Справа № 303/4151/17-ц
Номер рядка стат.звіту - 43
12 вересня 2017 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Носова В.В., при секретарі Гузо Н.Н., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка також діє від імені малолітніх дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8 ОСОБА_9, третя особа відділ органу опіки та піклування Мукачівського міськвиконкому про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка також діє від імені малолітніх дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про визнання осіб, такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2. Свої вимоги мотивує тим, що є власником квартири АДРЕСА_2, однак в квартирі зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9, які в квартирі не проживають з 2007 року. Таким чином реєстрація відповідачів в квартирі створює незручності, додаткові витрати на її утримання, порушує їх право, як власника, на вільне користування та розпорядження своїм майном, у зв'язку з чим просить позов задовольнити.
Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи в їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з наведених підстав у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечили.
Відповідач ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка також діє від імені малолітніх дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_12, ОСОБА_9 в судове засідання повторно не з'явилися, Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідачів не надходило. Причини своєї неявки відповідач суду не повідомила.
Третя особа представник відділу органу опіки та піклування Мукачівського міськвиконкому в судове засідання не з'явилися, повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та за згодою позивача відповідно до ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України ухвалити заочне рішення.
Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 215, 225, 226 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.
Судом встановлено, що відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12.07.2006 року, виданого «Мукачівським МБТІ та ЕО»АДРЕСА_1 в будинку АДРЕСА_2 на праві приватної власності належить позивачу ОСОБА_1
Згідно з актом № 28 від 15.07.2017 року, складеного ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс», ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_12, ОСОБА_9, в квартирі АДРЕСА_2 не проживають з 2007 року.
Факт реєстрації відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_9, в квартирі АДРЕСА_2, підтверджується також листом з центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 27.07.2017 року № 01-26/7698.
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, якими закріплено принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України)
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло-житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України).
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.
Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік.
Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_9 втратили право на користування квартирою АДРЕСА_2, у зв'язку з їх відсутністю за місцем проживання понад встановлений законом строк, а тому позов про визнання їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням підлягає задоволенню.
Водночас в частині позовних вимог про визнання дітей - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8, такими, що втратили право на користування житлом, а саме квартирою АДРЕСА_2, то слід врахувати наступне. Відповідно до відповіді з центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 29.08.2017 року № 01-26/8614, згідно з обліком Мукачівського міськвиконкому відомості про ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8 - відсутні, в зв'язку з цим в цій чатсині позову необхідно відмовити, оскільки така вимога, є безпідставною
З врахуванням вищенаведеного, вимоги позивача підлягають до частково задоволення.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 209, 212-215, 218, 223, 224, 225, 294 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 321, 383, 405 ЦК України суд,
Позов задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстровану за адресою АДРЕСА_2 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2, такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2.
В задоволення решти позовних вимог відмовити.
На рішення суду відповідачем може бути подана заява про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду В.В.Носов