Провадження № 2/702/268/17
Справа № 702/662/17 РІШЕННЯ
08 вересня 2017 року м.Монастирище
Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді Діденко Т.І.,
з участю секретаря - Шмунь Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Монастирищенської міської ради про визнання правонаступником на земельну ділянку, повернення земельної ділянки,
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання правонаступником на земельну ділянку, повернення земельної ділянки, посилаючись на те, що відповідно до Актової бумаги від 10 червня 1897 року його прапрабаба ОСОБА_10 користувалась земляною ділянкою, з якої частину переписала на свого внука і його діда ОСОБА_2 в урочищі «Одай». Актова бумага від 1897 року нотаріально посвідчена.
ОСОБА_3 земля була куплена його прапрадідом у поміщика ОСОБА_11.
Відповідно метричної довідки, виданої приходським священником, завіреної церковною печаткою в «ОСОБА_12 і его жени ОСОБА_5 родився син ОСОБА_3 у 1881 році, з того часу прізвище діда і його дітей стало ОСОБА_4.
Відповідно до зобов'язання від 1914 року брат ОСОБА_13 передає частину земельної ділянки ОСОБА_2.
Згідно Актової бумаги сторінка друга, рядок перший прапрабаба передала у «вечное потомстенное владение» своїм дітям земельну ділянку, яку нотаріально завірив суддя четвертої дільниці м. Монастирище.
Станом на 01.01.1932 року у власності його діда була земельна ділянка площею 3.31 га.
Позивач вважає, що ні при одній владі - соціалістичній, демократичній, капіталістичній, не було закону, який може відмінити рішення нотаріуса або суду.
Його дід - ОСОБА_6, згідно окладного листа від 31.07.1932 року в державу заплатив повністю податок, останній раз заплатив 23.01.1933 року за земельну ділянку площею 3.31 га. Відповідно до зобов'язання від 25.04.1933 року дід не заплатив у державу нічого, так як сім'я вимерла від голоду, який розпочався взимку 1932 року, залишився живим його батько - ОСОБА_7, якому у той час було 12 років, який в 1940 році пішов на фронт і загинув.
Позивач в тексті позовної заяви вказує, що:
- декрет про землю, прийнятий Всеросійським з'їздом рад 8-9 листопада 1917 року, визначив принципи землеволодіння: заборонявся продаж землі, передачу її в оренду, під заставу. Землю забрали в колгосп, земля не була націоналізована;
- згідно ст.14 Конституції Україна земля є основним національним багацтвом, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набуваєгься і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.
Позивач звертався в Монастирищенську міську раду, щоб йому повернули земельну ділянку його предків. Міська рада відмовила йому в поверненні земельної ділянки.
Позивач просить визнати його правонаступником на земельну ділянку площею 3,31 га його діда ОСОБА_6 і повернути йому земельну ділянку його діда ОСОБА_6 площею 3,31 га.
Позивач ОСОБА_1 позов підтримав повністю, просить його задоволити, про що подав письмову заяву від 08.09.2017.
Представник відповідача - Монастирищенської міської ради, ОСОБА_8 позов не визнала повністю, вважає його необгрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення в зв»язку з тим, що минули строки позовної давності, просить відмовити у задоволенні позову на підставі ч.4 ст.267 ЦК України, про що подала заяву від 01.08.2017.
Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення повністю з врахуванням наступного.
Судом встановлено, що:
Згідно ксерокопії Актової бумаги від 10 червня 1897 року ОСОБА_10 володіла одною десяткою землі в урочищі «Одай» (а.с.4-6).
Згідно Зобов»язання щодо поставки зерна державі № 215722517 серія Е 23 від 25.04.1933 ОСОБА_6 зобов»язаний був здати державі 7 центнерів 30 кілограмів зерна (а.с.7).
Згідно Окладного листа по сільсько-господарському податку 1932 року облікова картка № 360 видана на ОСОБА_9 (а.с.8).
Згідно Метричної довідки в «ОСОБА_12 і його дружини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 (а.с.9).
ОСОБА_7, 1921 року народження, був призваний на службу в кадри РККА в 1940 році, що підтверджується повісткою (а.с.10).
Згідно заяви позивача до виконкому Монастирищенської міської ради ОСОБА_1 просив визнати його правонаступником і повернути йому 3,31 га земельної ділянки в урочищі «Одай» згідно Актової бумаги від 1897 року (а.с.11, 12).
Монастирищенська міська рада листом № 295 від 05.07.2017 відмовила позивачу у задоволенні його заяви (а.с.13).
У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 10 та ч. 1 ст. 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь в справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до чинного законодавства, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.
Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Позивач не надав суду доказів, які б стали підставою для задоволення позову, крім того, представник відповідача просить застосувати позовну давність, яка відповідно до ст.267 ЦК України застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Згідно посвідчення серії НОМЕР_1 від 12.05.2003 року ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 1 (а.с.14).
Керуючись ст. 15, 16, 316-317, 325, 328, 392, 1258, 1268, 1269 ЦК України; Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»; ст. 3, 5, 6, 7, 8, 10, 158, 159, 208-209, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд
Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Монастирищенської міської ради про визнання правонаступником на земельну ділянку, повернення земельної ділянки.
Рішення протягом 10 днів з дня його проголошення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через Монастирищенський районний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.І.Діденко

Повне рішення складене 11.09.2017 року.

Провадження № 2/702/268/17

Справа № 702/662/17 РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частини)

08 вересня 2017 року м.Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Діденко Т.І.,

з участю секретаря - Шмунь Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Монастирищенської міської ради про визнання правонаступником на земельну ділянку, повернення земельної ділянки,

в и р і ш и в :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Монастирищенської міської ради про визнання правонаступником на земельну ділянку, повернення земельної ділянки.

Рішення протягом 10 днів з дня його проголошення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через Монастирищенський районний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.І.Діденко