Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЛуспеника Д.Д.,
суддів:Гулька Б.І.,Журавель В.І.,
Хопти С.Ф., Штелик С.П.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до відділу Держземагенства в Апостолівському районі Дніпропетровської області, Головного управління Держземагенства у Дніпропетровській області, Апостолівської райдержадміністрації Дніпропетровської області, ОСОБА_7, треті особи: Нивотрудівська сільська рада Апостолівського району Дніпропетровської області, Апостолівська державна нотаріальна контора, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про визнання права постійного користування земельною ділянкою, визнання права оренди земельної ділянки, визнання недійсними розпоряджень голови районної державної адміністрації Дніпропетровської області, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, усунення перешкод в здійсненні права постійного користування та права оренди, зобов'язання внести зміни в договір оренди землі за касаційною скаргою представника ОСОБА_6 - ОСОБА_10 - на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду із указаним позовом, в якому з урахуванням уточнень просив: визнати за ним право постійного користування земельною ділянкою площею 50,4 га для ведення селянського (фермерського) господарства, яка розташована на території Нивотрудівської сільської ради Апостолівського районуДніпропетровської області; визнати за ним правооренди земельної ділянки площею 45,1 га для ведення фермерського господарства, яка розташована на території Нивотрудівської сільської ради Апостолівського районуДніпропетровської області; визнати недійсним розпорядження Апостолівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 11 грудня 2006 року № 901-р-06«Про вилучення земельної ділянки з постійного користування громадянина ОСОБА_11 на території Нивотрудівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області»; визнати недійсним розпорядження Апостолівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 11 жовтня 2012 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду громадянину ОСОБА_7 для ведення фермерського господарства на території Нивотрудівської сільської ради Апостолівського районуДніпропетровської області»; визнати недійсним розпорядження Апостолівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 06 грудня 2012 року № 987-р-12 «Про надання в оренду земельної ділянки загальною площею 49,9999 га ОСОБА_7 для ведення фермерського господарства; визнати недійсним договір оренди землі від 06 грудня 2012 року, укладений між ОСОБА_7 та Апостолівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області; витребувати земельну ділянку площею 49,9999 га із незаконного володіння ОСОБА_7; усунути йому перешкоди у користуванні земельною ділянкою загальною площею 50,4 га та 45,1 га на території Нивотрудівської сільської ради Апостолівського районуДніпропетровської області; зобов'язати відділ Держкомзему в Апостолівському районі Дніпропетровської області внести зміни до договору оренди землі від 18 червня 2005 року у зв'язку зі зміною орендаря земельної ділянки.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 13 травня 1994 року на підставі рішення Апостолівської районної ради народних депутатів Апостолівського району його батьку - ОСОБА_11 - надано у постійне користування земельну ділянку площею 30,7 га на території Нивотрудівської сільської ради для ведення селянського (фермерського) господарства. 14 грудня 1994 року ОСОБА_11 видано державний акт на право постійного користування землею. 27січня 1998 року відповідно до рішення Апостолівської районної ради ОСОБА_11 додатково передано в постійне користування земельну ділянкуплощею 19,7 га для ведення селянського (фермерського) господарства. Таким чином,загальний розмір земельної ділянки, що була надана в постійне користування ОСОБА_11, складав 50,4 га.

18 червня 2005 року ОСОБА_11 передано в оренду земельнуділянку площею45,1 га для ведення селянського (фермерського) господарства строком на 49 років. Земельні ділянки передавались ОСОБА_11 як голові фермерського господарства «Лучного», розташованого в АДРЕСА_1, та стали матеріальною основою створеного селянського (фермерського) господарства. ІНФОРМАЦІЯ_1 року його батько - ОСОБА_11 - помер. Він є спадкоємцем після смерті батька та прийняв спадщину, 08лютого 2007 року він став головою ФГ «Лучного», яке є правонаступником СФГ «Лучного». Згідно ст. 23 ЗУ «Про фермерське господарство» успадкування фермерського господарства здійснюється відповідно до закону. Вказані земельні ділянки включені до статутного фонду господарства та є його майном. Підстави для припинення діяльності фермерського господарства відсутні. Він як спадкоємець фермерського господарства став спадкоємцем земельних ділянок, переданих в оренду та наданих в постійне користування ОСОБА_11

Разом з тим, його права на спірні земельні ділянки не визнаються відповідачами. Розпорядженням Апостолівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 11 грудня 2006 року № 901-р-06вилучено земельну ділянку площею 51,2 га з постійного користування ОСОБА_11 та передано до складу земель запасу на території Нивотрудівської сільської ради без його згоди. У подальшому вказану земельну ділянку передано в оренду ОСОБА_7 на 49 років для ведення фермерського господарства.

Посилаючись на те, що право користування земельною ділянкою підтверджене державним актом на право постійного користування земельною ділянкою, спірна земельна ділянка є матеріальною основою фермерського господарства, яке перейшло до нього в порядку спадкування, просив задовольнити позов. Крім того, до договору оренди землі № 49 від 18 червня 2005 рокунеобхідно внести зміни у зв'язку з тим, що орендар за цим договором помер, а він є його спадкоємцем.

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалоюапеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2016 року, позов ОСОБА_6 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_6 право оренди земельної ділянки площею 45,1 га для ведення фермерського господарства, яка розташована на території Нивотрудівської сільської ради Апостолівського районуДніпропетровської області, орендарем якої згідно договору оренди землі № 49 від 18 червня 2005 року був ОСОБА_11, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення судів та ухвалити нове рішення про часткове задоволення його позову.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 13 травня 1994 року на підставі рішення Апостолівської районної ради народних депутатів Апостолівського району ОСОБА_11 надано у постійне користування земельну ділянку площею 30,7 га на території Нивотрудівської сільської ради для ведення селянського (фермерського) господарства. 14 грудня 1994 року ОСОБА_11 видано державний акт на право постійного користування землею.

27 січня 1998 року відповідно до рішення Апостолівської районної ради ОСОБА_11 додатково передано в постійне користування земельну ділянку площею 19,7 га для ведення селянського (фермерського) господарства. Загальний розмір земельної ділянки, що була надана в постійне користування ОСОБА_11, складав 50,4 га.

Згідно договору оренди землі від 18 червня 2005 року № 49 ОСОБА_11 отримав від Апостолівської райдержадміністрації в оренду земельну ділянку площею 45,1 га строком на 50 років.

Довідкою Апостоівського районного відділу земельних ресурсів підтверджено, що вказаним земельним ділянкам присвоєно кадастрові номери: земельній ділянці площею 50,0 га - НОМЕР_1, та земельній ділянці площею 45,1 га - НОМЕР_2.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_11 помер, спадкоємцями за законом, які прийняли спадщину, є позивач ОСОБА_11, третя особа ОСОБА_8, третя особа ОСОБА_9, які свідоцтва про право на спадщину щодо вказаних земельних ділянок не отримували.

ОСОБА_6 є головою ФГ «Лучного», що підтверджується статутом. Для ведення ФГ «Лучного» передано в постійне користування земельну ділянку розміром 50,2 га, повноваження щодо земельної ділянки здійснює його голова.

Після смерті ОСОБА_11 позивач ОСОБА_6 звертався до різних установ з приводу оформлення прав на спірні земельні ділянки.

Розпорядженням голови Апостолівської райдержадміністрації від 11 грудня 2006 року № 901-р-06 земельну ділянку площею 51,2 га вилучено з користування ОСОБА_11

Розпорядженням голови Апостолівської райдержадміністрації від 11 жовтня 2012 року надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_7

Розпорядженням голови Апостолівської райдержадміністрації від 06 листопада 2012 року затверджено проект землеустрою та надано земельну ділянку ОСОБА_7 на території Нивотрудівської сільської ради. Згідно витягу з Державного земельного кадастру земельна ділянка площею 50,0 га кадастровий номер НОМЕР_1 перебуває в оренді ОСОБА_7 згідно договору оренди, державна реєстрація якого здійснена 06 грудня 2012 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, які стосуються земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 площею 50,0 га, суди виходили із того, що спірна земельна ділянки у власності спадкодавця ОСОБА_11 не була, а ст. 1225 ЦК України передбачена можливість успадкування права власності на земельну ділянку або користування земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок, інші будівлі або споруди. Крім того, договір оренди, емфітевзису чи суперфіцію спадкодавцем ОСОБА_11 за життя з власником землі не укладався, мало місце користування земельної ділянкою, спадкування якого нормами ЦК України, ЗК України не передбачено, оскільки ч. 1 ст. 407 ЦК України та ч. 5 ст. 102 ЗК України визначено лише договірний порядок встановлення емфітевзису та не передбачено судового порядку його встановлення.

Колегія суддів погоджується із такими висновками.

За змістом ч. 1 ст. 14 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство та його члени відповідно до закону мають право, зокрема продавати або іншим способом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину.

Статтею 23 цього Закону передбачено, що успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону.

До складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу (ст. 19 Закону України «Про фермерське господарство»).

Згідно із ч. 1 ст. 20 зазначеного Закону майно фермерського господарства належить йому на праві власності. Член фермерського господарства має право на отримання частки майна фермерського господарства при його ліквідації або у разі припинення членства у фермерському господарстві. Розмір частки та порядок її отримання визначаються статутом фермерського господарства.

Відповідно до ст. 191 ЦК України підприємство як єдиний майновий комплекс є нерухомістю. Права на земельну ділянку та інші об'єкти нерухомого майна, які входять до складу єдиного майнового комплексу підприємства, підлягають державній реєстрації в органах, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно.

За положеннями ст. 182 ЦК України до складу спадщини входить лише те нерухоме майно, право на яке зареєстровано в органах, що здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Таким чином, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, провадиться після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві.

Згідно зі ст. 92 ЗК України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановленого строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; б) громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об'єднання), установи та організації.

Зі змісту ч. 2 ст. 92 ЗК України вбачається, що передача земельної ділянки у постійне користування громадянам не передбачена.

Пунктом 6 Перехідних положень ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 01 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них.

Отже, земельні ділянки, надані громадянам або юридичним особам у постійне користування, перебувають у власності держави або у власності територіальної громади до переоформлення у встановленому порядку та отримання у власність чи користування.

Відповідно до ч. 1 ст. 125 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Згідно із ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до ЦK України з урахуванням вимог цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 407 ЦK України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.

Відповідно до ч. 2 ст. 407 ЦК України (у редакції, що діяла на час відкриття спадщини) право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) може відчужуватися і передаватися у порядку спадкування.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що право користування земельною ділянкою, що виникло в особи лише на підставі державного акта на право користування земельною ділянкою без укладення договору про право користування земельною ділянкою із власником землі, припиняється зі смертю особи, якій належало таке право і не входить до складу спадщини.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-3113цс15 від 23 листопада 2016 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З урахуванням викладеного, висновки судів про те, що земельна ділянка площею 50,0 га, що перебувала у постійному користуванні ОСОБА_11 лише на підставі державного акта на право користування земельною ділянкою без укладення договору про право користування земельною ділянкою із власником землі, не ввійшла до складу спадщини після його смерті, ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та узгоджуються із висновками Верховного Суду України щодо врегулювання спірних правовідносин.

Доводи касаційної скарги зводяться до помилкового розуміння інституту постійного користування землею, який виник на підставі норм, що втратили чинність у зв'язку із набранням законної сили ЗК України 01 січня 2002 року, та спадкування права постійного користування земельною ділянкою громадянами.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_10 - відхилити.

Рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик