Справа № 500/4440/17
Провадження № 2/500/2792/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2017 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

при секретарі Сирбу Г.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Ізмаїльської міської ради Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

15.08.2017 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт її спільного проживання разом із ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, а саме на 13.10.2016 року, встановити факт її спільного проживання разом із ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, а саме на 09.01.2017 року, визнати за нею, в порядку спадкування, право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1, свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належить по 1/6 частині квартири АДРЕСА_2 обалсті. 13.10.2016 року ОСОБА_4 помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/6 частка квартири АДРЕСА_1. За життя ОСОБА_4 заповіту не залишав. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 являються дружина ОСОБА_5 та донька ОСОБА_3, які прийняли спадщину шляхом спільного проживання разом із ОСОБА_4 на час відкриття спадщини. 09.01.2017 року померла ОСОБА_5, після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/4 частка квартири АДРЕСА_1. За життя ОСОБА_5 заповіту не залишала. Спадкоємицею за законом першої черги після смерті ОСОБА_5 є донька ОСОБА_3, яка прийняла спадщину шляхом спільного проживання разом із ОСОБА_5 на час відкриття спадщини. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було відмовлено, у звязку з тим, що частка померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не визначені в праві спільної сумісної власності.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечує проти їх задоволення.

Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 належить 1/6 частка квартири АДРЕСА_3, що підтверджено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно №56 від 04.09.2015 року, виданим виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради Одеської області.

Крім цього встановлено, що ОСОБА_5 належить 1/6 частка квартири АДРЕСА_3, що підтверджено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно №56 від 04.09.2015 року, виданим виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради Одеської області.

Відповідно розпорядження Ізмаїльського міського голови №57р від 19.02.2016 року «Про перейменування вулиць, провулків та проспекту в м. Ізмаїл Одеської області» пр. Леніна був перейменований на пр. Миру.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 467376 від 13.10.2016 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_4 помер 13.10.2016 року.

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/6 частка квартири АДРЕСА_1.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 48642756 від 03.08.2017 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу ОСОБА_6, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_4, померлого 13.10.2016 року відсутня.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_4 являються:

-дружина ОСОБА_5, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії І-АБ №195965 від 10.09.1969 року, виданим виконавчим комітетом Новоархангельської селищної ради депутатів трудящих Кіровоградської області;

-донька ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ОІ №263019 від 08.02.1971 року, виданим Новоархангельським районним бюро ЗАГС Кіровоградської області, та свідоцтвом про одруження серії І-ЖД №048780 від 17.06.1997 року, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Ренійського району Одеської області, згідно якого ОСОБА_7 після одруження змінила прізвище на «Самойлова».

Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на час відкриття спадщини мешкали разом із спадкодавцем ОСОБА_4, що підтверджено довідкою комунального підприємства «Житсервіс» №898 від 01.08.2017 року та відміткою в паспорті громадянина України ОСОБА_3 про місце реєстрації, тобто вважаються такими, які фактично прийняли спадщину.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 477120 від 10.01.2017 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_5 померла 09.01.2017 року.

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/4 частка квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 48642804 від 03.08.2017 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу ОСОБА_6, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_5, померлої 09.01.2017 року відсутня.

Спадкоємицею за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_5 являється донька ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ОІ №263019 від 08.02.1971 року, виданим Новоархангельським районним бюро ЗАГС Кіровоградської області, та свідоцтвом про одруження серії І-ЖД №048780 від 17.06.1997 року, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Ренійського району Одеської області, згідно якого ОСОБА_7 після одруження змінила прізвище на «Самойлова».

Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на час відкриття спадщини мешкала разом із спадкодавцем ОСОБА_5, що підтверджено довідкою комунального підприємства «Житсервіс» №897 від 01.08.2017 року та відміткою в паспорті громадянина України ОСОБА_3 про місце реєстрації, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину.

Письмовими відповідями приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за №603/02-14 від 03.08.2017 року та за №604/02-14 від 03.08.2017 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що частка померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не визначені в праві спільної сумісної власності.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1222, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до Ізмаїльської міської ради Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, а саме на 13.10.2016 року.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_3 разом із ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, а саме на 09.01.2017 року.

Визнати за ОСОБА_3, в порядку спадкування, право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_9