Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 333/2099/17 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/778/3021/17 Круглікова А.В.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 вересня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Онищенко Е.А.

Воробйової І.А.

При секретарі: Фесенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, зобов'язання видати трудову книжку без запису про незаконне звільнення,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, який в ході розгляду справи неодноразово уточнював, до ПАТ «Українська залізниця» про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, зобов'язання видати трудову книжку без запису про незаконне звільнення, посилаючись на те, що з 19.09.2006 р. він працював у структурному підрозділі «Мелітопольське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» на посаді помічника тепловозу, а з 06.07.2011 р. на посаді машиніста тепловозу.

02.02.2017 р. він разом з помічником машиніста ОСОБА_4 працював на тепловозі ЧМЕЗ-5309 в Мелітопольському локомотивному депо.

Після виставлення вантажного вагону, складач поїздів ОСОБА_5 подав команду ручним сигналом на рух поїздів назад.

На світлофорі горів дозволяючий, а тому він продовжував рухатись на тепловозі в заданому напрямку.

На скидальному вістряку № 88 АВ на станції Запоріжжя-Вантажне Запорізької дирекції залізничних перевезень регіональної філії «Придніпровська залізниця» відбувся сход тепловозу ЧМЕЗ-5309.

Вказує, що під час оперативного розбору його незаконно звинуватили в порушеннях п. 15.15., п. 15.24. Правил технічної експлуатації залізниць України, п. 16.3.8. Інструкції руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України» № ЦД-0058, п. 3.15. Інструкції локомотивної бригади № ЦТ-0106 та п. 3.4. Інструкції по регламенту основних переговорів машиніста та його помічника при виконанні поїзної та маневрової роботи» № ЦТ-0107 та незаконно звільнили.

Зазначає, що в результаті незаконних дій відповідача, що призвело до його незаконного звільнення, він зазнав моральної шкоди, яка полягає в тому, що порушився нормальний ритм його життя, переживає моральні страждання, які він оцінює в 50 000 грн.

Також вважає, що відповідач повинен відшкодувати йому середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Посилаючись на зазначені обставини просив з урахуванням уточнення позовних вимог, які викладені в клопотанні від 02.06.2017 р., визнати звільнення по наказу від 17.03.2017 р. № 38/с незаконним, поновити негайно ОСОБА_3 на посаді машиніста тепловозу з виплатою місячного заробітку в розмірі 10 365,35 грн., з урахуванням обов'язкових платежів, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17.03.2017 р. по 08.06.2017 р. в розмірі 31 392,28 грн., з урахуванням обов'язкових помісячних платежів і виплатою розбивкою по місяцям; стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 50 000 грн. та зобов'язати відповідача видати йому трудову книжку без запису про незаконне звільнення.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 червня 2017 року у задоволені позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що підстави для задоволення вимог про визнати звільнення незаконним, поновлення негайно на посаді машиніста тепловозу з виплатою місячного заробітку в розмірі 10 365,35 грн., з урахуванням обов'язкових платежів, стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 17.03.2017 р. по 08.06.2017 р. в розмірі 31 392,28 грн., з урахуванням обов'язкових помісячних платежів і виплатою розбивкою по місяцям, стягнення моральної шкоди в сумі 50 000 грн. та зобов'язаня відповідача видати позивачу трудову книжку без запису про незаконне звільнення відсутні.

Однак з такими висновками погодитись не можна.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що 02.02.2017 року о 13 год. 28 хв. на станції Запоріжжя Вантажне Запорізької дирекції залізничних перевезень регіональної філії «Придніпровська залізниця», локомотивною бригадою Мелітопольського локомотивного депо (оборотне депо Запоріжжя-2) в складі машиніста ОСОБА_3 та помічника машиніста ОСОБА_4 допущено проїзд заборонного показання маневрового світлофора М44 з послідуючим сходженням тепловоза ЧМЕЗ-5309 на скидальному вістряку № 88АВ.

За наслідками вказаної вище події Головним ревізором з безпеки руху поїздів і автотранспорту Запорізької ревізорської дільниці та в.о. начальника Запорізької дирекції залізничних перевезень складено акт службового розслідування серйозного інциденту від 03.02.2017 р. та технічний висновок, якими встановлено, що причиною допущеного серйозного інциденту стали порушення локомотивною бригадою в складі машиніста ОСОБА_3 та помічника машиніста ОСОБА_4:

- вимог п.п. 5.15., 5.24. Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом МТУ від 20.12.1996 р. № 411, п. 6.3.8. Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України ЦД-0058, а саме - приведення у рух локомотива без отримання вказівки керівника маневрів, не спостереження за показанням сигналів маневрового світлофора М44, не забезпечення безпеки виконання маневрів;

- вимог п. 3.15.Інструкції локомотивній бригаді № ЦТ-0106, затвердженої наказом УЗ від 22.11.2004 р. № 876/ЦЗ, а саме - відсутність особливої уваги та пильності, поспішність, рух без отримання інформації про готовність маршруту прямування;

- вимог п. 4.3. «Інструкції по регламенту основних переговорів машиніста та його помічника при виконанні поїзної та маневрової роботи» № ЦТ-0107, затвердженої наказом УЗ від 22.11.2004 року № 877-ЦЗ - не виконання встановленого регламенту переговорів між машиністом та помічником машиніста щодо показань сигналу М44 та положенням скидального вістряка № 88АВ.

Згідно протоколу структурного підрозділу «Запорізька дистанція електропостачання» регіональної філії «Придніпровська залізниця» від 03.02.2017 року у випадку транспортної події - проїзду заборонного світлофору М44 маневровим локомотивом ЧМЕ-3 № 5309, з наступним сходженням його на скидальному вістряку № 88АВ по станції Запоріжжя-Вантажне 02.02.2017 р. вини Запорізької дистанції електропостачання не має.

Згідно з актом перевірки роботи локомотивної сигналізації, радіозв'язку та видимості сигналів від 02.02.2017 року, видимість червоного вогню сигналу № 44 складає 200 м (ніч), видимість сигналів задовільна.

Відповідно до акту перевірки працездатності маневрового радіозв'язку між складачем поїздів та ДСП станції Запоріжжя-Вантажне, радіозв'язок стійкий, гучність задовільна.

Згідно акту перевірки дії маневрового радіозв'язку на ЧМЕ-3 № 5309 від 02.02.2017 року встановлено, що маневрова радіостанція 72РТМА24М технічно налагоджена, працює нормально, радіозв'язок стійкий.

Згідно акту від 02.02.2017 року, зауважень до працездатності та якості збереження каналів збереження даних немає.

Відповідно до протоколу від 06.02.2017 року за № 2/б.р. наради при начальнику Мелітопольського локомотивного депо постановила застосувати до машиніста тепловоза ОСОБА_3 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з роботи за порушення дисципліни, наслідки якої загрожують безпеці руху поїздів, життю і здоров'ю громадян, з вини якого стався проїзд заборонного сигналу в результаті невиконання ним своїх трудових обов'язків.

Судом також встановлено, що в період з 07.02.2017 р. по 16.02.2017 р. машиніст ОСОБА_3 знаходився на лікарняному.

7 лютого 2017 року начальником структурного підрозділу «Мелітопольське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» подано голові вільної профспілкової організації робітників локомотивного депо Мелітополь подання на дачу згоди на розірвання трудового договору з машиністом тепловозу ОСОБА_3 на підставі Положення про дисципліну працівників залізничного транспорту.

За результатами розгляду вказаного вище подання, 22.02.2017 року вільною профспілкою організації робітників локомотивного депо Мелітополь на засіданні профспілкового комітету було прийнято рішення відмовити представнику власника в праві звільнення машиніста тепловозу - ОСОБА_3, про що складено відповідний протокол від 22.02.2017 року № 16.

Наказом від 17.03.2017 року № 38/с ОСОБА_3 звільнено з роботи на підставі ст. 147 КЗпП України та п. 15 Положення про дисципліну працівників залізничного транспорту.

Відповідно змісту протоколу засідання профспілкового комітету від 22.02.2017 року № 16, підставою для відмови у наданні згоди представнику власника на звільнення машиніста ОСОБА_3 стало, зокрема, не надання власником до матеріалів подання жодних документів, інструкцій, наказів або інших локально-нормативних актів, доказів та обґрунтувань. Також, відсутність письмових пояснень від порушника трудової дисципліни, доказів та експертизи стану колії та її обладнання.

Враховуючи висновки профспілкового комітету, а також те, що позивача незаконно звільнено з роботи на підставі ст. 147 КЗпП України, оскільки чинним законодавством не передбачено самостійної підстави звільнення за вказаною статтею, колегія вважає, що позов в частині поновлення на роботі підлягає задоволенню.

Також підлягають задоволенню і вимоги позивача, щодо стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу у сумі 51749 грн. 85 коп., що передбачено вимогами трудового законодавства, а зазначений розмір не спростований відповідачем.

Частково також підлягають і вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, розмір якої колегія вважає визначити у сумі 4000 грн.

Вимоги відповідача, щодо видачі трудової книжки задоволенню не підлягають, оскільки відповідно ст. 47 КЗпП України трудова книжка видається працівнику у разу звільнення з роботи.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 317 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 червня 2017 року по цій справі скасувати та ухвалити нове наступного змісту: «Позов ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, зобов'язання видати трудову книжку без запису про незаконне звільнення задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» структурного підрозділу «Мелітопольське локомотивне депо» № 38/с від 17.03.2017 року про звільнення ОСОБА_3 за ст. 147 КЗпП України.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» структурного підрозділу «Мелітопольське локомотивне депо» поновити ОСОБА_3 на роботі на посаді машиніста тепловозу з 17 березня 2017 року.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» структурного підрозділу «Мелітопольське локомотивне депо» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 51749 грн. 85 коп., без урахування податків та обов'язкових зборів.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» структурного підрозділу «Мелітопольське локомотивне депо» на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 4000 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» структурного підрозділу «Мелітопольське локомотивне депо» на користь держави судовий збір у сумі 517 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_3 на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць в розмірі 10365 грн. 35 коп., без урахування податків та обов'язкових зборів.

В іншій частині позову відмовити».

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:

Судді: