Справа № 4с-17/10
У Х В А Л А

20 квітня 2010 року Шевченківський районний суд

в складі: головуючої судді Свірідової В.В.

при секретарі Дмитраш І.І.

розглянув в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за скаргою ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, з участю зацікавлених осіб- Рівняка ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ЖБК № 245 про визнання незаконною постанову про закінчення виконавчого провадження від 28 квітня 2009 року та відновлення виконавчого провадження,-

УСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою 14 січня 2010 року до Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, з участю зацікавлених осіб - ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ЖБК № 245 про визнання незаконною постанови про закінчення виконавчого провадження від 28 квітня 2009 року та відновлення виконавчого провадження, оскільки рішення суду станом на даний час не виконано, копію постанови їй не скеровано, вважає дії державного виконавця щодо передчасного закриття виконавчого провадження неправомірними.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 скаргу підтримала, надавши аналогічні пояснення, зазначені у скарзі.

Представник оскаржуваної особи - державний виконавець Ліцман М.В. в судовому засіданні скаргу не визнав, просить суд відмовити у задоволенні скарги, надавши суду письмові пояснення.

Зацікавлена особа ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_7 в судовому засіданні скаргу не визнали.

Зацікавлені особи ОСОБА_6, ОСОБА_3,ОСОБА_4, представник ЖБК № 245 в судове засідання не зявились, хоча про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження, суд вважає, що скарга підлягає до задоволення.

Згідно ст.383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 08 травня 2008 року було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третьої особи ЖБК № 245 про приведення у відповідності до проектної документації встановлення вхідних дверей у квартиру АДРЕСА_1. Рішення сторонами не оскаржувалась та звернуто до виконання.

По заяві ОСОБА_1 від 11 листопада 2008 року державним виконавцем Шевченківського ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_8 відкрито провадження з виконання виконавчого листа, виданого Шевченківським райсудом м.Львова 07 листопада 2008 року, лише 06 лютого 2009 року.

Відповідно до вимог ст.24 Закону України „Про виконавче провадження державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрите виконавче провадження у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа.

Отже, як вбачається вище, виконавче провадження було відкрито державним виконавцем з грубим порушенням строків, передбачених Законом.

Копія постанови про відкриття виконавчого провадження 06.02.2009р. скерована для відома учасникам виконавчого провадження.

З постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.02.2009 року вбачається, що боржнику ( а їх по виконавчому листу значиться 4 особи) надано строк для добровільного виконання рішення суду до 13 лютого 2009 року.

З акту державного виконавця від 16.02.2009 року ОСОБА_8 вбачається, що із виходом на місце встановлено , що боржником ОСОБА_5 не виконано рішення суду у запропонований виконавцем термін.

Постановою від 16.02.2009 р. на боржників ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 накладено штраф у розмірі 34 грн. за невиконання законних вимог державного виконавця.

Державним виконавцем 17.02.2009 р.,повторно, скеровано вимогу до

боржників про виконання зобовязань до 23 лютого 2009 року, яку отримав ОСОБА_5 під розписку.

Державним виконавцем ,повторно, складено акт 23.02.2009 р., в якому

зазначено, що боржник ОСОБА_5 не виконав законні вимоги виконавця.

Постановою від 23.02.2009 р. на боржників ОСОБА_6,ОСОБА_3,ОСОБА_4,ОСОБА_5 накладено штраф у розмірі 68 грн. за невиконання законних вимог державного виконавця.

Після даних дій, державним виконавце не приймались жодних заходів щодо виконання рішення суду, а 28 квітня 2009 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, в якій зазначено, що виконати рішення суду без участі боржника неможливо.

Відповідно до вимог ст.76 Закону України „Про виконавче провадження, державний виконавець повертає без виконання виконавчий лист суду, який видав виконавчий документ, оскільки виконати рішення без участі боржника неможливо.

Однак судом безспірно встановлено, що боржників по виконавчому документу зазначено четверо осіб, однак державним виконавцем попереджено лише одного із них, боржника ОСОБА_9, а інші боржники взагалі не залучались державним виконавцем до проведення виконавчих дій.

Дані обставини не заперечуються учасниками процесу та підтверджуються матеріалами виконавчого провадження.

Крім того, слід зазначити, що в порушення вимог ст.37 Закону України „Про виконавче провадження державним виконавцем постанова про закінчення виконавчого провадження не скеровувалась на адресу зацікавлених осіб, оскільки доказів представником виконавчої служби не представлено суду про те , що зазначена вище постанова отримана заявницею. Про те, із супровідного листа від 05.05.2009 р., долученого до матеріалів виконавчого провадження, вбачається, що постанова від 28.04.2009 р. скерована сторонам (яким сам ?).

Випадки відповідно до яких виконавче провадження може бути закінчено, передбачені в ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» та зокрема : виконавче провадження підлягає закінченню у випадку фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом чи повернення виконавчого документа до суду у випадку,передбаченому частиною третьою статті 76 цього Закону.

Рішення же суду виконано не було , оскільки державний виконавець неналежним чином відносився до виконання своїх посадових обовязків та передчасно закінчив виконавче провадження.

На підставі наведеного вище, суд вважає, що скарга ОСОБА_1 є підставною та підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст.385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

В судовому засіданні безспірно встановлено, що заявник звернувся до суду зі скаргою 14 січня 2010 року , оскільки дізналась про постанову державного виконавця лише в кінці 2009 року, а тому суд вважає ,що термін подачі скарги заявницею не пропущено .

Отже, на підставі наведеного вище, скарга підлягає до задоволення, оскільки дії державного виконавця стосовно закриття виконавчого провадження є неправомірні. Постанова державним виконавцем 28 квітня 2009 року винесена передчасно, а тому підлягає скасуванню та відновленню виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст.383-388 ЦПК України, Законом України Про виконавче провадження»

УХВАЛИВ:

скаргу ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, з участю зацікавлених осіб- Рівняка ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ЖБК № 245 про визнання незаконною постанову про закінчення виконавчого провадження від 28 квітня 2009 року та відновлення виконавчого провадження задовольнити.

Скасувати постанову від 28 квітня 2009 року про закінчення виконавчого провадження винесену державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_8 та відновити виконавче провадження по виконавчому листу за № 2-681 від 07 листопада 2008 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня винесення ухвали заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 10 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційного суду або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя ОСОБА_10