Справа № 766/3835/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2017 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

при секретарі Матієнко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за позовною заявою Херсонського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 Ванічкаєвича про стягнення коштів, отриманих як допомога по безробіттю,

встановив:

Херсонський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, посилаючись на те, що 24.02.2011 року відповідач звернувся до позивача із заявою, на підставі якої йому присвоєно статус безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, починаючи з 03.03.2011 року по 25.02.2012 року. В заяві про надання статусу безробітного від 03.03.2011 року ОСОБА_1 зазначив, зокрема, що не зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається, пенсію не отримує, не має права на пенсію за віком та за вислугою років. ОСОБА_1 було нараховано допомогу по безробіттю. У звязку з недоотриманням безробітним рекомендацій щодо сприяння по працевлаштуванню, ОСОБА_1 скорочено виплату допомоги по безробіттю з 06.10.2011 р. по 03.01.2012 р.; пізніше знову відбулось скорочення виплати допомоги за період з 03.01.2012 р. по 25.02.2012 р. у звязку зі звільненням безробітного з останнього місця роботи за згодою сторін. У звязку з невідвідуванням безробітнім центру зайнятості без поважних причин протягом 30 календарних днів, з 03.12.2011 року ОСОБА_1 припинено виплату допомоги по безробіттю та знято з обліку. Загальна сума виплат як допомога по безробіттю, яку отримав позивач, становить 3683,25 гривень.

З висновку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 05.11.2015 року позивачу стало відомо, що ОСОБА_1 під час реєстрації в Херсонському центрі зайнятості та отриманні статусу безробітного, зареєстрований як фізична особа-підприємець 28.02.2000 року, а тому належав до зайнятого населення.

У звязку з зазначеним кошти у сумі 3683,25 гривень підлягають поверненню. Просив суд стягнути з відповідача 3683,25 гривень грошових коштів, отриманих як допомога по безробіттю, а також понесені судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з зазначених в позовній заяві підстав.

Відповідач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнав. В останнє судове засідання не зявився, будучи належним чином особисто повідомлений про час та місце розгляду справи та отримавши копію позовної заяви з додатком, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив (а.с.81).

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно персональної картки №22400001, зареєстрованої 24.02.2011 року Херсонським міським центром зайнятості, ОСОБА_1 особисто звернувся з вимогою пошуку роботи.

З вищезазначеної персональної картки судом встановлено, що в її розділі 6 ОСОБА_1 не позначив, що зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності (а.с.12).

Згідно заяви ОСОБА_1 від 03.03.2011 року, яку він власноруч заповнив вбачається, що він просив надати йому статус безробітного та виплачувати йому допомогу по безробіттю(а.с.13).

Відповідно до заяви від 03.03.2011 року до Херсонського міського центру зайнятості ОСОБА_1 повідомив, що він не зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається, пенсію не отримує, не має права на пенсію за віком, в тому числі на пільгових умовах та на пенсію за вислугу років (а.с.13 на звороті).

Відповідно до витягу із наказу про прийняття рішення по особі ПК №22400001 від 11.01.2012 року, ОСОБА_1 надано статус безробітного на загальних підставах, та призначено допомогу по безробіттю з 03.03.2011 року по 25.02.2012 року. Наказом від 07.10.2011 року №НТ 111007 ОСОБА_1 скорочено виплату допомоги з 06.10.2011 року по 03.01.2012 року. Наказом від 02.12.2011 року НТ111202, скорочено виплату допомоги у звязку зі звільненням безробітного з останнього місця роботи за угодою з 03.01.2012 року по 25.02.2012 року. Наказом від 11.01.2012 року №НТ120111 ОСОБА_1 припинено виплату допомоги у звязку із невідвідуванням безробітним ДСЗ без поважних причин (а.с. 14).

Згідно листа відділу державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та легалізації громадських формувань Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні №2887/06/05-20 від 30.10.2015 року за даними відділу ОСОБА_1 Ванічкаєвич зареєстрований, як фізична особа-підприємець 28.02.2000 року. У звязку з зазначеним ОСОБА_1 порушив ст.2 Закону України «Про зайнятість населення» (а.с. 15).

Відповідно до акту №717/ДР розслідувань страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 05.11.2015 р. начальником відділу розслідування страхових випадків Херсонського міського центру зайнятості проведено розслідування страхового випадку та встановлено, що згідно даних Державного реєстру, ОСОБА_1 на момент реєстрації та надання статусу безробітного в центрі зайнятості зареєстрований як фізична особа-підприємець (а.с. 16).

Згідно відомості виплат матеріального забезпечення, ОСОБА_1 за період з 03.03.2011 року по 05.10.2011 року отримав допомогу в розмірі 3683,25 грн. (а.с. 17).

Згідно витягу з наказів про прийняті рішення по особі від 15.02.2016 року №22400001, ОСОБА_1 зобовязано повернути кошти у встановленому порядку відповідно до п. 2 та п. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», що за період з 03.03.2011 року по 05.10.2011 року становить 3683,25 грн. (а.с. 18).

17.02.2016 року Херсонським міським центром зайнятості направлено ОСОБА_1 лист вих.№06-24/391 з повідомленням про повернення коштів у сумі 3683,25 гривень, отримані як допомога по безробіттю на адресу, зазначену відповідачем в заяві про надання статусу безробітного та виплату допомоги. Проте, зазначений лист повернувся з відміткою поштового відділення «за вказаною адресою не проживає».

На даний час відповідачем 3683,25 гривень позивачу в добровільному порядку не повернуто.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути відшкодування збитків або інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За правилами ч. 2, 3 ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення внаслідок умисного невиконання особою своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про зайнятість населення» зайнятість - це не заборонена законодавством діяльність осіб, повязана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сімї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у субєктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно.

В Україні до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.

З матеріалів справи судом встановлено, що в період перебування на обліку в Херсонському міському центрі зайнятості в якості безробітного ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» для проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за її рішенням фізична особа-підприємець або уповноважена нею особа подає (надсилає) державному реєстратору реєстраційну картку на проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за її рішенням. Дата внесення до Єдиного державного реєстру про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем є датою державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем.

Таким чином, відповідачем не було вчинено усіх необхідних дій для припинення підприємницької діяльності.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що особа, зареєстрована як ФОП (незалежно від того, сплачує вона єдиний податок чи перебуває на загальній системі оподаткування), не може бути визнана безробітною і не має права на виплату допомоги по безробіттю. (Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 08 липня 2014 року № 21-79а14).

Отже, відповідачем порушено умови по отриманню забезпечення на випадок безробіття, оскільки на момент встановлення статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю відповідач був зареєстрований як фізична особа-підприємець.

На підставі викладеного, допомога по безробіттю, виплачена ОСОБА_1, підлягає поверненню.

У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 гривень, які понесені позивачем відповідно до платіжного доручення №708 від 31.03.2016 року (а.с.28).

Керуючись ст.ст.10,11,209,212,214-215 ЦПК України, ст.ст.16 ЦК України, ЗУ «Про зайнятість населення», ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», суд

вирішив:

Позов Херсонського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 Ванічкаєвича про стягнення коштів, отриманих як допомога по безробіттю, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 Ванічкаєвича (ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Херсонського міського центру зайнятості грошові кошти, отримані як допомога по безробіттю, в сумі 3683,25 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 Ванічкаєвича (ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Херсонського міського центру зайнятості судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1378,00 гривень.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.І.Майдан