Справа № 452/2068/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"29" серпня 2017 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася в суд із позовною заявою про визнання за нею права власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок, господарські будівлі та споруди по вул. Б. Хмельницького, 65 в с. Викоти Самбірського району Львівської області. Позивач посилається на те, що 23 березня 2015 року помер її батько ОСОБА_4, після смерті котрого на все його майно, яке належало йому на праві власності та на майно, на яке він мав право на день смерті, відкрилася спадщина. При житті 15.01.2007 року ОСОБА_4 склав заповіт, яким заповів все своє майно позивачу.

Звернувшись до приватного нотаріуса Самбірського районного нотаріального округу ОСОБА_5 про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок №65 по вулиці Б. Хмельницького у селі Викоти Самбірського району Львівської області, так як будинок належить до суспільної групи колгоспний двір та належав іншим членам колгоспного двору на праві спільної власності.

Позивач та її представник до суду не зявилися подали до суду заяву в якій позов підтримали просили його задовольнити, справу слухати у їхній відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Самбірського району Львівської області на виклик в суд не зявився; хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку; сільський голова подав клопотання про розгляд справи у відсутності представника та підтримання вимог позивача.

Зясувавши обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав:

Судом установлено, що ОСОБА_4 помер 23 березня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ №378185.

Згідно довідки Самбірського МБТІ №1190 від 17 липня 2017 року станом на 01.01.2013 року право власності на житловий будинок №65 по вулиці Б. Хмельницького у с. Викоти зареєстроване за головою колгоспного двору ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого на підставі рішення Самбірського райвиконкому від 17 березня 1988 року за №80.

У відповідності до ст. 120 ЦК Української PCP 1963 року, який був чинним на момент припинення колгоспного двору, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Ч. 2 ст. 123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» розяснено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року.

Із довідки, виданої 11.07.2017 за №166 виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільською радою Самбірського району, вбачається, що тип двору був колгоспний, членами якого були: ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (дружина).

Згідно свідоцтва про смерть І-СГ №265507 виданого Викотівською сільською радою 24 січня 2012 року ОСОБА_1 померла 21 січня 2012 року в селі Викоти.

На випадок своєї смерті вона склала заповіт, яким вона належну частку житлового будинку №65 по вулиці Богдана Хмельницького в селі Викоти Самбірського району Львівської області та все майно, де б воно не було і з чого б не складалося і взагалі все, що буде належати їй на момент смерті заповіла позивачу.

Після її смерті ОСОБА_3 прийняла спадщину, що підтверджується заявою №166 від 11 липня 2017 року.

До дня смерті ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Разом з нею був зареєстрований її чоловік ОСОБА_4.

Факт реєстрації шлюбу між ними підтверджується свідоцтвом про одруження серії ЯР№161170, виданого 29 квітня 1998 року Викотівською сільською радою.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1233 ЦК України ОСОБА_3 являється спадкоємцем по заповіту спірного майна.

Ураховуючи вище наведені норми законів у сукупності із дослідженими матеріалами справи суд прийшов до переконання, що позов ОСОБА_3 є підставний та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214 - 215, 218, 226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючою в ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, - право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди по вулиці Б. Хмельницького, 65 у селі Викоти Самбірського району Львівської області, - в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4, котрий помер 23 березня 2015 року та матері ОСОБА_1, яка померла 21 січня 2012 року.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції протягом десяти днів із дня отримання копії судового рішення. На заочне рішення відповідачем може бути подана заява про його перегляд протягом цього ж строку із дня отримання його копії.

Суддя