Справа № 202/2101/17
Провадження № 2/202/1425/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Дмитрієва Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою Органу опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпрі ради в інтересах дітей ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи Дніпропетровська місцева прокуратура №1, Комунальний заклад освіти «Середня загальноосвітня школа №121» Дніпровської міської ради, Благодійна організація "Благодійний фонд" Нове Мислення", Центр соціальних служб для дітей та молоді Індустріальної районної у місті Дніпрі ради про негайне відібрання дітей та позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду позивач звернувся з позовом в інтересах дітей ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи Дніпропетровська місцева прокуратура №1, Комунальний заклад освіти «Середня загальноосвітня школа №121» Дніпровської міської ради, про негайне відібрання дітей та позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів.

В ході розгляду справи позовні вимоги були уточнені та визначені сторони. В обґрунтування первинного та уточненого позову, позивач зазначив, що неповнолітній ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та малолітня ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, матір'ю яких є: ОСОБА_3, відомості про батька внесені відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, є дітьми, які опинилися в складних життєвих обставинах. Їх мати самоусунулась від виконання батьківських обов'язків по відношенню до дітей, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, не виявляє до дітей батьківської турботи, не піклується про них, їх здоров'я, моральних та духовних розвиток, залишає дітей без батьківського нагляду, діти тривалий час не відвідують заняття в школі. За місцем проживання дітей та матері не надаються комунальні послуги, санітарний стан квартири не відповідає нормам житлового приміщення, у дітей відсутні спальні місця.

ОСОБА_3 неодноразово запрошували на комісію з питань захисту прав дітей, куди вона жодного разу не з'явилась. Під час наданого для виправного терміну, встановленого для забезпечення матір'ю задовільних умов життя дітей, остання жодних заходів, направлених на поліпшення умов життя дітей не здійснила. Крім цього, згідно з інформацією з органів поліції ОСОБА_3, яка вже була позбавлено батьківських прав по відношенню до ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодноразово була притягнута до відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

23.03.2017 року виконавчим комітетом Індустріальної районної у місті Дніпрі ради було прийнято рішення про негайне відібрання дітей від матері.

У зв'язку з чим, посилаючись на ст. ст. 150, 152, 155, 164, 166 СК України, Конвенцію "Про права дитини" представник просив: ухвалити рішення про негайне відібрання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, від матері ОСОБА_3, позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та передати дітей до органу опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпрі ради для проведення заходів соціально-правового захисту прав та інтересів дітей.

Стягнути зі ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/3 всіх видів заробітку (доходу) на утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення дітьми повноліття на користь державного закладу або опікуна/ піклувальника, до влаштування дітей у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні обставини, викладені у позові визнала, просила вирішити спір на розсуд суду.

Представники третіх осіб: Комунального закладу освіти "Середня загальноосвітня школа № 121" та Центру соціальних служб для дітей та молоді Індустріальної районної у місті Дніпрі ради у судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі.

Прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 у судове засідання не з'являвся, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, виданим повторно Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (а.с. 8) та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, виданим повторно Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції підтверджується (а.с. 9). Відомості про батька зазначених дітей внесені до державного реєстру актів цивільного стану громадян на підставі ст. 135 СК України що підтверджується відповідними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 10-11).

Наказами Служби у справах дітей Індустріальної районної у місті ради № 21 та № 22 від 24 липня 2015 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,взято на облік як дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах (а.с. 13-14).

Актом обстеження умов проживання від 13.10.2016 року, складеним головним спеціалістом сектору профілактики правопорушень та обліку дітей, які опинились в складних життєвих обставин ОСОБА_5 та ОСОБА_6 інспектором поліції Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, встановлено відсутність умов для повноцінного життя та розвитку дітей, незадовільні умови проживання, недостатність спальних місць, одягу, речей першої необхідності.(а.с. 15).

Крім цього, актом обстеження умов проживання від 15.09.2017 року, складеним головним спеціалістом сектору профілактики правопорушень та обліку дітей, які опинились в складних життєвих обставин ОСОБА_5 та провідним фахівцем Індустріального ЦСССДМ ОСОБА_7, також встановлено відсутність змін стану приміщень з моменту відібрання дітей та подачі позову, відсутність достатньої кількості спальних місць, антисанітарний стан приміщень, що також підтверджується фотографіями, долученими до акту.

Згідно довідки від 17.03.2017 року, складеною головою правління ЖБК № 99 "Схід" ОСОБА_8 за місцем мешкання відповідача дітьми, а саме за адресою: АДРЕСА_1, припинено газопостачання, крім цього, квартира перебуває у антисанітарному стані. (а.с. 26)

Згідно листа від 15.11.2016 року за № 1192, направленого начальнику служби у справах дітей Індустріальної районної у м. Дніпрі ради головним лікарем КЗ "Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 9" ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2страждають на педикульоз, на прийому до лікаря діти приходять без супроводу дорослих, мати з медичними працівниками не взаємодіє, на профілактичні огляди дітей не приводить. (а.с. 27)

Крім цього, факт неналежного виконання обов`язків по вихованню дітей підтверджується неодноразовим притягненням ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 184 КУпАП України.

23.03.2017 року виконавчим комітетом Індустріальної районної у місті Дніпрі ради було прийнято рішення про негайне відібрання дітей від матері та влаштування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, до державного закладу для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Згідно пояснень представника позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на час розгляду справи перебувають у вищезазначеному закладі.

Відповідно до принципу 2 Декларації прав дитини від 20 листопад 1959 року, дитині законом та іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та сприятливі умови, що дозволяли б їй розвиватися фізично, інтелектуально, духовно та у соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом та в умовах свободи та гідності.

Згідно ст. ст. 7, 155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та поважати дитину.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 3 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в повному обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідоме нехтування ними своїх обов'язків.

Ухилення від виконання обов`язків по вихованню дітей їх матір'ю підтверджено в ході судового розгляду, тому, суд враховуючи наявні численні докази винної поведінки відповідача, які, безперечно, свідчать саме про безпідставне ухилення матері від виконання своїх обов'язків, вважає позовні вимоги позивача в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до ОСОБА_1, ОСОБА_2 законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про стягнення аліментів зі ОСОБА_3, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно позбавлення батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

В силу ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Суд приймає до уваги, що відповідач є працездатною особою, будь-яких доказів щодо обмежень у працевлаштуванні відповідачем не надано або обставин, які б унеможливлювали сплату аліментів відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України не судом встановлено.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

У зв'язку з чим, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог про стягнення аліментів зі ОСОБА_3, та вважає за необхідне стягувати зі ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2у розмірі 1/3 всіх видів заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 29 березня 2017 року.

Суд враховує, що на момент ухвалення рішення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відібрані у ОСОБА_3, поміщені до державного закладу для дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у зв'язку з чим вважає, що позовні вимоги в частині негайного відібрання дітей від матері не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1280 грн. 00 коп.

Враховуючи викладене, керуючись: Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, ст.ст. 150, 164, 165, 166 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3, 7, 11,15,30,60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимогиОргану опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпрі ради в інтересах дітей ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи Дніпропетровська місцева прокуратура №1, Комунальний заклад освіти «Середня загальноосвітня школа №121» Дніпровської міської ради Центр соціальних служб для дітей та молоді Індустріальної районної у місті Дніпрі ради про негайне відібрання дітей та позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів - задовольнити частково.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, відносно неповнолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_5, (ІПН НОМЕР_1), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, на утримання дітей: неповнолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі 1/3 всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 березня 2017 року до досягнення дітьми повноліття на користь державного закладу або опікуна/ піклувальника, до влаштування дітей у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути зОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в розмірі 1280 грн.00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.П. Слюсар