ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2017 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Чернишової Є.Ю., за участі секретаря Соловей Ж.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що вона є власником будинку № 59 по вулиці Слобідська (Леніна) в селі В.Гуляки Фастівського району Київської області, у якому крім неї зареєстровані та проживають її чоловік ОСОБА_3, її син ОСОБА_4, дочка ОСОБА_5 та онук ОСОБА_6 Крім того, у вказаному будинку також зареєстрований відповідач ОСОБА_2, який на сьогоднішній день є колишнім чоловіком її доньки. Відповідач зареєстрований у вказаному будинку з 2004 року, однак з моменту розірвання шлюбу з 2016 року за даною адресою не проживає.
Таким чином позивач просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 59 по вул. Слобідська (Леніна) в селі В.Гуляки Фастівського району Київської області.
Позивач в судове засідання не зявилась, через канцелярію суду надала письмову заяву, в якій підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на вищевказані обставини та просила справу розглянути без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач, який був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи належним чином, за викликом суду не зявився, не використавши наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до правил частини 1 статті 224 ЦПК України вважає необхідним провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом, з ухваленням заочного рішення.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
Правовідносини, що виникли між сторонами щодо права користування жилим приміщенням, регулюються положеннями статей 71 і 72 Житлового кодексу Української РСР, відповідно до яких при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом.
Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 належить житловий будинок, що розташований за адресою: Київська область, Фастівський район, с. В.Гуляки, вул. Леніна, 59, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.06.2011 року, зареєстровано в реєстрі за № 1283 (а.с.7).
Відповідно до довідки від 27.07.2017 року №410, виданою виконавчим комітетом Великогуляківської сільської ради, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (Леніна), 59, Фастівського району, Київської області з 30.05.2016 року (згідно рішення суду про розірвання шлюбу) (а.с.12).
Згідно актів обстеження матеріально-побутових умов проживання гр. ОСОБА_1 від 30.03.2017 року та від31.05.2017 року встановлено, що на даний час її сімя складається з чоловіка ОСОБА_3, сина ОСОБА_4, дочки ОСОБА_5 та онука ОСОБА_6 Також комісіє встановлено, що гр. ОСОБА_2 - зять ОСОБА_1, зареєстрований за даною адресою, але в житловому будинку не проживає, його власних речей в будинку немає (а.с.12-13).
Пленум Верховного Суду України в пункті 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникають у практиці застосування судами Житлового кодексу України», висловив правову позицію, відповідно до якої у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Наймачеві або членові його сім'ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо).
За правилами статей 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до частини 1 статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК).
У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 перешкоджає проживанню відповідачу в спірному будинку, а також будь-якої домовленості між сторонами щодо користування вказаним житлом.
Відповідач до суду із заявою про продовження строку збереження за ним житлового приміщення не звертався, не надав доказів поважності причин відсутності у будинку понад встановлений строк.
У статті 6 Закону України від 11 грудня 2003 року №1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.
Таким чином, у судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідач у зв'язку з обраним ним способом життя, за власною ініціативою і у добровільному порядку залишив будинок № 59 по вул. Слобідська (Леніна) в с. В.Гуляки Фастівського району Київської області. Протягом тривалого часу він не робив спроб самостійно прийти та вселитися до нього, таких вимог у встановленому законом порядку не ставив. Під час своєї відсутності в будинку відповідач плату за житло, комунальні послуги не вносив.
Пленум Верховного Суду України в частині 2 пункту 15 постанови від 1 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» роз'яснив, що при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що стаття 33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.
Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд дійшов висновку, що право ОСОБА_2 на користування житлом зі сторони ОСОБА_1 порушено не було, відповідач відсутній в спірному будинку понад встановлений законом строк без поважних причин, тому втратив право користування ним, у зв'язку з чим вимоги позивача підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10,60,212-215, 224 ЦПК України, ст.ст. 71,72 ЖК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 Петрівни- задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинком № 59 по вул. Слобідська (Леніна) в с. В.Гуляки Фастівського району Київської області.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області, протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення, протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.Ю.Чернишова