АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/787/17 Головуючий 1 інст. - Огієнко Д.В.
Справа № 620/341/15-ц Доповідач - Бурлака І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«18» вересня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Баранкової В.В., Колесник О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 15 листопада 2016 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Сад» до ОСОБА_1 про визнання дій незаконними та усунення перешкод у користуванні земельними ділянками та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Сад» про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Новий Сад» звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_1. В обґрунтування свого позову посилався на те, що 25 червня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Новий Сад» та ОСОБА_2, яка за життя на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 мала у власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,81 га, розташовану на території Миколаївської сільської ради Зачепилівського району Харківської області, укладені договори оренди земельної частини (паю) на: земельну ділянку площею 0,7663 га, кадастровий номер НОМЕР_2 укладений договір оренди № 40.2, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 25 лютого 2009 року № 22, термін дії якого складає 10 років від дати його державної реєстрації; на земельну ділянку площею 3,1552 га, кадастровий номер НОМЕР_3 укладений договір оренди № 40.1, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 26 лютого 2009 року № 89, термін дії якого складає 10 років від дати його державної реєстрації; на земельну ділянку площею 0,7941 га, кадастровий номер НОМЕР_4 укладений договір оренди № 40.3, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 26 лютого 2009 року № 90, термін дії якого складає 10 років від дати його державної реєстрації; на земельну ділянку площею 3,1553 га, кадастровий номер НОМЕР_5 укладений договір оренди № 40, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 06 липня 2009 року № 10, термін дії якого складає 10 років від дати його державної реєстрації.

Вказав, що відповідно до пункту 14.5 зазначених договорів перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація орендаря не є підставою для розірвання цих договорів або зміни їх умов.

Зазначив, що після смерті ОСОБА_2 земельну ділянку площею 3,9215 га, до якої входить земельна ділянка площею 0,7663 га, кадастровий номер НОМЕР_2, відносно якої діє договір оренди № 40,2 від 20 червня 2008 року; земельна ділянка площею 3,1552 га, кадастровий номер НОМЕР_3, відносно якої діє договір оренди № 40.1 від 20 червня 2008 року успадкував ОСОБА_1, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії НАА 332363, зареєстрованого в реєстрі за № 779.

Вказав, що під час проведення товариством весняно-польових робіт в травні 2015 року на земельній ділянці виявлено, що відповідач її самовільно обробляє, створюючи таким чином товариству перешкоди у користуванні цією земельною ділянкою.

Зазначив, що ці дії були зафіксовані Зачепилівським РВ ГУМВС України в Харківській області.

Вважав, що дії відповідача суперечать вимогам договорів та нормам чинного законодавства, чим створює перешкоди товариству у користуванні земельними ділянками.

Просив визнати неправомірними дії ОСОБА_1 щодо самостійного використання ним земельної ділянки площею 0,7663 га, кадастровий номер НОМЕР_2, розташованої на території Миколаївської сільської ради Зачепилівського району Харківської області, яка знаходиться у його приватної власності та в оренді товариства; визнати неправомірними дії ОСОБА_1 щодо самостійного використання ним земельної ділянки площею 3,1552 га, кадастровий номер НОМЕР_3, розташованої на території Миколаївської сільської ради Зачепилівського району Харківської області, яка знаходиться в оренді товариства; усунути перешкоди у користуванні товариства земельною ділянкою площею 0,7663 га, кадастровий номер НОМЕР_2, розташованої на території Миколаївської сільської ради Зачепилівського району Харківської області згідно договору оренди земельної частки (паю) № 40.2 від 20 червня 2008 року, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 25 лютого 2009 року № 22, шляхом зобов'язання ОСОБА_1 припинити проведення сільськогосподарських робіт та вирощування сільськогосподарських культур на цій земельній ділянці на весь термін дії договору оренди земельної частки (паю) № 40.2 від 20 червня 2008 року; усунути перешкоди у користуванні товариства земельною ділянкою площею 3,1552 га, кадастровий номер НОМЕР_3, розташованої на території Миколаївської сільської ради Зачепилівського району Харківської області згідно договору оренди земельної частки (паю) № 40.1 від 20 червня 2008 року, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 25 лютого 2009 року № 75, шляхом зобов'язання ОСОБА_1 припинити проведення сільськогосподарських робіт та вирощування сільськогосподарських культур на цій земельній ділянці на весь термін дії договору оренди земельної частки (паю) № 40.1 від 20 червня 2008 року; покласти на відповідача сплату судових витрат в розмірі 243,60 грн.

Не визнавши позовні вимоги у травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Сад». В обґрунтування свого зустрічного позову посилався на те, що згідно державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1, виданого на підставі розпорядження Зачепилівської районної державної адміністрації Харківської області від 01 жовтня 2002 року № 170, 11 листопада 2002 року № 233 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 31 січня 2003 року за № 185, ОСОБА_2 мала у власності земельну ділянку розміром 7,87 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Миколаївської сільської ради Зачепилівського району Харківської області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла.

Зазначив, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Зачепилівської державної нотаріальної контори Харківської області Терещенко Л.О. 05 серпня 2014 року, зареєстрованого в реєстрі за № 779 він є спадкоємцем майна ОСОБА_2, а саме: земельної ділянки площею 3,1552 га, кадастровий номер НОМЕР_3, що розташована на території Миколаївської сільської ради Зачепилівського району Харківської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Зачепилівської державної нотаріальної контори Харківської області Терещенко Л.О. 05 серпня 2014 року, зареєстрованого в реєстрі за № 775 він є спадкоємцем майна ОСОБА_2, а саме: земельної ділянки площею 0,7663 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована на території Миколаївської сільської ради Зачепилівського району Харківської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Зазначив, що вказані земельні ділянки на даний час використовуються Товариством з обмеженою відповідальністю «Новий Сад», посилаючись на договорі оренди земельних ділянок №№ 40.1, 40.2 від 20 червня 2008 року.

Вказав, що товариство в порушення вимог законодавства, а також пунктів 6.2 та 18 договорів продовжує надалі використовувати земельні ділянки, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На даний час спірні договори оренди земельних ділянок № 40.1 від 20 червня 2008 року, № 40.2 від 20 червня 2008 року ОСОБА_2 з товариством не укладала та не підписувала, доручення від свого імені на укладення договорів нікому не надавала, і відповідно акт прийому-передачі не складався та не підписувався, земельні ділянки не передавалися в користування товариству, зазначений підпис орендодавця не належить ОСОБА_2, а виконано іншою особою.

Просив визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № 40.1 від 20 червня 2008 року, укладений між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Новий Сад» смт. Кегичівка Харківської області, зареєстрований у ЗВРХРФДП ЦДЗК 26 лютого 2009 року, № 89; визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № 40.2 від 20 червня 2008 року, укладений між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Новий Сад» смт. Кегичівка Харківської області, зареєстрований у ЗВРХРФДП ЦДЗК 26.02.2009 року, № 22; зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Новий Сад» смт. Кегичівка Харківської області, повернути ОСОБА_1 земельну ділянку розміром 3,16 га, кадастровий номер НОМЕР_3, яка належить йому, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Зачепилівської державної нотаріальної контори Харківської області Терещенко Л.О. 05 серпня 2014 року, зареєстрованого в реєстрі за № 779 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05 серпня 2014 року, за № 25155443, розташованої на території Миколаївської сільської ради Зачепилівського району Харківської області; зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Новий Сад» смт. Кегичівка Харківської області, повернути ОСОБА_1 земельну ділянку розміром 0,77 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка належить йому, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Зачепилівської державної нотаріальної контори Харківської області Терещенко Л.О. 05 серпня 2014 року, зареєстрованого в реєстрі за № 775 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05 серпня 2014 року, за № 25153832, розташованої на території Миколаївської сільської ради Зачепилівського району Харківської області; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Сад» смт. Кегичівка Харківської області на користь ОСОБА_1 витрати понесені при розгляді справи, а саме 243,60 грн. судового збору.

Рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 15 листопада 2016 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Сад» - задоволено, визнано неправомірними дії ОСОБА_1 щодо самостійного використання ним земельної ділянки площею 0,7663 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована на території Миколаївської селищної ради Зачепилівського району Харківської області, яка знаходиться в оренді Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Сад»; визнано неправомірними дії ОСОБА_1 щодо самостійного використання ним земельної ділянки площею 3,1552 га, кадастровий номер НОМЕР_3, яка розташована на території Миколаївської селищної ради Зачепилівського району Харківської області, яка знаходиться в оренді Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Сад»; зобов'язано ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Сад» земельною ділянкою площею 0,7663 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована на території Миколаївської селищної ради Зачепилівського району Харківської області згідно договору оренди земельної частки (паю) № 40.2 від 20 червня 2008 року, зареєстрованого 25 лютого 2009 року за № 22, шляхом припинення проведення сільськогосподарських робіт та вирощування сільськогосподарських культур до 25 лютого 2019 року; зобов'язано ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні Товариству з обмеженою відповідальністю «Новий Сад» земельною ділянкою площею 3,1552 га, кадастровий номер НОМЕР_3, яка розташована на території Миколаївської селищної ради Зачепилівського району Харківської області згідно договору оренди земельної частки (паю) № 40.1 від 20 червня 2008 року, зареєстрованого 25 лютого 2009 року за № 75, шляхом припинення проведення сільськогосподарських робіт та вирощування сільськогосподарських культур до 25 лютого 2019 року; у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 - відмовлено в повному обсязі; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Сад» судові витрати в сумі 243,60 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення - скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю «Новий Сад» - відмовити у повному обсязі, задовольнити вимоги за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 При цьому посилався на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі і як доводи апеляційної скарги виклав вимоги зустрічної позовної заяви. При цьому зазначив, що суд не звернув уваги на те, що маючи намір самостійно використовувати спірні земельні ділянки він повідомив товариство про своє небажання мати будь-які відносини з товариством; що на даний час договорів оренди спірних земельних ділянок він з товариством не укладав та не підписував, доручення від свого імені на укладення таких договорів нікому не надавав, і відповідно акти прийому-передачі не складалися і земельні ділянки не передавалися в користування товариства; що ОСОБА_2 договорів оренди земельних ділянок з товариством не укладала, зазначений підпис в договорах оренди земельних ділянок в графі «орендодавець» їй не належить, а виконано іншою особою; що товариством не надано жодного належного та допустимого доказу щодо використання ним земельних ділянок; що судом необґрунтовано було відмовлено у клопотання про витребування у товариства оригіналу видаткового касового ордеру від 04 серпня 2011 року.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно відхилити, рішення суду - залишити без змін.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Задовольняючи позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Сад» та відмовляючи в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обґрунтовано виходив з того, що договори оренди є чинними, доказів для визнання їх недійсними не надано, тому ОСОБА_1 неправомірно перешкоджає Товариству з обмеженою відповідальністю «Новий Сад» в користуванні земельними ділянками, які знаходяться у нього в оренді.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі статтею 792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно з частиною 4 статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Законом України «Про оренду землі» від 06 жовтня 1998 року із змінами та доповненнями визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно зі статтею 14 вищезазначеного Закону, договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Відповідно до статті 15 зазначеного Закону, істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; оренда плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Статтею 16 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Згідно зі статтею 27 зазначеного Закону, орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Відповідно до статті 31 даного Закону, договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

За правилами частин 1,3 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно з частиною 1 статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно з частиною 1 статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 125 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами 1-3,5,6 статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_1 є спадкоємцем двох земельних ділянок: земельної ділянки площею 3,1552 га, кадастровий номер НОМЕР_3 та земельної ділянки площею 0,7663 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташовані на території Миколаївської сільської ради Зачепилівського району Харківської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя ОСОБА_2 20 червня 2008 року уклала договори оренди №№ 40.1, 40.2 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Новий Сад» цих земельних ділянок строком на 10 років від дати державної реєстрації.

Як на недійсність договорів оренди землі ОСОБА_1 посилався на те, що договори оренди, акти приймання-передачі об'єкта оренди ОСОБА_2 не підписувались.

Відповідно до положень частини 3 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами статей 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проте, матеріали справи, зокрема висновок судово-почеркознавчої експертизи від 11 серпня 2017 року свідчать про те, що договори оренди, акти приймання-передачі об'єкта оренди від 20 червня 2008 року підписувались ОСОБА_2

Так, із висновку судово-почеркознавчої експертизи від 11 серпня 2017 року, яку проведено за ухвалою суду на стадії розгляду справи в суді апеляційної інстанції вбачається, що в договорі оренди земельної ділянки (паю) № 40.1 від 20 червня 2008 року, укладеному між ОСОБА_2 та товариством, на четвертому аркуші документа в графі «орендодавець» в рядку «(підпис)», акті передачі - прийому земельної ділянки згідно з договором оренди земельної ділянки (паю) № 40.1. від 20 червня 2008 року в графі «земельну ділянку передав», в рядку «(підпис)» виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів ОСОБА_2 Питання щодо виконання ОСОБА_2 підписів від імені ОСОБА_2 в договорі оренди земельної частки (паю) № 40.2 від 20 червня 2008 року, укладеному між ОСОБА_2 та товариством, акті передачі-прийому земельної ділянки згідно з договором оренди земельної частки (паю) № 40.2 від 20 червня 2008 року не вирішувались, оскільки оригінали договору оренди земельної частки (паю) № 40.2 від 20 червня 2008 року та акту передачі-прийому земельної ділянки сторонами не надано.

В суді апеляційної інстанції сторони не заперечували про наявність договору оренди № 40.2 від 20 червня 2008 року, його реєстрацію у ЗВРХРФДП ЦДЗК від 25 лютого 2009 року та отримання орендодавцем орендної плати саме за цим договором.

Таким чином, виходячи з того, що обидва договори оренди підписувались ОСОБА_2 в один день, саме 20 червня 2008 року та враховуючи висновок судово-почеркознавчої експертизи від 11 серпня 2017 року, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно зазначив, що договори оренди, акти приймання-передачі об'єкта оренди від 20 червня 2008 року підписувались ОСОБА_2

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів не вбачає підстав для визнання недійсними договорів оренди землі.

Оскільки договори оренди є чинними, судова колегія погоджується і з висновком суду щодо задоволення позовуТовариства з обмеженою відповідальністю «Новий Сад».

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Питання щодо стягнення судового збору вирішено відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року і змінами та доповненнями

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст. ст. 308, 313, п.1 ч.1.ст.314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 15 листопада 2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії