Дата документу 14.09.2017
Справа № 320/4370/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2017 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Колодіної Л.В.,

при секретарі Прозоровій Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє на підставі довіреності ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради Запорізької області, ОСОБА_3 міської біржі нерухомості про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на квартиру № 26, яка розташована в житловому будинку № 85 по пр. Б.Хмельницького в м. Мелітополі Запорізької області, що залишилась після смерті її батька ОСОБА_4, який помер 01 липня 2016 року.

В позовній заяві позивачка вказує, що 01 липня 2016 року помер її батько. Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру № 26, яка розташована в житловому будинку № 85 по пр. Б.Хмельницького в м. Мелітополі Запорізької області, що належить її батьку. Вона є спадкоємцем першої черги. Інші спадкоємці відсутні. У встановленому законом строк і порядку вона прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_4, звернувшись до приватного нотаріуса ОСОБА_3 міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_5, однак, 17 березня 2017 року нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у звязку з тим, що договір купівлі-продажу квартири був укладений померлим з порушенням законодавства, оскільки стороною договору виступила ОСОБА_6, яка діяла як своїх інтересах, так і в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_7, які діяли через брокера, в той час, коли неповнолітні особи за обсягом своєї цивільної дієздатності не можуть бути членами біржі, а брокери ж мають виконувати доручення лише членів біржі, а не їх представників. Тому з метою захисту своїх порушених прав позивачка вимушена звернутись з цим позовом до суду.

В судове засідання сторони не зявились.

Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, просить задовольнити позовні вимоги.

Від представника відповідача ОСОБА_3 міської ради Запорізької області до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність та прийняти рішення за наявними матеріалами справи.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської біржі нерухомості в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 (прізвище до шлюбу ОСОБА_4) М.П. народилась 21 липня 1985 року, її батьками в свідоцтві про народження серії ІІІ-ЖС № 315795, зазначені: батько ОСОБА_4, мати ОСОБА_2 /а.с.7/.

14 липня 2012 року позивачка ОСОБА_1 (прізвище до шлюбу ОСОБА_2) М.П. уклала шлюб з ОСОБА_8 та змінила прізвище з «Мелешко» на «Головань», про що свідчить свідоцтво про шлюб серії 1-КЕ № 095190 /а.с.7/.

01 липня 2016 року помер батько позивачки ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 359040 /а.с.8/.

Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру № 26, яка розташована в житловому будинку № 85 по пр. Б.Хмельницького в м. Мелітополь Запорізької області.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Після смерті батька позивачка є спадкоємцем першої черги. Інші спадкоємці відсутні.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в звязку з тим, що договір купівлі-продажу квартири був укладений померлим з порушенням законодавства, оскільки стороною договору виступила ОСОБА_6, яка діяла як своїх інтересах, так і в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_7, які діяли через брокера, в той час, коли неповнолітні особи за обсягом своєї цивільної дієздатності не можуть бути членами біржі, а брокери ж мають виконувати доручення лише членів біржі, а не їх представників /а.с.13/.

При цьому, відповідно до довідки КП «ММБТІ» № 1870 від 01 червня 2017 року право власності на квартиру № 26, яка розташована в житловому будинку № 85 по пр. Б.Хмельницького в м. Мелітополь Запорізької області зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого ОСОБА_3 міською біржею нерухомості від 11 січня 1997 року за р№ 0009/0603 /а.с.12, 9/.

Вказана обставина також підтверджується копією технічного паспорту на квартиру № 26, яка розташована в житловому будинку № 85 по пр. Б.Хмельницького в м. Мелітополь Запорізької області /а.с.10/.

У відповідності до ч. 4 прикінцевих положень Цивільного кодексу України, до правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України застосовуються положення Цивільного кодексу УРСР від 18.07.1963 року.

Так, відповідно до ч.1 ст.128 ЦК УРСР право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно з вимогами ст. 227 ЦК України (1963 р.) договір купівлі-продажу житлового будинку, повинен бути укладений у письмовій формі з обов'язковим нотаріальним посвідченням. Невиконання цих вимог, тягне недійсність такої угоди із застосуванням наслідків реституції, передбачених ч. 2 ст. 48 ЦК України 1963 р.

Згідно ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі, її учасниками є члени біржі та якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

За ст. 8 Закону України «Про товарну біржу» членами товарної біржі є засновники, а також прийняті до її складу згідно із статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні і фізичні особи. Порядок прийняття у члени біржі та вибуття із складу її членів визначається статутом товарної біржі.

Підтвердженням наміру сторін, досягнення домовленості щодо усіх істотних умов договору, а також змісту умов такої домовленості про передачу права власності на спірну квартиру є договір купівлі-продажу від 11 січня 1997 року за р№ 0009/0603, укладений на ОСОБА_3 міській біржі нерухомості.

Після укладення зазначеного договору сторони повністю виконали всі його умови. Факт передачі покупної ціни продавцю, від покупця підтверджується пунктом 5 умов зазначеного договору, відповідно до якого продавцем отримана сума за відчужувану квартиру до підписання зазначеного договору.

Підтвердженням виконання сторонами договору є видача покупцю екземпляра договору, другий екземпляр залишений на збереження в біржі. Крім того, зазначений договір зареєстрований в КП «ММБТІ», квартира продавцями передана покупцю, суд вважає, що до покупця перейшло право власності на спірну квартиру.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини згідно ст. 1220 ЦК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до частини 2 статті 182 ЦК України, державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобовязаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими, заснованими на законі, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

На підставі викладеного суд вважає необхідним визнати за позивачкою право власності в порядку спадкування на квартиру № 26, яка розташована в житловому будинку № 85 по пр. Б.Хмельницького в м. Мелітополь Запорізької області, що залишилась після смерті її батька ОСОБА_4, який помер 01 липня 2016 року.

Керуючись п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 182, 328, 392, 1216-1218, 1258, 1266, 1268, 1269, 1296 ЦК України, ст.ст.128, 227 ЦК України (1963 р.), ст. ст. 3, 11, 15, 57, 60, 80, 174, 179, 212-215, 223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради Запорізької області, ОСОБА_3 міської біржі нерухомості про визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити в повному обсязі:

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), право власності в порядку спадкування на квартиру № 26, яка розташована в житловому будинку № 85 по пр. Б.Хмельницького в м. Мелітополі Запорізької області, що залишилась після смерті її батька ОСОБА_4, який помер 01 липня 2016 року.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.В. Колодіна