Справа № 159/4845/16-ц Провадження № 22-ц/773/1186/17 Головуючий у 1 інстанції: Миронюк М.Г.
Категорія: 27 Доповідач: Бовчалюк З. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Бовчалюк З.А. ,

суддів - Здрилюк О.І., Карпук А.К.,

секретар судового засідання Концевич Я.О.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ПАТ «Дельта Банк»- ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 акціонерного товариства «Дельта Банк», ОСОБА_5 про припинення договору поруки за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_4 акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 липня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулась з позовом до ОСОБА_4 акціонерного товариства (далі ПАТ «Дельта Банк»), ОСОБА_5 про припинення договору поруки.

Покликалась на те, що між її колишнім чоловіком ОСОБА_5 та Акціонерним-комерційним банком (далі-АКБ) «УкрСиббанк» правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого, Банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 59 160 доларів США, зі сплатою 13,50 % процентів річних з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 23.06.2015 р.

У забезпечення виконання боргових зобов'язань за Договором кредиту № 0 від 23.06.2008 р. між кредитором, та нею був укладений договір поруки № 0/1 від 23.06.2008 р. Відповідно до умов договору вона, як поручитель, зобов'язалася перед АКІБ «УкрСиббанк» відповідати за невиконання ОСОБА_5 усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту № 0 від 23.06.2008 року.

15 вересня 2011 року шлюб між нею та ОСОБА_5 розірвано. Про те чи виконував ОСОБА_5 свої зобов'язання перед банком після розлучення їй невідомо.

08.12.2011 року між АТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого АТ «УкрСиббанк» передав (відступив) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитним та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінив АТ «УкрСиббанк», як кредитора (став новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях.

На підставі додаткової угоди № 1 від 05.10.2012 року до кредитного договору № від 23.08.2008 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та фізичною особою ОСОБА_5, відповідачу було надано кредит в сумі 394934,20 грн. з кінцевим терміном повернення заборгованості 04.10.2017 року. Внаслідок укладення додаткової угоди було змінено валюту договору, строк закінчення договору, відсоткову ставку та графік погашення кредиту. В матеріалах кредитної справи містяться заява боржника ОСОБА_5 про те, що на момент укладення додаткової угоди він є неодруженим.

Вказує, що про укладення додаткової угоди від 05 жовтня 2012 року їй не було відомо, вказану угоду вона не підписувала, що означає що ця додаткова угода була укладена без згоди поручителя ОСОБА_3

Крім того, згідно з умовами додаткової угоди № 1 від 05.10.2012 року відстрочено виконання зобовязання, що призвело до збільшення періоду, за який нараховуються відсотки за користування чужими грошовими коштами і що відповідно збільшує обсяг її відповідальності, як поручителя.

Враховуючи наведене, в уточненій позовній заяві, просила визнати припиненим договір поруки №0,1 від 23.06.2008 року, укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 за яким поручитель зобовязувався відповідати за виконання зобовязань ОСОБА_5 по кредитному договорі № 0 від 23.06.2008 року.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 липня 2017 року позов ОСОБА_3 до ПАТ «Дельта Банк» про припинення договору поруки задоволено.

Ухвалено визнати припиненим договір поруки № 0/1 від 23.06.2008 року, який укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, згідно якого поручитель ОСОБА_3 зобовязалась відповідати за виконання зобовязань ОСОБА_5 за кредитним договором № НОМЕР_1 від 23.06.2008 року, що укладений між ОСОБА_5 та АКІБ «УкрСиббанк».

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про припинення договору поруки відмовлено.

Стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» в корить ОСОБА_3 судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ «Дельта Банк» просить скасувати рішення суду, у звязку з неповним зясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та порушення норм процесуального права та постановити нове рішення, яким в задоволені позову ОСОБА_3 відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляції та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Задовольняючі позовні вимоги, суд першої інстанції констатував, що у звязку з укладенням додаткового договору № 1 до договору про надання споживчого кредиту, збільшився обсяг зобовязань поручителя, що є підставою відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК для припинення договору поруки.

Такі висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи та зроблені з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування оскарженого рішення.

Відповідно до частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього.

Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом; установлення нових умов порядку зміни процентної ставки в бік збільшення; розширення змісту основного зобов'язання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення) розміру неустойки тощо.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Кредитного договору № 0 від 23.06.2008 р., АКІБ «УкрСиббанк» надав позичальнику ОСОБА_5 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 59 160,00 доларів США, зі сплатою 13,50 % процентів річних з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 23.06.2015 р.

З метою забезпечення виконання боргових зобов'язань за Кредитним договором № 0 від 23.06.2008 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та позивачем ОСОБА_3 був укладений договір поруки № 0/1 від 23.06.2008 р. Відповідно до умов договору, позивач, як поручитель, зобов'язалася перед кредитором відповідати за виконання ОСОБА_5 усіх його зобов'язань, що виникли з договору про надання споживчого кредиту № 0 від 23.06.2008 року, укладеного між Кредитором і Боржником.

08.12.2011 року між АТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельтабанк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених Договором АКІБ «УкрСиббанк» передав (відступив) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитним та забезпечувальними договорами щодо боржника ОСОБА_6, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінив АКІБ «УкрСиббанк», як кредитора (став новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях.

05 жовтня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_5 було укладено Додатковий договір № 1 до Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № НОМЕР_2 від 23 червня 2008 року, відповідно до умов якого сторони домовились змінити валюту виконання зобовязання за Договором з відповідним переведенням заборгованості з повернення кредиту за Договором, розмір якої на дату укладання Додаткової угоди № 1 складав 49410,01 дол. США з доларів на гривні за курсом НБУ 1 долар США= 7,993 грн. та встановлення цієї заборгованості в розмірі 394934,20 гривень з терміном погашення заборгованості відтерміновується до 04 жовтня 20917 року. Погашення кредиту здійснюється відповідно до графіку платежів, який Додатком № 1 до даного Додаткового договору.

Унаслідок невиконання зобовязань боржником та поручителями за вказаними договорами, ПАТ «Дельта Банк» звернулось за захистом порушеного права до суду.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 листопада 2015 року стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_7 в користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 23.06.2008 року в сумі 214605,01 гривень. Вирішено питання розподілу судових витрат. Дане рішення набрало законної сили та на даний час не скасовано. Відкрито виконавче провадження з виконання даного рішення суду та на даний час виконано боржником ОСОБА_5, що підтверджується постановами державного виконавця про закінчення виконавчого провадження.

Впродовж встановленого процесуальним законом строку ОСОБА_8 рішення суду не оскаржила.

Даним рішенням суд встановив, що позовні вимоги обґрунтовуються належними та допустимими доказами наявності кредитних правовідносин між сторонами, які забезпечені порукою, право вимоги кредитора по яким було набуто позивачем у спосіб, передбачений законом, з яких беззаперечно вбачається невиконання позичальником взятих на себе зобов'язань, в силу чого утворилась заборгованість перед позивачем, що свідчить про порушення прав та інтересів останнього з об'єктивною наявністю правових наслідків відповідальності поручителя перед кредитором, як солідарного боржника.

Відповідно до статті 14 ЦПК України судові рішення є обовязковими для виконання на всій території України.

Після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини (частина друга статті 223 ЦПК України).

Оскільки рішенням суду, яке набрало законної сили, задоволені вимоги кредитора до поручителя, підстав для застосування положень частини першої статті 559 ЦК України немає. Тому висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог не може вважатись правильними.

Аналогічні висновки викладені в правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 6 липня 2016 року у справі № 6-1199 цс16 та в силу ст. 360-7 ЦПК України є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень.

Крім того, в порушення вимог ст. 60 ЦПК позивач не надала жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що в результаті укладення додаткової угоди збільшився обсяг її зобовязань за кредитним договором .

Сам по собі факт укладення без згоди поручителя додаткової угоди до кредитного договору не свідчить про зміну зобовязання поручителя в сторону збільшення обсягу його відповідальності.

Суд першої інстанції вказуючи про збільшення обсягу зобовязань поручителя та зазначаючи про збільшення суми зобовязання за кредитним договором з 286908,25 грн. до 394934,20 грн. не навів розрахунків на підставі яких він дійшов таких висновків, оскільки кредитні кошти були надані в іноземній валюті, курс якої не є стабільним по відношенню до української гривні.

Неправильне застосування норм матеріального та процесуального права відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог і ухвалення нового рішення в цій частині про відмову в задоволенні позову.

Рішення суду першої інстанції в частині вимог про відмову в задоволенні позовних вимог, заявлених до ОСОБА_5, ухвалено судом з дотриманням норм матеріального права, а тому в означеній частині рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. 304, 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4 акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 липня 2017 року в даній справі в частині задоволених вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 акціонерного товариства «Дельта Банк» про припинення договору поруки відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: