Справа № 450/1807/17 Провадження № 2/450/1372/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

"01" серпня 2017 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Данилів Є.О.

при секретарі Курпіта П.І

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням,-

встановив:

позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що їй належить житловий будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Станом на 04.07.2017 року у житловому будинку за адресою АДРЕСА_1, зареєстрована колишня невістка (відповідачка) ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

На даний час відповідачка ОСОБА_2 шлюб з сином позивачки розірвала, в належному позивачці будинку не проживає, своїх речей не зберігає, поштової кореспонденції не отримує.

ОСОБА_2 фактично не проживає в будинку вже тривалий час, що підтверджується актами обстеження умов проживання згідно правил паспортного режиму від 18.11.2016р., 13.02.2017р., 20.04.2017р. Місце її проживання позивачці невідоме.

На підставі вищенаведеного позивачка просить позовні вимоги задовольнити.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак подала суду заяву в якій просить заявлені позовні вимоги задоволити з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідачка в судове засідання не з'явилась, не повідомила суд про причини своєї неявки, хоч про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена через засоби масової інформації.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 224 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідачів, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно ст. 226 ЦПК України.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, повно та всебічно дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи:

позивачці на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1, що стверджується Свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 22.03.2005р.

Встановлено, що у житловому будинку АДРЕСА_1, зареєстровані: позивачка ОСОБА_1, син позивачки ОСОБА_3, колишня невістка ОСОБА_2, онуки ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Згідно ст. 3 СК України, ч. 2 ст. 64 ЖК України відповідачка не є членом сім'ї позивачки, оскільки шлюб між нею та сином позивачки розірвано.

Встановлено, що відповідачка за зареєстрованим місцем свого проживання не проживає більше ніж шість місяців, що стверджується: Актом обстеження житлово - побутових умов від 18.11.2016 року, Актом обстеження житлово - побутових умов від 13.02.2017 року, Актом обстеження житлово - побутових умов від 20.04.2017 року.

В силу вимог ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців.

Сторонами не представлено та судом не здобуто жодних доказів того, що відповідачу чиняться перешкоди у проживанні у житловому будинку АДРЕСА_1 та докази того, що відповідачка протягом останніх шести місяців брала участь в утриманні житлового будинку за зазначеною адресою.

Також, судом не здобуто доказів того, що існують обставини передбачені п.п. 1 - 7 ч. 3 ст. 71 ЖК України для збереження за відповідачем права користування житловим приміщенням - житловим будинком АДРЕСА_1.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що відповідачка за зареєстрованим місцем свого проживання не проживає більше шести місяців, без поважних на те причин; те, що відповідачці перешкоди у проживанні за її зареєстрованим місцем проживання не чиняться, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачкою щодо визнання ОСОБА_2 такою, що втратили право користування житлом, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 підставні та підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачки в користь позивачки слід стягнути документально підтверджені понесені позивачем судові витрати, які складаються із судового збору оплаченого позивачем.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 57 - 61, ч. 1 ст. 88, ч. 2 ст. 197, ст.ст. 212 - 215, 224 - 226 ЦПК України, ст. ст. 71, 72 ЖК України, суд,-

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житлом, а саме житловим будинком АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 640 грн. в користь ОСОБА_1 понесених позивачем судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

СуддяЄ. О. Данилів