Справа №468/1262/16-ц 13.09.2017 13.09.2017 13.09.2017
Справа № 468/1262/126-ц
Провадження № 22ц-784/1818/17 Суддя першої інстанції - Янчук С.В.
Категорія 33 Суддя-доповідач апеляційного суду - Крамаренко Т.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів - Бондаренко Т.З., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання - Гавор В.Б.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_2, представників відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4, прокурора - Жмура Л.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

Головного управління Національної поліції в Херсонській області

на рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 23 червня 2017 року за позовом ОСОБА_5 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої незаконними діями та рішеннями органів досудового слідства, прокуратури і суду, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2016 року ОСОБА_5 звернувся з позовом до Херсонського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями та рішеннями органів досудового слідства, прокуратури.

Позивач зазначав, що 8 квітня 2012 року о 6-10 год. його було затримано в будинку АДРЕСА_1 працівниками міліції та ввечері того ж дня відносно нього було складено протокол про затримання за підозрою у вчиненні злочину та поміщено до Цюрупинського ІТТ УМВС України в Херсонській області. 11 квітня 2012 року йому було пред'явлено остаточне обвинувачення у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом та в цей же день відносно нього було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та доставлено до слідчого ізолятора м. Херсона.

30 липня 2012 року після завершення досудового слідства кримінальна справа відносно нього була направлена до суду. 16 квітня 2013 року постановою Дніпровського районного суду м. Херсона кримінальну справу відносно нього було повернуто прокурору для додаткового розслідування. 12 липня 2016 року прокурором Херсонської місцевої прокуратури було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 004305 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Вважає, що внаслідок незаконного затримання, притягнення до кримінальної відповідальності, тримання під вартою, незаконного перебування під слідством та судом він зазнав моральних страждань, був позбавлений можливості працювати, не міг дбати про сім'ю, а також спілкуватися з рідними та знайомими. Незаконні дії вказаних органів негативно вплинули на його стосунки з оточуючими людьми, він змушений докладати значних зусиль для їх відновлення та поновлення своїх порушених прав. Після звільнення з-під варти він намагався продовжити відповідний трудовий договір на підприємстві, на якому працював до затримання, але роботодавець відмовився від його продовження через притягнення його до кримінальної відповідальності. Через його затримання у його друзів, близьких та знайомих сформувалося негативне ставлення до нього та склалася думка про нього як про злочинця, що нервує та пригнічує його й на даний час та не сприяє налагодженню відносин з рідними та відновленню життєвих зв'язків. Розмір заподіяної йому моральної шкоди оцінює в 500 000 грн.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд з стягнути з Державного бюджету на його користь 500 000 грн. в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 2 березня 2017 року неналежного відповідача Херсонській відділ поліції Головного управління Національної поліції замінено на належного - Головне управління Національної поліції в Херсонській області.

В подальшому, позивач неодноразово уточнював позовні вимоги та просив суд стягнути з Державного бюджету України на його користь 198 195 грн., з яких: 10 мінімальних заробітних плат (3200 грн.) за 2 місяці перебуванн6я під вартою, 49 мінімальних заробітних плат (3200 грн.) за 49 місяці перебування під слідством та судом, 8000 грн. витрати на правову допомогу та 1395 грн. витрати на проїзд до органу досудового розслідування та суду.

Рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 23 червня 2017 року позов ОСОБА_5 задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_5 шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України, спеціально визначеного для відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконних дій органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, 163 200 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, 5000 грн. в рахунок відшкодування сум, сплачених у зв'язку з поданням юридичної допомоги та 1395 грн. в рахунок відшкодування сум витрат на транспортні послуги, а всього на загальну суму 169 595 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Головне управління Національної поліції в Херсонській області, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просило скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову, а в частині стягнення матеріальної шкоди провадження у справі закрити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, який приймали участь у справі, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно із частиною першою статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України).

Частиною другою статті 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом, до яких належать й інші способи відшкодування шкоди.

Положеннями частин першої, другої, сьомої статті 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, підлягає відшкодуванню на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (надалі - Закон).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 2 Закону право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

Згідно з пунктами 4,5 частини першої статті 3 Закону у випадках незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, громадянинові відшкодовуються (повертаються) суми, сплачені громадянином у зв'язку з наданням йому юридичної допомоги, а також моральна шкода.

Відшкодування шкоди в таких випадках провадиться за рахунок коштів державного бюджету (частина перша статті 4 Закону)

Частинами першою та другою статті 12 Закону передбачено, що розмір відшкодованої шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції. У разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду, а ухвалу суду - до суду вищої інстанції в апеляційному порядку.

Пунктами 11, 12 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», затвердженого наказом Мінюсту України від 4 березня 1996 року № 6/5, Генеральної прокуратури України від 4 березня 1996 року № 3 та Мінфіну України від 4 березня 1996 року № 41 (надалі - Положення), у разі закриття кримінальної справи за відсутністю у діянні складу злочину слідчий зобов'язаний роз'яснити громадянинові порядок поновлення його порушених прав і відшкодування іншої шкоди.

Пункт 10 Положення передбачає, що відповідно до п. 4 ст. 3 Закону України громадянинові підлягають також поверненню суми, сплачені ним у зв'язку з наданням юридичної допомоги. До цих сум відносяться суми, сплачені ним адвокатському об'єднанню (адвокату) за участь адвоката у справі, а також внесені ним в рахунок оплати адвоката у зв'язку з поїздками у справі.

Отже, чинним законодавством чітко визначено порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, при цьому встановлення розміру грошових доходів, втрачених громадянами унаслідок незаконних дій зазначених органів, віднесено до компетенції цих органів, а не суду.

Згідно зі статтею 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просить стягнути витрати на правову допомогу в сумі 8000 грн. та 1395 грн. витрати на проїзд до органу досудового розслідування та суду, встановлення розміру якої віднесено до компетенції вищезазначених органів а не суду, тому справа в частині цих вимог не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо, справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням встановленого та положень вказаних вище норм рішення суду на підставі п.1 ч.1 ст. 310 ЦПК України в частині вимог ОСОБА_5 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної шкоди, завданої незаконними діями та рішеннями органів досудового слідства, прокуратури підлягає скасуванню із закриттям в цій частині провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 205, 303, 307, 309, 310 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Херсонській області задовольнити частково.

Рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 23 червня 2017 року в частині вимог ОСОБА_5 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної шкоди, завданої незаконними діями та рішеннями органів досудового слідства, прокуратури скасувати та провадження у справі в цій частині закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Т.В. Крамаренко

Судді: Т.З. Бондаренко

В.І. Темнікова