Справа № 654/1965/17
Провадження №2/654/871/2017
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 серпня 2017 року Голопристанський районний суд Херсонської області у складі:
головуючого - судді Сіянко В.М.,
секретаря - Бакай В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гола Пристань Херсонської області в порядку заочного розгляду справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -
18.07.2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з вказаним позовом, просили позбавити ОСОБА_3 права користування житловим будинком, розташованим за адресою АДРЕСА_1.
Підтримуючи позов позивачі пояснили, що їм належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1. У даному будинку зареєстрована їх донька ОСОБА_3, яка більше п'яти років у будинку не проживає, виїхала проживати в іншу область. На підставі викладеного просили позов задовольнити.
Відповідачка у судове засідання не з'явилася.
Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого позивачі не заперечують.
Заслухавши позивачів, допитавши свідків, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що позивачам на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8-11).
Згідно довідки №1311 від 17.07.2017 року, виданою виконавчим комітетом Голопристанської міської ради Херсонської області, ОСОБА_3 зареєстрована за вищевказаною адресою, але не проживає з моменту реєстрації і до теперішнього часу (а.с. 12).
Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 пояснили, що більше чотирьох років ОСОБА_3 не проживає у будинку по АДРЕСА_1.
Відповідно до частини першої статті 319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із частиною першою статті 321 ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до статті 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом частини першої статті 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Закон встановлює пріоритет прав власника житла над правами інших осіб щодо нього
Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші незаборонені законом угоди.
Відповідно до ст.156 ЖК України повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту.
Відповідно до статті 7 Закону № 1382-IV зняття з реєстрації місця проживання здійснюється зокрема на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) виселення; 4) визнання особи безвісно відсутньою; 5) оголошення фізичної особи померлою.
З огляду на те, що Закон № 1382-IV є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) виселення; 4) визнання особи безвісно відсутньою; 5) оголошення фізичної особи померлою.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 30 червня 2015 року (справа № 21-1438а15).
Оскільки наявність реєстрації відповідача в будинку АДРЕСА_1, порушує право приватної власності позивачів і перешкоджає вільно розпоряджатися, володіти та користуватися своєю власністю, позов підлягає задоволенню.
Позовні вимоги в частині зняття ОСОБА_3 з реєстрації місця проживання задоволенню не підлягають, як такі, що зайво заявлені, оскільки судове рішення, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є підставою для зняття відповідача з реєстрації.
Керуючись ст.ст.10,58,60,88,213,215,212-215, 224-228 ЦПК України, ст.ст.386,391 ЦК України, ст. 150 ЖК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити частково.
Позбавити ОСОБА_3 права користування житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області через Голопристанський районний суд шляхом подачі апеляції протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання рішення.

Суддя В. М. Сіянко