Справа № 495/3666/17
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

15 вересня 2017 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Заверюха В.О.,

при секретарі Червинській І.В.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_2, представника третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровський цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, треті особи: орган опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання договору оренди недійсним та зустрічним позовом Білгород-Дністровської міської ради Одеської області до ОСОБА_4, тертя особа - виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визнання договору оренди дійсним, -

ВСТАНОВИВ:

17.05.2017 року ОСОБА_4 звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом, в якому просить:

- визнати недійсним договір оренди від 24.11.2014 року, укладений між ОСОБА_5, ОСОБА_6, від імені та в інтересах малолітньої ОСОБА_4;

- зобов'язати державного реєстратора внести відомості до Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 24.11.2014 року між Білгород-Дністровською міською радою та ОСОБА_5, ОСОБА_6, від імені та в інтересах малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 2,2944 га, цільове призначення: для обслуговування складів і торгівельного майданчику, яка розташована за адресою: вул. Свято-Георгіївська, 11, м. Білгород-Дністровський Одеської області.

Позивач зазначає, що на момент підписання зазначеного договору вона була неповнолітня, тому не знала про його існування та, крім того, в міру своєї необізнаності нормам законодавства, не могла знати про правові та фінансові наслідки, котрі наступають після укладання даного договору.

Крім того, обґрунтовуючи свій позов, ОСОБА_4 зазначає, що договір оренди укладений з порушенням норм цивільного законодавства, оскільки на момент укладення спірного договору вона була неповнолітньою, його укладення мало відбуватись після відповідного дозволу органу опіки та піклування, якого отримано сторонами не було.

На підставі наведеного ОСОБА_4 просить суд задовольнити її позов.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.09.2017 року позов ОСОБА_4 до Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, третя особа орган опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради про визнання договору оренди недійсним, зобовязання вчинити певні дії в частині вимог щодо зобов'язання державного реєстратора внести відповідні відомості до єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно залишено без розгляду.

06.06.2017 року Білгород-Дністровська міська рада Одеської області звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з зустрічним позовом до ОСОБА_4, тертя особа - виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визнання договору оренди дійсним (а.с. 42-45) у якому просить суд:

- визнати дійсним договір оренди від 24.11.2014 року, укладений між ОСОБА_5, ОСОБА_6, від імені та в інтересах малолітньої ОСОБА_4.

Свої зустрічні позовні вимоги позивач мотивує тим, що рішенням виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради №232 від 19.03.2009 року «Про надання згоди ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на придбання комплексу будівель та споруд ВАТ «Білгород-Дністровський комбінат хлібопродуктів», який прийнято враховуючи рішення комісії з прав дитини батьками неповнолітньої ОСОБА_4 надано згоду на придбання та оформлення 985/1000 частин комплексу будівель та споруд по вул. Свято-Георгіївській, 11.

На підставі договору купівлі-продажу від 31.03.2009 року, посвідчений Державним нотаріусом ОСОБА_7 за №1704, позивач є власником 985/1000 частин комплексу будівель та споруд по вул. Свято-Георгіївській, 11.

24.11.2014 року між Білгород-Дністровською міською радою та ОСОБА_5, ОСОБА_6 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 2,2944 га, цільове призначення: для обслуговування складів і торгівельного майданчику, яка розташована за адресою: вул. Свято-Георгіївська, 11 в м. Білгород-Дністровський Одеської області терміном на 5 років.

Зазначений договір зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №8875713 від 24.02.2015 року.

Договір підписано обома батьками позивача та протягом більше ніж двох років виконується сторонами належним чином.

Жодних питань щодо неналежного виконання умов договору від ОСОБА_4 та її батьків не надходило.

Позивач вважає, що договір оренди землі від 24.11.2014 року відповідає типовому договору оренди землі, містить всі істотні умови, передбачені чинним законодавством, та щодо яких було досягнуто згоди в момент укладання, з 24.11.2014 року виконується сторонами належним чином, є чинним та дійсним, за вказаним договором як орендодавець так і орендар мають взаємні права та обов'язки, які ними виконувалися на протязі всього часу дії договору, жодних оскаржень чи заперечень щодо виконання правочину з моменту укладення договору не надходило, до суду орендодавець та його піклувальник щодо оспорювання правочину не зверталися.

На підставі наведеного позивач просить задовольнити зустріну позовну заяву.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_1 доводи заяви підтримав, наполягав на задоволенні позову у повному обсязі. У задоволенні зустрічного позову просив відмовити у задоволенні.

Представник Білгород-Дністровської міської ради Одеської області в судовому засіданні позов ОСОБА_4 не визнала, просила у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що договір оренди землі від 24.11.2014 року не породжує негативних наслідків для ОСОБА_4 Доводи, викладені у зустрічній позовній заяві підтримала, просила суд її задовольнити.

ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву відповідно до якої просить розгляд справи проводити у її відсутність.

ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву відповідно до якої просить розгляд справи проводити у його відсутність.

Представник органу опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради в судовому засіданні поклалася на розсуд суду при вирішенні питання щодо задоволення позову ОСОБА_4 та зустрічного позову.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Щодо первісного позову ОСОБА_4

Судом встановлено, що:

24.11.2014 року між Білгород-Дністровською міською радою та ОСОБА_5, ОСОБА_6 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 2,2944 га, цільове призначення: для обслуговування складів і торгівельного майданчику, яка розташована за адресою: вул. Свято-Георгіївська, 11 в м. Білгород-Дністровський Одеської області терміном на 5 років. (а.с. 9-13)

Зазначений договір зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №8875713 від 24.02.2015 року. (а.с. 29)

Як вбачається з повідомлення заступника міського голови ОСОБА_8 від 21.12.2016 року № Ф-2130/3356, протягом 2014 року до виконкому Білгород-Дністровської міської ради, як органу опіки та піклування, не надходили заяви від ОСОБА_5, ОСОБА_6, а також неповнолітньої ОСОБА_4, стосовно надання згоди на будь-які дії відносно земельної ділянки по вул. Свято-Георгіївській, 11 в м. Білгород-Дністровський Одеської області, дане питання на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини не розглядалося та відповідне рішення не приймалося.

Частиною 2 ст. 177 Сімейного кодексу України встановлено, що, батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти такі правочини щодо її майнових прав:

- укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири;

- видавати письмові зобов'язання від імені дитини;

- відмовлятися від майнових прав дитини.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України "Про охорону дитинства", батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобовязуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобовязання.

Відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону України "Про оренду землі", право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Таким чином, суд не погоджується з доводами представника Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, стосовно того, що договір оренди землі від 24.11.2014 року укладений між ОСОБА_5, ОСОБА_6, від імені та в інтересах малолітньої ОСОБА_4, не породжує негативних наслідків для ОСОБА_4, оскільки до моменту повноліття ОСОБА_4, орендну плату, встановлену договором оренди, сплачували батьки ОСОБА_5, ОСОБА_6, однак з 03.08.2017 року позивач є повнолітньою та на теперішній час виконання умов та зобов'язань за договором оренди є її обов'язком, проте, враховуючи те, що позивач не є платоспроможною на даний час, суд вважає, що договір оренди землі від 24.11.2014 року порушує її права.

Крім того, необхідно зазначити, що на момент укладення договору оренди ОСОБА_4 була неповнолітньою, його укладення мало відбуватись після відповідного дозволу органу опіки та піклування, якого отримано сторонами не було, що є порушенням норм цивільного законодавства.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Щодо зустрічного позову Білгород-Дністровської міської ради Одеської області.

Так обґрунтовуючи зустрічний позов, позивач посилається на те, що договір оренди від 24.11.2014 року, укладений між ОСОБА_5, ОСОБА_6, від імені та в інтересах малолітньої ОСОБА_4, підписано обома батьками позивача та протягом більше ніж двох років виконується сторонами належним чином, жодних питань щодо неналежного виконання умов договору від ОСОБА_4 або її батьків не було, договір відповідає типовому договору оренди землі, містить всі істотні умови, передбачені чинним законодавством, та щодо яких було досягнуто згоди в момент укладання, з 24.11.2014 року виконується сторонами належним чином, є чинним та дійсним, за вказаним договором як орендодавець так і орендар мають взаємні права та обов'язки, які ними виконувалися на протязі всього часу дії договору, жодних оскаржень чи заперечень щодо виконання правочину з моменту укладення договору не надходило, до суду орендодавець та його піклувальник щодо оспорювання правочину не зверталися.

Суд не погоджується з такою думкою позивача, оскільки, як вже зазначалося вище, на момент укладення договору оренди ОСОБА_4 була неповнолітньою, його укладення мало відбуватись після відповідного дозволу органу опіки та піклування, якого отримано сторонами не було, що є порушенням норм цивільного законодавства, крім того, суд вважає, що зазначений договір порушує права ОСОБА_4 так як до моменту її повноліття, орендну плату, встановлену договором оренди, сплачували батьки ОСОБА_5, ОСОБА_6, однак з 03.08.2017 року позивач є повнолітньою та на теперішній час виконання умов та зобов'язань за договором оренди є її обов'язком, проте, позивач не є платоспроможною на даний час, та не має можливості здійснювати орендну плату.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення судового рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правових відносин та інші.

Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст. 212 ЦПК України з врахуванням положень ст. ст. 57-66 ЦПК України.

Згідно ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Аналізуючи зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем за зустрічним позовом не доведені обставини порушення його прав, у зв'язку з чим у задоволенні зустрічного позову Білгород-Дністровської міської ради Одеської області належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,61,208,209,212,213-215,218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, треті особи: орган опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання договору оренди недійсним та зустрічним позовом Білгород-Дністровської міської ради Одеської області до ОСОБА_4, тертя особа - виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визнання договору оренди дійсним - задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди від 24.11.2014 року, укладений між ОСОБА_5, ОСОБА_6, від імені та в інтересах малолітньої ОСОБА_4.

У задоволенні позову Білгород-Дністровської міської ради Одеської області до ОСОБА_4, тертя особа - виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визнання договору оренди дійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя