т а н о в и в:

До суду надійшла вказана скарга, в якій заявник просить визнати рішення головного державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 21.11.2016 року неправомірними; скасувати вищевказану постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 21.11.2016 року та зобовязати державного виконавця відновити виконавче провадження № 52444639 щодо примусового виконання виконавчого листа № 1008/3200/12 від 23.1.2012 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1 банк» боргу в сумі 15390, 79 грн. та внести в Реєстр виконавчих проваджень інформацію про борг згідно виконавчого листа.

В обґрунтування вимог скарги зазначає, що на підставі рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області у Васильківському міськрайонному відділі ДВС ГТУЮ у Київській області було відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа № 1008/3200/12 від 23.11.2012 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1 банк» боргу в сумі 15390, 79 грн.

Однак, 21.11.2016 року державним виконавцем було на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, яку заявник отримав лише 16.01.2017 року, вважає .дії ВДВС по винесенню оскаржуваної постанови неправомірними.

Представник заявника в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду клопотання, в якому просить проводити розгляд справи без його участі.

Представник Васильківського міськрайонного ВДВС Головного ТУЮ у Київській області ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала щодо вимог скарги, стверджуючи про вжиття всіх необхідних дій для розшуку майна боржника та виконання рішення суду.

Заінтересована особа - ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, про день та час розгляду скарги повідомлена.

Суд, дослідивши наявні в справі письмові докази, прийшов до наступних висновків.

У відповідності до положень ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження» (надалі Закон).

Судом встановлено, що в провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа № 1008/3200/12 (провадження № 2/1008/1495/12) за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області позов було задоволено та на виконання вищевказаного рішення суду 23.11.2012 року було видано виконавчий лист № 2/1008/1495/12 про стягнення з ОСОБА_4А боргу в сумі 15390,79 гривень.

12.09.2016 року ПАТ «Всеукраїнський акціонерний ОСОБА_1» звернулося до Васильківського міськрайонного ВДВС Головного ТУЮ у Київській області з заявою про відкриття виконавчого провадження, в якій в звязку з тим, що боржник не вжив заходів щодо добровільного виконання зобовязання в досудовому порядку, від виконання рішення суду, що набрало законної сили ухиляється та не виявляє наміру сплатити борг в добровільному порядку, просив суд повторно відкрити виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа № 2/1008/1495/12 від 23.11.2012 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1 банк» боргу в сумі 15390, 79 грн .

Однак 21.11.2016 року постановою головного державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» вищевказаний виконавчий лист № 2/1008/1495 було повернуто стягувачу в звязку з тим, що у результаті вжитих державним виконавцем заходів встановлено, що майно, яке підлягає опису та реалізації у боржника не виявлено.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 5.1.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5 звернення стягнення на майно боржника полягає в його виявленні (шляхом надіслання запитів до органів державної податкової інспекції, банків, дорожньої автомобільної інспекції, бюро технічної інвентаризації, нотаріату тощо), описі, арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Згідно зі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", на яку посилався державний виконавець при винесенні оскаржуваної постанови, виконавчий документ повертається стягувачеві якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Вирішуючи скаргу по суті, суд враховує факт того, що представником Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області в обґрунтування заперечень щодо скарги не надано суду жодного належного та допустимого доказу щодо вжиття ДВС заходів щодо розшуку майна боржника, що в свою чергу позбавляє суд можливості перевірити обставини та підстави повернення виконавчого документу.

Крім того, суд враховує обставину того, що рішення суду залишається не виконаним, що є порушенням ст. 124 Конституції України.

Таким чином, заслуговують на увагу доводи скаржника про те, що державним виконавцем, всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження», не в повному обсязі вжито заходів розшуку майна боржника, на яке може бути звернено стягнення і постанова про повернення виконавчого документа є передчасною, не відповідає вимогам закону, а тому підлягає скасуванню.

За ч. 1 та ч. 2 ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Аналізуючи наведені вище факти та встановлені судом під час розгляду скарги обставини, дослідивши надані документи на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання дій державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 неправомірними, скасування постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві та відновлення виконавчого провадження, а тому скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

На підставі наведеного і керуючись Законом України "Про виконавче провадження", ст.ст. 383-389 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати дії головного державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві у провадженні № 52444639 від 21.11.2016 року - неправомірними.

Скасувати постанову головного державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 про повернення виконавчого документа стягувачеві у провадженні № від 21.11.2016 року.

Зобовязати головного державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3, відновити виконавче провадження № 52444639 з виконання виконавчого листа № 2/1008/1495/12 виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області 23.11.2012 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1 банк» боргу в сумі 15390, 79 грн.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Грибанова Ю.Л.