Справа № 459/3276/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Новосад М.Д.
Провадження № 22-ц/783/2678/17 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретар Бохонко Е.Р.,

з участю представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 28 грудня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» з участю третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням у задоволенні первісного позову відмовлено та задоволено зустрічний позов. Визнано договір поруки №606/33-035 від 03.08.2007 року укладений між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 припиненим. Стягнуто з ПАТ «Укрсоцбанк» в користь ОСОБА_4 сплачений судовий збір у розмірі 551 грн. 21 коп.

Рішення суду оскаржило ПАТ «Укрсоцбанк».

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що боржником ОСОБА_2 зобов'язання по кредитному договору не виконані та підстав для звільнення його від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання не має. Зазначає, що трьохрічний строк позовної давності почав перебігати із 11.12.2008 року, оскільки остання погашення боргу здійснене позичальником 10.12.2008 року в сумі 0,32 дол. США, однак 18.09.2009 року строк позовної давності перервався, так як банк 18.09.2009 року подав позов в Червоноградський міський суд Львівської області до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_2 про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на заставлене майно. Вважає, що час від дня пред'явлення позову до набрання законної сили судовим рішенням не зараховується до позовної давності. Посилається на те, що Верховний Суд України у постанові від 17 вересня 2014 року у справі №6-41цс14 визначає, що строк позовної давності також може відраховуватися від дати набрання рішенням законної сили. Зазначає, що рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 24.11.2010 року набрало законної сили 25.06.2013 року, а тому з 25.06.2013 року строк позовної давності почав відраховуватися заново. Звертає увагу на правову позицію, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 29.06.2016 року у справі №6-1188цс16. Посилається на те, що у договорі поруки встановлено трьохрічний строк, і такий повинен відраховуватися з дня настання строку виконання основного зобов'язання, а тому висновок суду про не встановлення строку у договорі поруки та застосування шестимісячного строку є неправильним. Вважає, що рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 24.11.2010 року, яке набрало законної сили 25.06.2013 року змінило строк виконання основного зобов'язання, а тому договірний строк для пред'явлення вимоги до поручителя повинен обчислюватися з наступного дня набрання судовим рішенням законної сили. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов банку задоволити, а в зустрічному позові ОСОБА_4 відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

про заперечення вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити.

Судом встановлено, що 03.08.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» (кредитодавцем), правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 (позичальником) укладено договір кредиту №606/33-060 (а.с.4-7 т.1), відповідно до умов якого позичальнику надано кредит для споживчих потреб в розмірі 131000 швейцарських франків зі сплатою 10,0% річних за користування кредитними коштами, який вона зобов'язана повернути до 03.08.2017 року шляхом внесення щомісячних платежів (ануїтетних платежів) до 10 числа кожного місяця в сумі 1731,17 швейцарських франків (п.п.1.1, 1.1.1, 1.2 договору).

Згідно з п.1.3.1 даного договору, 03.08.2007 року, в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань, між ОСОБА_5 та АКБ «Укрсоцбанк» укладено договір іпотеки за реєстровим номером №1788, відповідно до умов якого в іпотеку передано нежитлове приміщення АДРЕСА_1

Також виконання зобов'язань за кредитним договором забезпечено порукою відповідача ОСОБА_6 на підставі укладеного між нею (поручителем), банком та позичальником договору поруки №606/33-035 від 03.08.2007 року, відповідно до п.1.1 якого поручитель зобов'язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом а також можливих штрафних санкцій відповідно до умов кредитного договору.

Додатковою угодою №1 від 19.03.2008 року «Про внесення змін до Договору кредиту №606/33-060 від 03 серпня 2007 року» валюту зобов'язання - швейцарський франк, змінено шляхом переведення у долари США, зі сплатою 13,5 % процентів річних.

У зв'язку з укладенням вказаної вище Додаткової угоди №1 до кредитного договору, того ж дня, 19.03.2008 року, укладено Додаткову угоду №1 (про внесення змін) до договору поруки, якою було внесено зміни до п.2.1.1 та 2.1.2 договору поруки, які за своїм змістом є аналогічними наведеним вище положенням Додаткової угоди №1 до кредитного договору.

Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Пунктом 3.3.8 кредитного договору визначено обов'язок позичальника своєчасно та в повному обсязі погашати ануїтетні платежі та можливу неустойку і штрафи в термін, визначений у п.1.1.1 цього договору.

Згідно з п. 4.5 кредитного договору, в разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених п. 3.3.8 цього договору, протягом більше ніж 60 календарних днів строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

З наведеного слідує, що сторони кредитних правовідносин врегулювали у договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов'язання, та визначили умови такого повернення коштів.

Також судом встановлено і сторонами визнається, що відповідачка несвоєчасно та не у повному обсязі здійснювала погашення кредиту, останній платіж нею було здійснено 10.10.2008 року.

01.07.2009 року АКБ «Укрсоцбанк» надіслав вимогу ОСОБА_2 вих. № 08.4-05/033 про дострокове погашення заборгованості в тридцяти денний термін. (т.2, а.с.7)

Позичальник отримала вказану вимогу 06.07.2009 року тобто з 06.08.2009 року у кредитора виникло право вимоги на дострокове повернення всієї суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом та штрафних санкцій, а у позичальника, відповідно, виник обов'язок повернути всю суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та штрафні санкції.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 244 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов»язку. Позовна давність переривається у разі пред»явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також, якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності до нового строку не зараховується.

Встановлено, що 18.09.2009 року АКБ «Укрсоцбанк» звернувся до Червоноградського міського суду Львівської області з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заочним рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 24 листопада 2010 року позов АКБ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_5 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 03.08.2007 року за реєстровий № 1788, майно належне ОСОБА_5 нежитлове приміщення АДРЕСА_1

Відмовляючи в позові про стягнення заборгованості за тілом кредиту та за процентами, суд виходив з того, що банк звернувшись з позовом до суду про звернення стягнення на предмет іпотеки перервав строк позовної давності, і він почав обчислюватися саме з моменту звернення до суду з позовом - 18.09.2009 року, а тому суд відмовив в задоволенні позову банку у зв»язку зі спливом позовної давності, про застосування якої було заявлено стороною відповідачів.

Колегія суддів погоджується з тим, що у банку виникло право пред'явити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобов'язання позичальника щодо повернення кредиту, починаючи з моменту звернення до суду 18.09.2009 і протягом наступних трьох років відповідно до п.6.2 договору поруки.

Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до п.6.2. Договору поруки, «Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а у випадку його невиконання, якщо кредитор протягом трьох років від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя».

Посилання в апеляційній скарзі на те, що строк повинен рахуватися з часу набрання законної сили заочним рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 24 листопада 2010 року, а тому позовна давність повинна відраховуватися заново з 25.06.2013 року, є безпідставним, оскільки ст.264 ЦК України передбачає, що позовна давність переривається пред»явленням позову, а не моментом набрання рішенням законної сили.

Також колегія суддів приходить до висновку, що суд правильно відмовив в задоволенні позову банку на підставі ч.4 ст. 559 ЦК України.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Для виникнення зобов'язань поруки мають настати дві обов'язкові умови: порушення боржником основного зобов'язання, забезпеченого порукою (ч. 1 ст. 554 ЦК України) та звернення кредитора після порушення зобов'язання до поручителя з письмовою вимогою про виконання основного зобов'язання боржника.

Умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Строки дії поруки, які передбачені ч.4 ст.559 ЦК України, не є строками захисту порушеного права, а строками існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

А відтак, колегія суддів вважає, що суд, встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, висновок суду про відмову в задоволенні позову відповідає встановленим обставинам та положенням закону.

Враховуючи викладене, а аткож те, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах, та не спростовують висновків суду, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» відхилити.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 28 грудня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Павлишин О.Ф.

Судді : Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.