№ 468/1244/17-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
_____________________________________________________________
У Х В А Л А

( про залишення заяви без руху )

21.09.2017 року суддя Баштанського районного суду Миколаївської області Муругов В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним та скасування державної реєстрації прав власності (треті особи: Баштанська міська рада, Баштанське районне управління юстиції Миколаївської області, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області),

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним та скасування державної реєстрації прав власності.

Відповідно до п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

З позовної заяви вбачається, що позивачі, вважаючи, що відповідач, як суміжний землекористувач, зведенням прибудови порушив їх права, у звязку з чим вони звернулись до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні прав власності щодо земельної ділянки та часткове знесення збудованої споруди. За вказаним позовом відкрито провадження та справа №468/129/16-ц перебуває на розгляді в Баштанському районному суді.

Посилаючись на незаконність відповідачем будівництва даної прибудови до будинку позивачі просять суд визнати недійсним свідоцтво про право власності відповідача на житловий будинок та скасувати рішення про державну реєстрацію прав власності відповідача на житловий будинок, позивачі вважають, що без вирішення даних вимог рішення у цивільній справі №468/129-16-ц може бути неповним та необєктивним, а тому просять витребувати матеріали даної справи для їх огляду судом в справі за нинішнім позовом.

В супереч вимогам п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява взагалі не містить виклад обставин для визнання недійним правовстановлюючого документа відповідача, при цьому позовна заява містить назву та посилання на ст. 215 ЦК України, яка передбачає недійсність правочину.

При цьому, відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Проте позов не містить опису обставин того, у звязку з чим позивачі вважають, що правовстановлюючий документ свідоцтво про право власності відповідача, є правочином та можу бути визнаний недійсним за ст. 215 ЦК України, крім того не вказано які саме підстави, визначені в ст.ст. 203, 215 ЦК України зумовлюють можливість визнання даного свідоцтва недійсним.

Окрім цього, позивачі просять скасувати рішення про державну реєстрацію прав власності відповідача. Така вимога є фактично припиненням прав власності особи на нерухоме майно. Підстави припинення прав власності на майно визначені ст. 346 ЦК України, проте позовна заява взагалі не містить опису обставин та підстав предявлення до суду такої вимоги.

З тексту позовної заяви вбачається, що спірні правовідносини стосуються того ж предмету та ґрунтуються на тих же підставах, що і в цивільній справі №468/129/16-ц, та позивачі вважають, що без вирішення даних вимог рішення у цивільній справі №468/129-16-ц може бути неповним та необєктивним, у звязку з чим просять витребувати в суду дану справу для розгляду нинішніх вимог.

При цьому, по-перше, вбачається що справа №468/129-16-ц судом не розглянута, а тому вона не може бути витребувана, оскільки це буде втручанням у здійснення суддею правосуддя, по-друге, якщо позивачі вважають, що без вирішення питань про визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування рішення про державну реєстрацію неможливо вирішити предявлену в справі №468/129-16-ц вимогу про усунення перешкод та знесення обєкту, позивачі вправі відповідно до ст. 31 ЦПК України до видалення суду до нарадчої кімнати для винесення рішення по справі №468/129-16-ц збільшити позовні вимоги, які випливають з тих самих правовідносин та поставити на вирішення суду поряд з питанням знесення обєкту також вказані вимоги.

Крім того, позивачі до участі у справі залучили третіх осіб, відповідні органи та установи, без обґрунтування при цьому, - яким чином дане рішення може вплинути на їх права та обовязки щодо однієї із сторін (ч.1 ст. 35 ЦПК України) та чи взагалі вказані особи мають в даних правовідносинах власні права та інтереси, які не стосуються їх службових завдань та обовязків.

За таких обставин подана позовна заява за своєю формою не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

У звязку з наведеним, позов має бути приведений позивачем у відповідність з положеннями п.5-6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України.

За таких обставин відповідно до вимог ч. 1 ст. 121 ЦПК України позовна заява підлягає залишенню без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним та скасування державної реєстрації прав власності, - залишити без руху.

2. Надати позивачам пятиденний строк для виправлення вказаних в описовій частині ухвали недоліків, який відраховується з дня отримання позивачем копії ухвали про залишення позову без руху.

3. Розяснити позивачам, що в разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, заява буде вважатись неподаною і повернута позивачу. Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

4. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя