У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Маляренко А.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 16 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 17 травня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства освіти і науки України про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди та видачу трудової книжки,

в с т а н о в и в :

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою до Міністерства освіти і науки України про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Згодом ОСОБА_2 звернувся до суду до Міністерства освіти та науки України із позовом про проведення остаточного розрахунку, стягнення середнього заробітку за час затримки повного розрахунку та видачу трудової книжки.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду від 08 лютого 2017 року позовні заяви ОСОБА_2 до Міністерства освіти і науки України об'єднанв в одне провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07 грудня 2011 року між Міністерством освіти і науки, молоді та спорту України та ним (позивачем) було укладено трудовий контракт про призначення його на посаду директора державного навчального закладу «Канівське вище професійне училище» на строк з 20 грудня 2011 року по 20 грудня 2016 рік. Наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України №608-к від 14 грудня 2011 року його було призначено директором державного навчального закладу «Канівське вище професійне училище» строком на 5 років з 20 грудня 2011 року по 20 грудня 2016 pік, тобто 1827 днів (3 роки по 365 днів та 2 роки по 366 днів).

Наказом Міністерства освіти і науки України № 629-к від 30 листопада 2016 року його було звільнено з 20 грудня 2016 року з посади директора державного навчального закладу «Канівське вище професійне училище» на підставі п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

Вважає своє звільнення вважає незаконним, у зв'язку з чим просив суд визнати наказ Міністерства освіти і науки України № 629-к від 30 листопада 2016 року незаконним та поновити його на посаді директора державного навчального закладу «Канівське вище професійне училище» з 21 грудня 2016 року. Стягнути з Міністерства освіти і науки України через рахунки державного навчального закладу «Канівське вище професійне училище» середній заробіток за час вимушеного прогулу та час затримки повного розрахунку при звільненні та моральну шкоду в сумі 25 000 грн.

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 16 березня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 17 травня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суди попередніх інстанцій правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішили спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що звільнення позивача відбулось відповідно до умов укладеного з ним контракту та згідно п.2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

Згідно ч.2 ст. 337 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 16 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 17 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства освіти і науки України про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди та видачу трудової книжки, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних А.В.Маляренко

і кримінальних справ