АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 644/2122/17 Головуючий суддя І інстанції Сітало А. К.
Провадження № 22-ц/790/4537/17 Суддя доповідач Пилипчук Н.П.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді: Пилипчук Н.П.,

суддів: Колтунової А.І.,

Кругової С.С.,

за участю секретарів: Леськів Е.П., Брулевича В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 червня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Ємця Івана Олександровича, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулась до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 3 листопада 2005 року між нею та АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» укладено кредитний договір №835/2-40/1/5-184, згідно умов якого вона отримала кредит на споживчі цілі в сумі 27600 доларів США. З метою забезпечення виконання взятих зобов'язань за кредитним договором, 3 листопада 2005 року між АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» укладено іпотечний договір № 825/4-40/9/5-252, відповідно до умов якого вона передала в іпотеку квартиру АДРЕСА_1. 05 лютого 2016 року приватним нотаріусом Харківського МНО Ємцем І.О. вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 446, про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. За рахунок коштів, отриманих від реалізації вищевказаної квартири, нотаріус запропонував задовольнити вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» за договором кредиту, які станом на 06.10.2015 року складали 437 189 грн. 52 коп., а також витрати по вчиненню виконавчого напису в сумі 3000 грн.

Позивач вказує, що приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на квартиру з порушенням вимог чинного законодавства, а саме: приписів ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» , ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку». Жодного повідомлення (письмової вимоги) про усунення порушень основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору нею отримано не було. Доказів того, а саме розрахунків, що у неї на даний час мається заборгованість не надано. Також, не було надано нотаріусу встановлений законодавством перелік документів, які б підтверджували безспірність заборгованості. На цей час між сторонами наявний спір щодо суми боргу. Приватним нотаріусом безспірність суми боргу не була перевірена. Ані відповідачем, ані нотаріусом письмово не було узгоджено з позивачем спірну суму заборгованості для вчинення виконавчого напису нотаріуса у безспірному поряду. Нотаріус вчинив напис на договорі, який не встановлює заборгованість.

Крім того, нотаріусом плата за вчинення виконавчого напису була стягнута самостійно. Також позивач зазначила, що нотаріус вчинив виконавчий напис стосовно майна на яке не може бути примусово звернуто стягнення в силу положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Зважаючи на викладене, просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 446 від 05 лютого 2016 року, вчинений приватним нотаріусом ХМНО Ємцем І.О. на договорі іпотеки № 825/4-40/9/5-252 від 03 листопада 2005 року, укладеному між ОСОБА_2 та АКБ СР «Укрсоцбанк», посвідченому приватним нотаріусом ХМНО Зубарєвим І.Ю. за реєстровим номером 9344 та договором №1 про внесення змін до вказаного іпотечного договору.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 червня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить вказане рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі, вирішити питання про судові витрати.

Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Зокрема, зазначає, що районним судом не було враховано той факт, що позивачу не була направлена письмова вимога про усунення порушень, безспірність заборгованості не була перевірена нотаріусом, плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом була стягнута самостійно, нотаріус вчинив напис на договорі, який не встановлює заборгованість.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, судова колегія знаходить, що апеляційна скарга не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 3 листопада 2005 року між позивачем та АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» укладено кредитний договір №835/2-40/1/5-184, згідно умов якого позивач отримала кредит на споживчі цілі в сумі 27600 доларів США зі сплатою 13, 25 % річних за користування кредитом строком до 02.11.2020 року.

З метою забезпечення виконання взятих зобов'язань за кредитним договором, 3 листопада 2005 року між позивачем та АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» укладено іпотечний договір № 825/4-40/9/5-252, відповідно до умов якого позивач передала в іпотеку квартиру АДРЕСА_1, що належить іпотекодавцю на праві власності. Вартість предмета іпотеки за погодженням сторін становить 174 225 грн., що в еквіваленті складала 34500 доларів США.

Відповідно до договору №3 про внесення змін до договору кредиту №835/2-40/1/5-184 від 03.11.2005 року від 06.04.2012 року сторони за взаємною згодою змінили валюту кредиту, та перевели суму кредиту 21993,82 долара США в гривню за курсом - 8,05 грн. за 1 долар США, що становить станом на дату укладання цього договору про внесення змін 177 050 грн. 25 коп. Встановлений максимальний ліміт кредитування на рефінансування заборгованості за нарахованими процентами в сумі 70555 грн. 51 коп. Заборгованості по кредиту, станом на дату укладення цього договору про внесення змін становить 247605 грн. 76 коп. Кінцевий термін повернення заборгованості по кредиту до 02.11.2025 року включно.

27 жовтня 2015 року банком на виконання приписів ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», а також п.6.2 договору іпотеки ОСОБА_2, на адресу зазначену у вказаному договорі іпотеки, направлена письмова вимога про усунення порушення основного зобов'язання з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.

05 лютого 2016 року приватним нотаріусом Харківського МНО Ємцем І.О. вчинено виконавчий напис серії НВС 165477, зареєстрований в реєстрі за № 446, яким запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки та за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки задовольнити вимоги ПАТ «Укрсоцбанк», які станом на 06.10.2015 року складають 437 189 грн. 52 коп., а також суму витрат по вчиненню виконавчого напису в сумі 3000 грн., всього 440 189 грн. 52 коп.

Вирішуючи справу суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права, а саме ст. 18, ч. ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України, ч. 6 ст. 20 Закону України «Про заставу», ч. 1 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст. ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат», гл. 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, (далі - Порядок), п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, (далі - Перелік).

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно зі ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 590 ЦК України).

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржуване у справі судове рішення, суд першої інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, оскільки наявні у справі належні і допустимі докази, яким суди відповідно до вимог ст. ст. 60, 212 ЦПК України надав належну оцінку, свідчать про те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом були дотримані вимоги вищезазначеного закону, зокрема встановлено, що ПАТ «Укрсоцбанк» надало нотаріусу всі необхідні документи, передбачені Переліком документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку. Також підтверджено факт направлення позичальнику та іпотекодавцю вимог про усунення порушень за кредитним договором.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачу не була направлена письмова вимога про усунення порушень судовою колегією не приймаються.

Так, відповідно до п. 2.3 вказаного вище Порядку вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу 30 днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем було надіслано вказану вимогу на адресу ОСОБА_2 за адресою, вказаною у іпотечному договорі. Однак вказана вимога повернулася як невручена, із позначкою «за закінченням терміну зберігання». (а.с 51-52).

Позивач звертає увагу, що суду не надано опису вкладень поштового відправлення, між тим відсутні підстави вважати, що зазначений рекомендований лист мав інший зміст, ніж той, що надав відповідач.

Позивач наполягає, що заборгованість не є безспірною, між тим ОСОБА_2 не надала належних та допустимих доказів того, що її заборгованість за кредитом становить іншу суму, або доказів того, що на час вчинення виконавчого напису мав місце судовий спір з цього приводу.

Той факт, що нотаріус плату за вчинення виконавчого напису включив до вимог, які задовольняються за рахунок коштів, отриманих від реалізації іпотечного майна, не є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Виконавчий напис викладено повністю на спеціальному бланку нотаріальних документів, як це і передбачено п. 5.2. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Судом першої інстанції правильно досліджені і оцінені обставини по справі, надані сторонами докази, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права; не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Підстав, передбачених ст.309 ЦПК України для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ч. 1 ст. 303, ст. 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315,317,319 ЦПК України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 червня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий - Н.П.Пилипчук

Судді - А.І. Колтунова

С.С. Кругова