УХВАЛА

07 вересня 2017 року Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Прохоренко В.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Херсонської області ОСОБА_4, про визнання договору дарування недійсним, в якій позивач просить визнати недійсним договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Херсонської області ОСОБА_4 за реєстровим номером 843 від 12.06.2017 року.

Разом з матеріалами справи надійшла заява позивача про забезпечення позову, в якій він просить накласти арешт на кіоск з літнім майданчиком, площею 135,0 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Макарова, б/н, а також до набрання чинності рішення у справі заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо кіоску з літнім майданчиком, площею 135,0 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Макарова, б/н, оскільки є достатні підстави вважати, що відповідач може відчужити нерухомого майна на користь третіх осіб, що в подальшому може утруднити, зробити неможливим виконання рішення суду та ускладнити розгляд справи.

Ухвалою суду від 07.09.2017 року було відкрито провадження у справі.

Ч. 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Ч. 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до вимог п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом четвертим постанови передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Отже, цивільний процесуальний закон не зобовязує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у розі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, а також, що наявні передбачені законом підстави для застосування заходів забезпечення позову, суд вважає можливим застосувати забезпечення позову у вигляді накладення арешту на кіоск, оскільки такий спосіб забезпечення позову можливо застосувати для забезпечення позову як майнового так і немайнового характеру у випадках, якщо потрібно обмежити право особи вчиняти певні фактичні та юридичні дії, при цьому не позбавляючи власника права користування, належним йому майном до вирішення спору по суті.

Окрім того, враховуючи положення п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України та те, що заборона не може мати загального характеру і повинна бути спрямована лише на конкретно визначене коло осіб та не повинно надмірно обмежувати права відповідача, суд вважає за необхідним заяву ОСОБА_1 задовольнити частково, заборонитивідповідачам вчиняти будь-які дії щодо відчуження, демонтажу та переміщення спірного майна, а саме кіоску на літньому майданчику, площею 135,0 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Макарова, б/н, оскільки як вбачається з матеріалів справи невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заява частково обґрунтована, підтверджена, ґрунтується на вимогах закону та є передбачені законом підстави для часткового задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151,152,153 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на кіоск з літнім майданчиком, площею 135,0 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Макарова, б/н.

Заборонити ОСОБА_2, ОСОБА_3вчиняти будь-які дії щодо відчуження, демонтажу та переміщення спірного майна, а саме кіоску на літньому майданчику, площею 135,0 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Макарова, б/н.

В решті заяви відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Відповідно до вимог ст.153 ЦПК України, подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: В.В. Прохоренко