КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/645/17
Провадження №2/319/370/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 вересня 2017 року смт Більмак
Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Валігурського Г.Ю.
при секретарі Костенко А.В.
за відсутності осіб, які беруть участь у справі
В обґрунтування позову посилається на наступні обставини. Між позивачем та відповідачем укладений договір від 19.02.2011 на підставі якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти.
Відповідач зобовязання з повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом належним чином не виконав, у звязку з чим за ним утворилась вищезазначена заборгованість та нараховані пеня і штраф.
Представник позивача в судове засідання не прибув.
Позивач у позовній заяві просить розглядати справу за відсутності його представника у якому він також повідомляє, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач, належним чином, у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, повідомлявся про час та місце розгляду справи, проте в судове засідання не прибув, причин неявки суду не повідомив, заяв та клопотань не подавав. Повістка суду з ухвалою про відкриття провадження у справі та копією позовної заяви з доданими до неї документами повернулась до суду із довідкою пошти про відсутність ОСОБА_1 за зареєстрованим місцем проживання.
Виходячи з наведеного, а також положень ст.ст. 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Між позивачем та відповідачем укладено договір б/н від 19.02.2011 року у формі анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, а також Тарифів банку (далі за текстом Договір). Відповідно до вказаного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 5000 грн. на кредитну картку «Універсальна» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.
Пунктом 1.1.7.12. Умов визначено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується.
За правилами п. 1.1.7.42. Умов дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку/депозиту Клієнта, відкритого в рамках Договору або підпадаючого під дію Договору, а також при закінченні використання послуг банка, передбачених договором. За наявної у клієнта в момент закриття останнього рахунка клієнта непогашеної заборгованості перед банком по договору, в тому числі по овердрафту, а також заборгованості по сплаті комісії перед банком, дія договору закінчується після повного погашення заборгованості.
У відповідності до п.п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Умов після отримання Банком від Клієнта необхідних документів, а також Заяви, Банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт.
Підписання цього Договору є прямою і безумовною згодою Клієнта щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком.
Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 19.02.2011, укладеного між позивачем та відповідачем, станом на 30.04.2017 року відповідач користувався кредитними коштами в сумі, що не перевищує 5000 грн.
За пунктами 2.1.1.5.5., 2.1.1.5.6., 2.1.1.5.7. Умов клієнт зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.
У разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі прострочених кредитах і Овердрафту), оплату Винагороди Банку. Власник зобов'язаний стежити за витратою коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту.
Згідно Довідки про кредитування з використанням кредитки «Універсальна»: базова відсоткова % ставка 3%, обовязковим щомісячним платежем є 7% від заборгованості, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, що слідує за звітним, пеня-1 базова процентна ставка по договору /30 нараховується за кожний день прострочення кредиту, Пеня-2 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. на місяць нараховується 1 раз на місяць, за наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочки на суму понад 50 грн. Штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань 500 грн. і 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом.
Пунктом 1.1.3.2.3. Умов встановлено право банку здійснювати зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Положеннями ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про стягнення 3198 грн. 57 коп. пені та штрафу в розмірі 500 грн. (фіксована частина), 2352 грн. 54 коп. (процентна складова), суд виходить з наступного.
За статтею 539 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності з одне й те саме порушення.
За таких умов, вимоги про стягнення штрафу, враховуючи наявність вимоги про стягнення пені, задоволенню не підлягають.
Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду України №6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, який відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України є обовязковим для врахування іншими судами.
В задоволенні позову про стягнення штрафу має бути відмовлено.
На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати позивача по сплаті судового збору за подання позову та заяви про забезпечення позову мають бути відшкодовані за рахунок відповідача пропорційно розміру позовних вимог, що підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 79, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,

Позов задовольнити частково.
В задоволенні решти позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції Куйбишевський районний суд Запорізької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г.Ю.Валігурський