АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5006/17 Справа № 205/8729/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Варенко О.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Варенко О.П.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»

на заочне рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 березня 2017 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 29.12.2010 року ПриватБанк відкрив відповідачу картковий рахунок та видав платіжну картку з кредитним лімітом у розмірі 3600 грн., з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки та сплатою відсотків за користування кредитом. У свою чергу відповідач порушив умови укладеного договору в частині своєчасного погашення платежів, передбачених умовами кредитного договору, чим не виконав зобовязання за договором, у звязку з чим станом на 27.10.2016 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 62 617,21 грн., з яких: заборгованість за кредитом 29 317,92 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом 9598,65 грн., нараховано пені за прострочене зобовязання 19 392,68 грн., 850 грн. нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму 100 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 2957,96 грн. Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 62 617,21 грн. та судові витрати.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 березня 2017 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, позивач просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що 29.12.2010 року ОСОБА_2 заповнив анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

Однак, відповідний розділ такої заяви не містить відміток про бажання відповідача укласти кредитний договір шляхом оформлення відповідного виду кредитної картки, погодженого розміру кредитного ліміту, строку дії картки. В графі «картку № та пін отримав» відсутній підпис відповідача та дата.

Памятка клієнта, яка згідно акти-заяви є невідємною частиною укладеного договору, до позовної заяви та під час розгляду справи позивачем не надана.

Умови та Правила надання банківських послуг, які також є невідємною частиною договору, довідка про умови кредитування, не містять підпису відповідача (а.с.8-44)..

Також позивачем не надано доказів щодо відкриття відповідного карткового рахунку, номеру кредитної карти, рішень щодо встановлення розміру кредитного ліміту, видачі кредитної картки відповідачу.

На підтвердження суми заборгованості позивачем надано розрахунок за договором № б/н від 29.12.2010 року станом на 27.10.2016 року, який обраховує заборгованість лише з 01 листопада 2015 року.

Інших доказів, які б вказували на вид платіжної карти, яку отримав відповідач 29 грудня 2010 року, та умови, на яких останньому надано кредит, та підтверджували факт надання кредиту відповідачу, матеріали справи не містять.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції, керуючись ст.ст.626, 628, 634, 638 ЦК України, обгрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що відповідач своїм підписом засвідчив укладення договору про надання банківських послуг не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів, оскільки анкета-заява від 29.12.2010 року, що підписана ОСОБА_2, не містить чіткого зазначення банківських послуг, дату видачі, номер платіжної картки та розмір кредитного ліміту, строку дії картки. В графі «картку № та пін отримав» відсутній підпис відповідача та дата.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідач погодився з умовами договору, оскільки сплачував щомісячні платежі в період з 06.03.2014 року по 02.10.2015 року, також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами. Розрахунок заборгованості, наданий позивачем на підтвердження своїх вимог, містить дані, починаючи тільки з 01.11.2015 року, що позбавляє колегію суддів можливості встановити заборгованість, що утворилась до 01.11.2015 року, та перевірити чи погашалася вона позичальником. Таким чином, наявний в матеріалах справи розрахунок, всупереч вимогам ст.58 ЦПК, не містить достатньої інформації щодо предмета доказування.

Інших рохрахунків позивачем надано не було в порушення вимог ст.60 ЦПК, що унеможливлює встановлення обставини щодо яких виник спір, в той час як позивач, як сторона по справі, зобов'язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, відповідно до ст.10 ЦПК України.

Таким чином, ПАТ КБ «Приватбанк» просить стягнути заборгованість за договором № б/н від 29.12.2010 р., укладення якого не підтверджено жодними прямими доказами, окрім заяви-анкети, яка не містить таких істотних умов договору, як розмір кредитного ліміту, номер кредитної картки та строк дії такої картки, що позбавляє суд можливості встановити належність наданих розрахунків та виписок до предмету спору.

Умови та Правила надання банківських послуг, які не підписані відповідачем, згідно позиції Верховного Суду України у справі № 6-2320 цс16, також суперечать обґрунтованості позовних вимог банку.

За таких обставин, порушень норм процесуального чи матеріального права, які могли б призвести до скасування рішення суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Заочне рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

ОСОБА_3