справа № 521/6470/17
провадження № 2/521/3521/17
12 вересня 2017 року
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
Головуючого судді Михайлюка О.А.,
при секретарі Лефтеровій О.І.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -
ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу, посилаючись на те, що 25 серпня 2013 року позичила відповідачу грошову суму в розмірі 33 350,00 гривень з терміном повернення до травня 2014 року.
Оскільки, відповідач покладені на себе зобов'язання не виконав, суму позики не повернув, позивач вимушена звернутись з позовом до суду.
Позивач надала суду заяву в якій підтримала позовні вимоги, просить суд задовольнити їх в повному обсязі, справу розглянути в її відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання на повторний виклик до суду не з'явився, про день, час, місце розгляду справи сповіщений належним чином.
Відповідно до п. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
В судовому засіданні встановлено, що 25 серпня 2013 року ОСОБА_1 позичила ОСОБА_2 грошову суму в розмірі 33 350,00 гривень з терміном повернення до травня 2014 року, що підтверджується розпискою складеною відповідачем на ім'я позивача.
ОСОБА_2 покладені на себе зобов'язання не виконав, суму позики не повернув.
Відповідно до ст. 1046 ЦК Украины за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно ст. 1048 ЦК України Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За таких обставин суд вважає можливим стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики 25 серпня 2013 року.
Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст. ст. 625, 1046, 1048, 1049 ЦК України, ст. ст. 10, 58, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 224, 225, 226, 228 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 741,30 гривень в рахунок сплаченого судового збору.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя: О.Михайлюк