У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2017 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 17 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Державна інспекція сільського господарства в Закарпатській області, Ужгородська міська рада, Інспекція Державного архітектурного будівельного контролю у Закарпатській області, про усунення перешкод у користування земельною ділянкою,

в с т а н о в и в:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що вона є власником будинку АДРЕСА_2 та має намір приватизувати належну їй частку (29/100) прибудинкової земельної ділянки загальною площею 0,045 га.

Однак, згідно з висновком експертного дослідження площа зменшення указаної земельної ділянки складає 0,0029 га, а перешкодами для користування цією частиною ділянки є кам'яні споруди з боку земельної ділянки по АДРЕСА_1, де проживає відповідач.

Позивач уточнивши свої позовні вимоги просила зобов'язати відповідача усунути перешкоди у користуванні частиною земельної ділянки, яка відноситься до будинковолодіння по АДРЕСА_2, у частині площі 0,0029 га в глибині земельної ділянки шляхом знесення розташованих на цій частині земельної ділянки цегляних споруд (огорожі) і привести своє землекористування у межі земельної ділянки ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1); вирішити питання судових витрат.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 січня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні частиною земельної ділянки, яка відноситься до будинковолодіння по АДРЕСА_2, у частині площі 0,0029 га в глибині земельної ділянки, шляхом знесення розташованих на цій частині земельної ділянки цегляних споруд (огорожі) та привести своє землекористування у межі земельної ділянки по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 17 травня 2017 року рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 січня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що судом першої інстанції були порушені права та інтереси інших співвласників будинку № 3 по вул. Духновича в м. Ужгороді, які участі в справі не брали.

Ураховуючи те, що на стадії апеляційного провадження апеляційний суд позбавлений можливості вирішувати питання щодо залучення до участі в розгляді справи осіб, які не були залучені судом першої інстанції, то апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

За приписами ст. 15 ЦК України, ст.ст. 10 ч. 1, ч. 3, ст. 60 ч. 1, ч. 4, ст. 213 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Отже, позивач не позбавлена можливості звернутися до суду першої інстанції з новим позовом, визначивши правильний склад осіб.

Ураховуючи наведене висновок апеляційного суду є обґрунтованим.

Доводи скарги висновки суду не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 17 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Державна інспекція сільського господарства в Закарпатській області, Ужгородська міська рада, Інспекція Державного архітектурного будівельного контролю у Закарпатській області, про усунення перешкод у користування земельною ділянкою.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В. Демяносов