Єдиний унікальний номер судової справи 201/6229/15-ц
Номер провадження 2-р/201/23/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2017 року місто Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді Ходаківського М.П., секретаря судового засідання Пісчанської Т.М., за участі позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву державного виконавця Соборного відділу Державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про розяснення рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням шляхом вселення та зобовязання не чинити перешкод у подальшому та про розподіл особових рахунків, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням шляхом вселення та зобовязання не чинити перешкод у подальшому та про розподіл особових рахунків.

До суду 09 вересня 2017 року надійшла заява державного виконавця Соборного відділу Державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про розяснення рішення суду. В обґрунтування своєї заяви заявник зазначив, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 201/6229/15-ц, виданого 04 липня 2016 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про усунення перешкод ОСОБА_1 у користуванні частиною домоволодіння та земельною ділянкою, розташованих за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Достоєвського, 7 шляхом вселення ОСОБА_1 у належну йому частину домоволодіння. При проведенні виконавчих дій стягувачу ОСОБА_1 було усунуто перешкоди у користуванні земельною ділянкою та частиною домоволодіння, після чого державним виконавцем виносилися постанови про закінчення виконавчого провадження. На неодноразові заяви стягувача виконавче провадження відновлювалося та проводилися виконавчі дії щодо його вселення до домоволодіння по вул. Достоєвського, буд. 7, в м. Дніпро. Востаннє при проведенні виконавчих дій стягувач ОСОБА_1 відмовився вселятися до спірного домоволодіння та повідомив державного виконавця, що йому належить 48/100 частин домоволодіння, у звязку із чим виникла необхідність звернутися до суду за розясненням рішення та розяснити у яку саме частину домоволодіння необхідно вселити стягувача ОСОБА_1

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 у судовому засіданні заяву державного виконавця підтримали та просили задовольнити.

Представник ОСОБА_5 ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви державного виконавця.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали поданої заяви, а також матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілою для осіб, які брали участь у справі суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

За положеннями пункту 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215-217 ЦПК України. У ній, зокрема, має бути зазначено: розмір грошових сум чи перелік майна, присуджених стороні; конкретні дії, які відповідач повинен вчинити на чию користь, або інший передбачений законом спосіб захисту порушеного права.

Пунктом 21 вищевказаної Постанови Пленуму розяснено, що відповідно до ст. 221 ЦПК України розяснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суду викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

За своєю правовою суттю роз'яснення судового рішення зумовлене його нечіткістю, якщо рішення є неясним та незрозумілим для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, роз'яснення полягає в тому, що суд не в праві давати відповідь на нові та невирішені ним вимоги, а лише має роз'яснити положення постановленого рішення, які нечітко сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Так, рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2017 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням шляхом вселення та зобовязання не чинити перешкод у подальшому, та про розподіл особових рахунків задоволено. Усунуто перешкоди ОСОБА_1 в користуванні частиною домоволодіння та земельною ділянкою, розташованих за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Достоєвського 7, шляхом вселення ОСОБА_1 у належну йому частину домоволодіння. Зобов'язано ОСОБА_5 не чинити перешкоди ОСОБА_1 в користуванні виділеною часткою. Розподілено особові рахунку по оплаті витрат по утриманню домоволодіння розташованого за адресою: вул. Достоєвського 7 у м. Дніпропетровську та по оплаті рахунків з газопостачання, енергопостачання, водопостачання. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2015 року заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2015 року скасовано і в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 травня 2016 року рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 20145 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням шляхом вселення скасовано, рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2015 року в цій частині залишено без змін.

Так, предметом судового розгляду, стосовно якого ухвалено рішення, було вселення позивача у спірний будинок. Питання, яке ставить державний виконавець у своїй заяві про розяснення судового рішення фактично стосується порядку користування спірним домоволодінням з урахуванням розміру часток, належних сторонам на праві власності. Однак, визначення порядку користування спірним домоволодінням не було предметом розгляду у справі, рішення у якій просить розяснити державний виконавець, з приводу даних позовних вимог сторони докази не подавали і пояснення не надавали.

Не заявлялися позивачем і позовні вимоги про виділення йому в натурі частки у праві власності на спірний будинок, а відтак питання поставлені державним виконавцем складають фактично новий предмет позовних вимог, які у разі наявності спору можуть бути вирішені у судовому порядку.

Таким чином, рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2015 року у нескасованій частині є зрозумілим, судом при розгляді справи досліджені всі обставини справи, розглянуті конкретно всі заявлені позовні вимоги, їх формулювання знайшли своє вірне відображення в зазначеному рішенні суду, також в рішенні конкретно відображено аналіз обставин справи та правове обґрунтування, проаналізовано надані та отримані судом докази, по всім заявленим позовним вимогам надано висновок суду та в рішенні суду містяться посилання на відповідні норми матеріального та процесуального права, а тому з урахуванням зазначеного ухвалене судом рішення є зрозумілим.

Ураховуючи зазначене, суд вважає заяву державного виконавця такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.221 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви державного виконавця Соборного відділу Державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про розяснення рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням шляхом вселення, зобовязання не чинити перешкод у подальшому та розподіл особових рахунків відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня проголошення ухвали шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.П.Ходаківський