АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Бобровник О.В.
№ 22-ц/796/7456/2017 Доповідач - Борисова О.В.
справа № 754/882/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Пікуль А.А.

при секретарі: Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 11 вересня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ «КБ «НАДРА» заборгованість за кредитним договором №84/П/56/2008-980 від 12.05.2008 року у сумі 1700693,14 грн.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 11.09.2015 року позов ПАТ «КБ «НАДРА» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «НАДРА» заборгованість за кредитним договором №84/П/56/2008-980 від 12.05.2008 року, яка утворилась станом на 02.09.2014 року в сумі 1700693,14 грн. та стягнуто солідарно судовий збір в розмірі 3654 грн.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 17.05.2017 року заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 11.09.2015 року по справі за позовом ПАТ «КБ «НАДРА» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповного з'ясування обставин, які мають значення для справи, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ПАТ «КБ «НАДРА»про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 за кредитним договором №84/П/56/2008-980 від 12.05.2008 року та про стягнення судового збору відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилався на те, що пунктом 2.1. договору поруки визначено, що кредитор набуває право вимагати від поручителя виконання зобов'язання, що витікає із кредитного договору при умові, якщо в установлений кредитним договором строк виконання позичальником зобов'язання в цілому чи в будь-якій його частині не будуть виконані, і також при умові обов'язкового направлення поручителю повідомлення з вимогою виконати збов'язання позичальника в цілому (або в тій чи іншій його частині).

Вказував, що останній платіж по погашенню кредиту позичальником було здійснено 07.11.2008 року, отже, наступний платіж згідно з п.3.3.3. кредитного договору позичальник повинен внести на рахунок банку в строк до 10.12.2008 року. Однак, позичальником відповідні кошти не були внесені у строк, вказаний у договорі.

Посилався на те, що договором поруки від 12.05.2008 року не встановлено строку припинення поруки. Отже, виходячи із норм ст.559 ЦК України, кредитор повинен пред'явити до поручителя вимогу про погашення основного зобов'язання протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Строк виконання основного зобов'язання настав 13.12.2008 року, протягом шести місяців від цієї дати, тобто в строк до 13.06.2009 року банк повинен був пред'явити вимогу до поручителя. Однак, позивач не дотримався вимог договору поруки та норм ст.559 ЦК України. Таким чином, в силу вимог ст.559 ЦК України порука станом на 13.06.2009 року була припинена.

Вказував, що суд першої інстанції в своєму рішенні зазначав, що позивачем було направлено вимоги відповідачам з пропозицією виконати взяті на себе зобов'язання за неналежне виконання своїх обов'язків, проте відповідачі не виконали пропозицію позивача. Проте, при ознайомленні з матеріалами цивільної справи, відповідачем ОСОБА_1 не виявлено будь-якого документу, що підтверджує направлення позивачем вимог до відповідача.

В судовому засіданні апеляційного суду відповідач ОСОБА_1 та його представник доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити з підстав наведених в ній.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив її відхилити та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, а тому колегія суддів вважає можливим розглядати справу у її відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачами взятих на себе зобов'язань за кредитним договором №84/П/56/2008-980 від 12.05.2008 року та договором поруки №б/н від 12.05.2008 року станом на 02.09.2014 року утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 1700693,14 грн., яка підлягає стягненню солідарно з боржника та поручителя.

Проте, колегія суддів в повній мірі не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи 12.05.2008 року між ОСОБА_2 та ВАТ «КБ «НАДРА» правонаступником якого є ПАТ «КБ «НАДРА» було укладено кредитний договір №84/П/56/2008-980 відповідно до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості та платності грошові кошти у сумі 716289,47 грн. з відсотковою ставкою у розмірі 19,09% на рік строком до 12.05.2033 року.

Пунктом 7.3. кредитного договору визначено, що сторони керуючись ст.259 ЦК України дійшли згоди збільшити строк позовної давності до 10 років.

В забезпечення виконання зобов'язань позичальника ОСОБА_2 за кредитним договором 12.05.2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ «КБ «НАДРА» правонаступником якого є ПАТ «КБ «НАДРА» було укладено договір поруки.

Згідно з п.1.1. договору поруки поручитель поручається перед кредитором за належне виконання боржником взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору №84/П/56/2008-980 від 12.05.2008 року в тому числі: повернути до 12.05.2033 року кредит в сумі 716289,47 грн., сплатити відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 19,09% річних, сплатити інші платежі, передбачені кредитним договором, сплатити можливі штрафні санкції (штраф, пеня). Поручитель повинен виконати зобов'язання в тому ж порядку, який встановлено для позичальника кредитним договором.

Поручитель відповідає перед кредитором в повному обсязі. Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає нічим необумовлене і абсолютне право кредитора вимагати виконання зобов'язань вказаних у п.1.1. цього договору повністю (чи у будь-якій його частині) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо (п.1.2. договору поруки).

Згідно з п.1.3. договору поруки відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобов'язань, так і при невиконанні позичальником зобов'язань в цілому.

Дія договору поруки закінчується належним виконанням позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору чи виконання поручителем своїх зобов'язань, згідно з умовами цього договору (п.5.3. договору поруки).

Позивач виконав свої зобов'язання, надавши відповідачу ОСОБА_2 кредитні кошти.

Проте, позичальник свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим згідно з розрахунком наданого ПАТ «КБ «НАДРА» станом на 02.09.2014 року утворилась заборгованість в розмірі 1700693,14 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом (у тому числі простроченої) - 707568,35 грн., заборгованості по сплаті відсотків (у тому числі простроченої) - 798930,19 грн., пені за прострочення сплати кредиту - 122565,65 грн., штрафу за порушення умов кредитного договору - 71628,95 грн.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до ст.ст.549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пунктом 5.3. кредитного договору від 12.05.2008 року визначено, що у разі порушення позичальником вимог п.4.3. за виключенням п.п.4.3.3., 4.3.4. цього договору позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту, визначеної у п.1.1. цього договору за кожен випадок.

Як вбачається з розрахунку заборгованості боржника ОСОБА_2 наданого ПАТ «КБ «НАДРА» від 02.09.2014 року до загальної суми заборгованості боржника банком включено штраф за порушення умов кредитного договору нарахованого відповідно до п.5.3 кредитного договору у розмірі 10% від суми кредиту, визначеної у п.1.1 кредитного договору, за кожен випадок, що становить 71628,95 грн.

Колегія суддів вважає, що позовні вимоги ПАТ «КБ «НАДРА» про стягнення вказаної суми штрафу з відповідачів не підлягають задоволенню, оскільки ні в суді першої, ні в суді апеляційної інстанції представником банку не конкретизовано за які саме порушення боржнику було нараховано штраф в сумі 71628,95 грн. та не надано доказів на підтвердження вказаних обставин.

Таким чином колегія суддів вважає, що з боржника ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «НАДРА» підлягає стягнення заборгованість за кредитним договором №84/П/56/2008-980 від 12.05.2008 року в розмірі 1630962,36 грн., яка складається з: 707568,35 грн. - заборгованості за кредитом; 798930,19 грн. - заборгованості по сплаті відсотків; 122565,65 грн. - пені.

Частиною 1 статті 553 ЦК України визначено, що поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Виконання сторонами зобов'язання - це здійснення ними дій з реалізації прав і обов'язків, що випливають із зобов'язання, передбаченого договором. Отже, основне зобов'язання - це не зміст кредитного договору, а реально існуючі правовідносини, зміст яких складають права та обов'язки сторін кредитного договору.

Як вбачається з матеріалів справи, боржник ОСОБА_2, а відтак і поручитель ОСОБА_3 взяли на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 12.05.2033 року (п.1.4 кредитного договору), сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів.

Отже, поряд з установленим строком дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов'язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Якщо умовами кредитного договору передбачено окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то в разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до позичальника про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 цього Кодексу) повинні застосовуватись і до поручителя.

Таким чином, слід дійти висновку, що в разі неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором передбачений ч.4 ст.559 ЦК України строк пред'явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначене періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

У разі пред'явлення вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Разом з тим правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов'язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов'язань, та в частині вимог про дострокове погашення кредитних коштів.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 17.09.2014 року у справі №6-53цс14, яка згідно з ч.1 ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Як вбачається з п.3.3.2. кредитного договору позичальник зобов'язується повертати кредит та сплачувати банку відсотки за користування кредитом передбачені п.1.3.1 кредитного договору, шляхом безготівкового перерахування або внесення готівкових коштів на поточний рахунок у порядку передбаченому п.3.3.3. договору, шляхом сплати мінімального необхідного платежу у валюті кредиту.

Згідно з п.3.3.3. кредитного договору позичальник вносить мінімально необхідний платіж по кредиту в сумі 11774,80 грн. щомісячно до 10 числа поточного місяця, а банк здійснює списання з поточного рахунку на рахунок погашення заборгованості до 12 числа поточного місяця.

Відповідно до п.3 договору поруки відповідальність поручителя наступає у випадку невиконання чи неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором.

Так, чергові платежі боржник ОСОБА_2 повинна була здійснювати кожного місяця, тобто з часу несплати кожного з платежів відповідно до ст.261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обрахування встановленого частиною четвертою ст.559 ЦК України шестимісячного строку для пред'явлення вимог до поручителя зобов'язань за кредитом.

Останній платіж по кредитному договору боржником ОСОБА_2 було здійснено 27.04.2010 року.

Як вбачається з матеріалів справи банк звернувся до суду з вказаним позовом 26.12.2014 року.

З огляду на те, що банк вимоги до поручителя в межах шести місяців по кожному місячному платежу не пред'являв, порука ОСОБА_1 по платежам, що нараховані до 26 червня 2014 року припинилася. Проте, порука ОСОБА_1 стосовно щомісячних платежів, а саме: за липень 2014 року, серпень 2014 року, вересень 2014 року не є припиненою та вона також не припинилася в частині вимог про дострокове погашення кредитних коштів.

Згідно з п.5.2. кредитного договору у випадку прострочення виконання зобов'язань позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п.3.3.3. цього договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення.

Пунктом 3.1. договору поруки визначено, що поручитель у випадку невиконання чи неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по цьому договору, виплачує кредитору пеню від загальної суми заборгованості позичальника по кредитному договору у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення з дня виникнення зобов'язання поручителя погасити заборгованість у повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що оскільки порука ОСОБА_1 відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України за період з травня 2008 року по 26.06.2014 року припинилася, а тому правових підстав для стягнення з поручителя як із солідарного боржника пені за прострочення виконання зобов'язань за кредитним договором за вказаний період немає.

А тому з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню пеня, нарахована за невиконання відповідачем ОСОБА_2 зобов'язань в частині яких порука не припинилася, в сумі 398,66 грн.

Отже, з ОСОБА_1 необхідно стягнути солідарно з боржником ОСОБА_2 заборгованість по кредитув розмірі 731605,10 грн., яка складається з: 707568,35 грн. - заборгованості за кредитом; 23638,09 грн. - заборгованості по відсоткам (липень 2014 року в сумі 11631,44 грн. + серпень 2014 року в сумі 11631,44 грн. + вересень 2014 року в сумі 375,21 грн.); 398,66 грн. - пені за прострочення сплати кредиту.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення з ухваленням нового про часткове задоволення позову.

Згідно з частинами 1, 5 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Виходячи з положень ст.88 ЦПК колегія суддів вважає необхідним стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «НАДРА» судовий збір в розмірі 1752,10 грн., з ОСОБА_1 на користь на користь ПАТ «КБ «НАДРА» судовий збір в розмірі 785,98 грн. та стягнути з ПАТ «КБ «НАДРА» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 2290,03 грн.

В задоволенні решти позовних вимог ПАТ «КБ «НАДРА» про стягнення заборгованості відмовити.

Керуючись ст.ст.218, 303, 307, 309, 313, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 11 вересня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позов публічного акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь публічного акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» заборгованість за кредитним договором в розмірі 1630962 грн. 36 коп., яка складається з:

707568 грн. 35 коп. - заборгованості за кредитом;

798930 грн. 19 коп. - заборгованості по сплаті відсотків;

122565 грн. 65 коп. - пені;

Солідарно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь публічного акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» заборгованість за кредитним договором в розмірі 731605 грн. 10 коп., яка складається з:

707568 грн. 35 коп. - заборгованості за кредитом;

23638 грн. 09 коп. - заборгованості по відсоткам;

398 грн. 66 коп. - пені за прострочення сплати кредиту;

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» судовий збір в сумі 1752 грн. 10 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» судовий збір в сумі 785 грн. 98 коп.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 2290 грн. 03 коп.

В задоволенні решти позовних вимог публічного акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: