Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2017 року Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Сидоренко І.О.

при секретарі Рудь Т.В.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Словянську Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Словянської міської ради Донецької області про визнання права власності в порядку набувальної давності, -

В С Т А Н О В И В:

До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Словянської міської ради Донецької області про визнання права власності в порядку набувальної давності. Дана позовна заява мотивована тим, що позивачеві на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.09.2015 року належить право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, яка належала її матері ОСОБА_3, яка померла 07.02.2014 року. Інша половина спірної квартири після смерті її власниці ОСОБА_4, померлої 25.07.1991 року, до теперішнього часу ні за ким не зареєстрована. З 1992 року мати позивача, а після її смерті позивач, безперервно, відкрито, добросовісно користується квартирою №61, по вул. Батюка, 26, м. Словянська. Позивач належним чином утримує житло, сплачує комунальні платежі, робить поточні ремонти, тобто, на теперішній час продовжує відкрито користуватися зазначеним помешканням, тому вважає, що набула право власності на спірне майно за набувальною давністю, проте не може належним чином оформити документи на право власності.

Просить визнати за собою право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 за набувальною давністю після ОСОБА_4, яка померла 25.07.1991 року.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про час, дату та місце судового розгляду повідомлена належним чином.

У судовому засіданні представник позивача, ОСОБА_1, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні.

Відповідач Словянська міська рада, відповідно до наданої заяви просив розглянути справу без участі свого представника, рішення просив ухвалити на розсуд суду.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснила суду, що її чоловік є двоюрідним братом позивача, позивача вона знає 28 років, вона разом зі своєю матірю з 1990 року мешкала в квартирі АДРЕСА_3. Її мати доглядала за дідусем ОСОБА_6, сплачувала комунальні платежі, його родичі на цю квартиру не претендують.

Свідок ОСОБА_7 є племінницею позивача, пояснила, що ОСОБА_2 почала мешкати в спірній квартирі з того моменту, як вони з матірю почали доглядати за дідусем. Позивач сплачувала комунальні платежі та робила ремонт в квартирі.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що позивач є його сестрою, в спірній квартирі вона почала мешкати з 1990 року, допомагала доглядати за ОСОБА_6, сплачувала комунальні платежі, робила ремонти. На вказану квартиру ніхто не претендує.

Заслухавши пояснення представника позивача та показання свідків, дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

08.05.1980 року Словянським міськвідділом ЗАГС було зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_4, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії ІІІ-НО №349530.

Відповідно до довідки Словянського міськвідділу ЗАГС від 16.10.1991 року за №1092, 25.07.1991 року ОСОБА_4 померла.

18.10.1991 року в Першій Словянській державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа за №808/91 до майна ОСОБА_4, померлої 25.07.1991 року. З заявами про прийняття спадщини після ОСОБА_4 до нотаріальної контори звернулися її чоловік ОСОБА_6 та її син ОСОБА_9 10.03.1992 року ОСОБА_6 було видано свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку квартири АДРЕСА_4. Крім того, в матеріалах спадкової справи містяться дві довіреності, видані ОСОБА_6 та ОСОБА_9 на імя ОСОБА_3 щодо ведення справи по оформленню їх спадкових прав після смерті ОСОБА_4

07.02.2014 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-НО №754257 від 08.02.2014 року.

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Першої Словянської державної нотаріальної контори від 14.09.2015 року, спадкоємцем зазначеного в свідоцтві майна ОСОБА_3, яка померла 07.02.2014 року, є її дочка, ОСОБА_2. Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з 1/2 частки квартири, розташованої в АДРЕСА_5, яка належала померлій на підставі договору довічного утримання, посвідченого Першою Словянською ДНК 24.03.1992 року.

Згідно з довідкою КП «БТІ» м. Словянська від 27.05.2016 року право власності на двокімнатну квартиру №61, розташовану в м. Словянську по вул. Батюка, 26, станом на 01.01.2013 року зареєстроване: 1/2 частка за ОСОБА_4 на підставі реєстраційного посвідчення, виданого Словянським БТІ 02.03.1992 року, дата реєстрації 02.03.1992 рік, номер запису 17125 в книзі 72; 1/2 частка за ОСОБА_3 на підставі договору довічного утримання, посвідченого Першою Словянською ДНК 24.03.1992 року, р/№ 2-1384, дата реєстрації 04.09.1992 рік, номер запису 17125 в книзі 54а-99.

Право власності ОСОБА_2 на 1/2 частку квартири АДРЕСА_6, підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.05.2017 року.

Відповідно до довідки ЖБК №21 «Алмаз» від 17.05.2016 року, після смерті матері ОСОБА_3 послуги кооперативу по квартирі №61 сплачувала її донька ОСОБА_2, заборгованості за послуги кооперативу станом на 17.05.2016 року немає.

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги показання свідків, суд доходить до висновку, що факт добросовісного заволодіння, відкритого, безперервного володіння квартирою за адресою: АДРЕСА_7, позивачем ОСОБА_2 в судовому засіданні повністю доведений.

Відповідно до ст. 344 Цивільного Кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно за набувальною давністю, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Особа, яка заявляє про давність володіння може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Відповідно до ч. 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Крім того, як роз'яснено в п. 9 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

-володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

-володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

-володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Пунктом 13 вищезазначеної постанови передбачена можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю згідно з положеннями статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Таким чином, оцінивши показання допитаних в судовому засіданні свідків та подані позивачем письмові докази та виходячи з вищенаведених законодавчих положень та роз'яснень, викладених в Постанові Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, суд доходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10,11, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 344, п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, п. 9, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Словянської міської ради Донецької області про визнання права власності в порядку набувальної давності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності за набувальною давністю після ОСОБА_4, яка померла 25.07.1991 року, на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_10