233 Справа № 233/2451/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючого судді Малінова О.С.,

за участі секретаря Поварніциної А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Фамільний» про визнання неправомірними дій державного виконавця Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 щодо повернення виконавчого листа, заінтересована особа ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

10 травня 2017 року ПАТ «Банк Фамільний» звернувся до суду із скаргою, в якій зазначив, що 29 січня 2016 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області видано виконавчий лист по справі № 233/4668/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Фамільний» заборгованості в розмірі 125849,06 грн. Постановою державного виконавця Лиманського міського ВДВС ОСОБА_1 від 14 березня 2017 року зазначений виконавчий документ повернуто стягувачу в межах виконавчого провадження № 52134716 на тій підставі, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення і здійснені держаним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. В порушення вимог ст.ст.10, 18 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем не вжито всіх передбачених законом заходів з примусового виконання рішення суду, про повернення виконавчого документа стягував дізнався 20 квітня 2017 року з відповіді відділу виконавчої служби, тоді як законом передбачено триденний строк надіслання копії такої постанови. У звязку з чим заявник просить скасувати постанову від 14 березня 2017 року про повернення виконавчого документу стягувачу та зобовязати начальника Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відновити виконавче провадження.

В судове засідання представник заявника не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі (а.с.29).

Заінтересована особа, державний виконавець не зявилися, при цьому від начальника Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області до суду надійшла заява про розгляд скарги у відсутність представника та письмові заперечення (а.с.20-21), згідно яких просив відмовити у задоволенні скарги та вважав постанову державного виконавця обґрунтованою та такою, що відповідає витягам діючого законодавства.

Зясувавши позицію учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Постановою державного виконавця Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 14 березня 2017 року на підставі п.5 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» було повернуто стягувачу виконавчий лист № 233/4668/15-ц, виданий 29 січня 2016 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Фамільний» заборгованості в розмірі 125849,06 грн., у звязку з тим, що боржник не працює, пенсійного віку не досяг, відсутні майно та розрахункові рахунки, на які може бути звернуто стягнення; згідно виконавчого документа боржник мешкає не тимчасово непідконтрольній території України (а.с.5-6).

З поданого заперечення на скаргу вбачається, що державним виконавцем в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документу № 233/4668/15-ц від 29 січня 2016 року були зроблені запити до ПФУ та ДФС України про наявність доходів, згідно відповідей встановлено, що боржник не працює, пенсію не отримує, інших доходів не має. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що відомості щодо реєстрації будь-якого майна відсутні. Згідно виконавчого листа боржник мешкає на тимчасово непідконтрольній території України та не перебуває на обліку як тимчасово переміщена особа.

Частиною 1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.1) ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно п.2 ч. 1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», на яку послався державний виконавець в оскаржуваній постанові, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо в результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, зясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, у звязку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника).

Згідно ч.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої цієї статті, виконавець складає акт.

Акт державного виконавця, складений у відповідності до ч.2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», суду не надано.

Статтею 383 ЦПК України передбачено право сторін виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до вимог ст.387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до п. 1Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», при розгляді справ за скаргами на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та за зверненнями учасників виконавчого провадження суди мають керуватися положеннями ст.55 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року, Закону України «Про державну виконавчу службу»,Закону України «Про виконавче провадження», іншого законодавства, яким врегульовано ці питання.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що скарга ПАТ «Банк Фамільний» підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.383-389 Цивільного процесуального кодексу України,-

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Фамільний» про визнання неправомірними дій державного виконавця Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 щодо повернення виконавчого листа, заінтересована особа ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 про повернення виконавчого документу стягувачу № 52134716 від 14.07.2017 року.

Зобовязати начальника Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області провадження у виконавчому провадженні № 52134716 відновити.

Вступна та резолютивна частина ухвали проголошені 20 червня 2017 року, у повному обсязі ухвала буде виготовлена до 25 червня 2017 року.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя