Справа №584/603/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1400/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

13 вересня 2017 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Ткачук С. С. ,

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Путивльського районного суду Сумської області від 30 червня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4

про збільшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и л а :

22 травня 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, який мотивувала тим, що 18 листопада 2006 року вона уклала шлюб з ОСОБА_4, однак спільне життя не склалося, і 16 серпня 2010 року шлюб було розірвано. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розлучення залишилася проживати разом з нею і знаходиться на її повному утриманні. Починаючи з квітня 2013 року ОСОБА_4 сплачує аліменти на її користь на утримання дочки в розмірі 400 грн., проте його виплати є нерегулярними. У звязку зі збільшенням прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, цін на продукти харчування, одяг, шкільний інвентар, мінімальної суми аліментів на утримання дитини не вистачає. На сьогоднішній день вона офіційне не працює, по можливості підробляє, отримуючи мінливий дохід. ОСОБА_4 також офіційно не працює, однак постійно виїжджає на заробітки, де отримує дохід, однак всі свої доходи витрачає на власні потреби. Інших дітей у нього не має і аліментів на інших дітей не сплачує. Г

аврилов В.Г. в добровільному порядку сплачувати аліменти в більшому розмірі не бажає, а тому просила збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Путивльського районного суду від 29.03.2013 року та стягувати з ОСОБА_4 на її користь на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 400 грн. до 1000 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 30 червня 2017 року позов задоволено частково.

Визначений рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 29 березня 2013 року розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_5 збільшено.

Стягнуто з ОСОБА_4 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі у розмірі 600,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дочкою повноліття.

Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Путивльського районного суду Сумської області від 29 березня 2013 року відкликано за відсутності заборгованості.

Стягнуто з ОСОБА_4 640 грн. судового збору в дохід держави.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість ухваленого рішення, на неповноту зясованих обставин, що мають значення для справи, на порушення норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції змінити в частині визначення розміру аліментів, збільшивши розмір аліментів до 1000,00 гривень.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що визначена сума аліментів рішенням суду є недостатньою для утримання дитини. Свої вимоги щодо збільшення розміру аліментів обґрунтовує зі встановленого державою прожиткового мінімуму для дитини в 1777 грн., яких не достатньо для нормального розвитку дитини. Відповідач виїжджає на заробітки до Російської Федерації, а зароблені гроші витрачає виключно на свої потреби, не піклується про потреби власної дитини, не маючи інших фінансових і матеріальних зобовязань.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність збільшення розміру аліментів, оскільки позивач перебуває у важкому матеріальному становищі, а визначений рішенням суду розмір аліментів у сумі 600,00 грн. є достатнім для належного утримання малолітньої дитини.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду виходячи з наступного:

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 18 листопада 2006 року ОСОБА_6 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-БП №017101 (а.с.4).

Від подружнього життя у сторін народилася дочка ОСОБА_5, 28 лютого 2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-БП №043213 (а.с.6).

Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 16 серпня 2010 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано (а.с.5).

Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 29 березня 2013 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 400,00 грн. щомісячно до її повноліття (а.с.25).

Відповідно до довідки Яцинської сільської ради Путивльського району Сумської області №177 від 26 квітня 2017 року, ОСОБА_3 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3. Разом з нею проживає її малолітня дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.7).

Позивач ОСОБА_3 перебувала на обліку як безробітна в Путивльському районному центрі зайнятості з 05 січня 2017 року, що підтверджується довідкою Путивльського РЦЗ №621 від 19 травня 2017 року. Її дохід за січень-лютий 2017 року становить 856,11 грн. (а.с.9, 30).

Станом на 12 квітня 2017 року відповідач мав заборгованість зі сплати аліментів в сумі 1800,00 грн., яку частково сплатив в сумі 800,00 грн. (а.с.8, 29).

З довідки Яцинської сільської ради Путивльського району №203 від 30 травня 2017 року вбачається, що відповідач ОСОБА_4 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_5, але на даний час не проживає (а.с.14).

Відповідно до довідки Путивльського РЦПМСД від 29 червня 2017 року, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться на «Д» обліку в Путивльському центрі первинної медико-санітарної допомоги з діагнозом: хронічний компенсований тонзиліт та потребує санаторно-курортного лікування (а.с.29).

Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує в тому числі стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення.

У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року зазначається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка та дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Позивач, звертаючись з позовом до суду, обґрунтовувала свої вимоги лише зміною законодавства і визначенням мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку у більшому розмірі ніж це було передбачено на день ухвалення рішення про стягнення аліментів, а також збільшенням роздрібних цін на товари для дітей. В той же час ці обставини не є підставою для збільшення розміру стягуваних аліментів в розумінні ст. 192 Сімейного кодексу України, оскільки законодавцем, зокрема ч.2 ст.184 Сімейного кодексу України, передбачена індексація розміру аліментів, визначених судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі.

В той же час, відповідач рішення місцевого суду в частині збільшення розміру стягуваних аліментів не оскаржив, а тому відповідно до ч.3 п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, яким у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, справа розглянута в межах позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, і його слід залишити без змін

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п.1; 308; 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Путивльського районного суду Сумської області від 30 червня 2017 року залишити без змін .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -