справа № 156/575/17
Номер провадження: 2/156/261/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2017 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Нєвєрова І.М.

за участю секретаря Салатюк Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Морозовичівської сільської ради Іваничівського району Волинської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на житловий будинок № 7 по вул. Шевченка в с. Морозовичі Іваничівського району Волинської області, мотивуючи його тим, що 18 жовтня 2012 року померла її мати - ОСОБА_6. Після її смерті відкрилася спадщина. Заповіту вона не залишила, а тому спадщина відкрилася за законом. Спадщину прийняв її батько чоловік спадкодавиці ОСОБА_7 шляхом спільного проживання. 06 листопада 2012 року ОСОБА_7 склав заповіт, в якому все своє майно, в тому числі і житловий будинок разом з надвірними та господарськими будівлями, він заповів їй - позивачу у справі. 07червня 2015 року ОСОБА_7 помер. Після смерті батька вона прийняла спадщину, оскільки на момент його смерті проживала разом з ним, а тому рахуєтьсяся такою, що прийняла спадщину. Її сестра - ОСОБА_5 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. Вона звернулася до Іваничівської нотаріальної контори із письмовою заявою про те, що вона відмовляється від прийняття спадщини. Заяви про відмову від спадщини в нотаріальну контору вона не подавала. Таким чином вона залишилася єдиним спадкоємцем майна, в тому числі і будинку після смерті батьків.

З метою оформлення права власності на спадковий будинок нею було виготовлено у Волинському бюро технічної інвентаризації документацію на спадковий будинок. Однак, Іваничівська державна нотаріальна контора відмовила їй у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки у неї відсутній правовстановлюючий документ про право власності на спадковий будинок.

У звязку із обставинами, що склалися, позивач змушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадковий житловий будинок.

В судове засідання сторони не зявилися.

Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність, просить позов задовольнити.

Від відповідачів та представника відповідача також надійшло клопотання, в якому просять розгляд справи провести у їх відсутність , позовні вимоги кожен з них визнає повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 Цивільно-процесуального кодексу України - особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Випадки відкладення розгляду справи, передбачені ст. 169 Цивільно-процесуального кодексу України, відсутні. Тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок № 7 по вул. Шевченка в с. Морозовичі Іваничівського району Волинської області належав ОСОБА_6.

18 жовтня 2012 року ОСОБА_6 померла, про що Морозовичівською сільською радою Іваничівського району в Книзі реєстрації смертей був зроблений актовий запис №20 від 19 жовтня 2012 року та видане свідоцтво про смерть 1-ЕГ № 134684 (а.с.6).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Таким чином, з дня смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на майно, яке належало спадкодавцю. Заповіту ОСОБА_6 не залишила, а тому спадщина відкрилася за законом. Спадщину прийняв чоловік спадкодавця -ОСОБА_7 шляхом спільного проживання. 06 листопада 2012 року ОСОБА_7 склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Морозовичівської сільської ради та зареєстрованого в реєстрі за № 08, згідно якого все своє майно, в тому числі і житловий будинок разом з надвірними та господарськими будівлями, він заповів позивачу у справі ОСОБА_1 (а.с.7). 07 червня 2015 року ОСОБА_7 помер, про що Морозовичівською сільською радою Іваничівського району в Книзі реєстрації смертей був зроблений актовий запис №6 від 11 червня 2015 року та видане свідоцтво про смерть 1-ЕГ № 173070 (а.с. 29).

Відповідно до довідки Морозовичівської сільської ради Іваничівського району № 354 від 31.08.2016 року після смерті ОСОБА_7, ОСОБА_1 прийняла спадщину, оскільки на момент його смерті проживала разом з ним за однією адресою в с. Морозовичі (а.с.9).

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Із відповіді Іваничівської державної нотаріальної контори № 746/01-16 від 29.06.2017 року та Інформаційної довідки зі спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа до майна ОСОБА_7 в Іваничівській державній нотаріальній конторі не заводились (а.с. 22-23). Заяви про відмову від спадщини позивач до нотаріальної контори не подавала.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 успадкувала житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами № 7 по вул. Шевченка в с. Морозовичі Іваничівського району Волинської області. Однак, при оформленні спадщини, нотаріус Іваничівської державної нотаріальної контори відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок (а.с.10).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач набула право власності на житловий будинок фактично вступивши у володіння спадковим майном.

Керуючись ст. ст. 392, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами № 7 (сім) по вул. Шевченка в с. Морозовичі Іваничівського району Волинської області.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Іваничівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І. М. Нєвєров