У Х В А Л А

іменем україни

13 вересня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Гримич М.К.,

УмновоїО.В., Фаловської І.М.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Ізмаїльської спеціалізованої загальноосвітньої школи № 1 ім. О.В. Суворова з поглибленим вивченням англійської мови про визнання документу недійсним за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником - ОСОБА_5, на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 26 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 07 серпня 2014 року директор Ізмаїльської спеціалізованої загальноосвітньої школи № 1 ім. О.В. Суворова з поглибленим вивченням англійської мови ОСОБА_8. видала довідку № 363, в якій зазначила, що він, позивач, не приділяє необхідної уваги вихованню та навчанню сина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. На підставі цього документа його колишня дружина ОСОБА_4 отримала статус одинокої матері, додаткові оплачувані відпустки як одинока матір дитини до 18 років, соціальний пакет та матеріальну допомогу.

Посилаючись на те, що довідка була надана без належної перевірки і її зміст не відповідає дійсності, ОСОБА_3 просив визнати вказану довідку недійсною.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26 липня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано довідку № 363 від 07 серпня 2014 року Ізмаїльської спеціалізованої загальноосвітньої школи № 1 ім. О.В. Суворова з поглибленим вивченням англійської мови недійсною.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що директор школи ОСОБА_8. довідки не підписувала та не видавала, а під час видачі довідки взагалі перебувала у відпустці. Відповідач визнав позов у повному обсязі, що є підставою для його задоволення. Крім того, недостовірні дані, які викладені у довідці, принижують честь і гідність ОСОБА_3, який намагається поновити свою репутацію як батька.

Проте повністю з такими висновками судів погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону судові рішення не відповідають.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У довідці від 07 серпня 2014 року за підписом директора Ізмаїльської спеціалізованої загальноосвітньої школи № 1 ім. О.В. Суворова з поглибленим вивченням англійської мови ОСОБА_8. вказано, що ОСОБА_3 не приділяє необхідної уваги вихованню та навчанню сина - ОСОБА_7

На підставі цієї довідки ОСОБА_4 отримала статус одинокої матері, додаткові оплачувані відпустки як одинока матір дитини до 18 років, соціальний пакет та матеріальну допомогу.

Пред'являючи позов, ОСОБА_3 посилався на те, що довідка була видана без належної перевірки, її зміст не відповідає дійсності і принижує його честь і гідність як батька.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 130 ЦПК України, якщо спір не врегульовано у порядку, визначеному частиною третьою цієї статті, суд уточнює позовні вимоги або заперечення проти позову.

Пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 214 ЦПК України встановлено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Разом з тим ні в рішенні районного суду, ні в ухвалі апеляційного суду немає жодної норми матеріального права, на підставі якої суд ухвалив рішення.

Суди дійшли передчасного висновку про задоволення позову ОСОБА_3, оскільки не навели та не проаналізували норми матеріального права щодо спірних правовідносин, не врахували того, що довідка не є правочином та не перевірили, чи може вона у такому разі бути визнана недійсною, а також не уточнили позовних вимог.

Крім того, висновок щодо підробки підпису директора школи у довідці суди першої та апеляційної інстанцій не обґрунтували, судово-почеркознавча експертиза з цього питання не проводилась, до органів внутрішніх справ дирекція школи не зверталася. Отже, даний висновок суду обгрунтовано на припущеннях, що заборонено ч. 4 ст. 60 ЦПК України.

Апеляційний суд не перевірив тверджень ОСОБА_4 про те, що відомості, викладені у довідці, були вірними на час її видачі, а інші докази, якими позивач спростовує ці відомості, були видані через рік.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судами не встановлені, судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування з передачею справи на новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником - ОСОБА_5, задовольнити частково.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 26 липня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

М.К.Гримич

О.В.Умнова

І.М.Фаловська