_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/8930/17
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

19.09.2017

Суддя Київського районного суду м. Одеси Бескровний Я.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, суддею встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Згідно ч. 1 ст.110 ЦПК України передбачено, що позови про стягнення аліментів, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

З метою з'ясування зареєстрованого місця проживання (перебування) позивача та відповідача судом в порядку ч. 3 ст. 122 ЦПК України було направлено запити до відділу адресно довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області, щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Згідно відповіді відділу адресно довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області, вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, а ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: м. Одеса, пр-т. ДобровольськогоАДРЕСА_1, що територіально не відноситься до Київського району суду м. Одеси.

При зверненні до Київського районного суду м. Одеси з даним позовом позивач вказав, що відповідно з договором оренди житлового приміщення від 13 січня 2016 року вона разом з сином ОСОБА_3, 24.10.2011 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, тому заяву подано за місцем проживання.

Однак, звертає увагу, на те, що згідно Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає; реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку; довідка про реєстрацію місця проживання або місця перебування - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання; документи, до яких вносяться відомості про місце проживання - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, довідка про звернення за захистом в Україні.

Відповідно до ст. 11 Закону встановлює, що реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері реєстрації фізичних осіб, затверджує відповідно до закону порядок реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування.

Згідно п. 1.2 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів від 18 грудня 2012 року, затвердженого наказом МВС України від 22.11.2012 № 1077, реєстрація місця проживання або місця перебування особи - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції.

Відомості про місце проживання та місце перебування особи вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист (далі - паспортний документ), довідки про звернення за захистом в Україні.

Відповідно до ст.158 ЖК УРСР, договір найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється (житлово - експлуатаційна організації).

З доданого договору від 13.01.2016 оренди житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 вбачається, що позивач ОСОБА_1 разом з сином ОСОБА_3 проживає за зазначеною адресою без реєстрації у встановленому законом порядку, а місце реєстрації останньої є Одеська область, Березівський район, с. Анатолівка, вул. Миру, буд. 42, що підтверджується довідкою відділу адресно довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області, належних доказів того, що зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача є вищевказане житлове приміщення суду надано не було та з матеріалів справи не вбачається.

Варто зазначити, що договір оренди житлового приміщення не є належним доказом зареєстрованого місця проживання особи в певній квартирі. Особа може укласти необмежену кількість договорів оренди. Проте, сам факт укладення такого договору, не свідчить про те, що зареєстрованим місцем проживання особи є приміщення зазначене в таких договорах.

Також, звертаю увагу, на те, що згідно п. 4 ст. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Згідно ч. 4 ст. 122 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд повертає позовну заяву для подання до належного суду.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне вказану позовну заяву повернути позивачу для подачі до належного суду.

Керуючись ст. ст. 109, 115, 122 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, повернути позивачу для подання до належного суду.

Розяснити позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду міста Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Суддя Бескровний Я. В.