провадження №2/279/156/17
Справа № 279/3398/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2017 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Коваленко В.П.

за участю секретаря Райвахівської Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Коростень цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просить визнати недостовірною та такою, що принижує честь і гідність, порушує право на недоторканість ділової репутації, особистого його життя в скарзі адресованій на голову Держгеокадастру України про вчинення ним корупційних діянь, грубого порушення чинного законодавства по відношенню до своїх службових обов'язків та охоронюваних прав та інтересів працівників управління Держгеокадастру в Коростенському районі; стягнути з відповідачки на його користь 20 тисяч гривень моральної шкоди, 3 тисячі гривень витрат на правову допомогу, 1378 гривень сплаченого судового збору. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 21 квітня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до голови Держгеокадастру України з листом, в якому виклала наклепницьку недостовірну інформацію про те, що він, перебуваючи на посаді керівника Управління Держгеокадастру у Коростенському районі, зловживає своїм службовим становищем, вчиняє неправомірні дії відносно працівників і т.д. В червні 2016 року отримала відповідь про те, що вказані факти не знайшли свого підтвердження.

Такими діями відповідачки йому було спричинено моральну шкоду.

В судове засідання позивач не з'явився, представник позивача ОСОБА_3 надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві . Відповідач ОСОБА_2 на неодноразові виклики до суду не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки не повідомила.

За таких обставин суд вважає доцільним розглянути дану справу на підставі наявних матеріалів, визнавши причину неявки неповажною.

Суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, виходячи з таких підстав.

Згідно з п.4ч.2ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.Відшкодування моральної шкоди передбачено ст.1167 ЦК України внаслідок неправомірних дій особи, яка її завдала, за наявності вини.

У відповідності до ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Статтями 297 та 299 ЦК України також гарантовано право на повагу до гідності та честі особи і на недоторканість його ділової репутації.

Якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню (ст.280 ЦК України).

За змістом ст.302 ЦК України фізична особа має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію.

Судом встановлено, що в квітні 2016 року відповідач ОСОБА_2 звернулася до Державної служби України з питань геодезії,картографії із скаргою, де зазначила, що між нею як головним бухгалтером та новопризначеним начальником Управління Держгеокадастру в Коростенському районі ОСОБА_1 склались неприязні стосунки, таке призначення є великою помилкою, виклала факти, на її думку, неправомірних дій керівника.

Державною службою України з питань геодезії,картографії, було розглянуто скаргу і надано висновок про те, що інформація викладена в скарзі не знайшла свого підтвердження.

Верховний суд України у п.16 постанови Пленуму №1 від 27.02.2009 року "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи" роз'яснив. що відповідно до ст.40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обгрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації.

У випадку звернення особи із заявою до правоохоронних органів судам слід враховувати висновки, викладені в Рішенні Конституційного Суду України від 10 квітня 2003 року.

Разом з тим, наявність у такому зверненні завідомо неправдивих відомостей, а також у разі встановлення , що для звернення особи до вказаних органів не було жодних підстав і було викликано не наміром виконати свій громадський обов'язок або захистити свої права, свободи чи законні інтереси, тягне відповідальність, передбачену законодавством України.

Суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 скористалася своїм конституційним правом на звернення до вищої інстанції із скаргою на неправомірні, на її думку, дії позивача ОСОБА_1

Слід зазначити, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Крім того, відповідно до роз'яснень, наданих у п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи", при поширенні недостовірної інформації стосовно приватного життя публічних осіб вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації має свої особливості. Суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні ОСОБА_4 Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 Парламентської Ассамблеї Європи про право на недоторканість приватного життя. Зокрема, у названій Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті ( у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі. Межа допустимої критики щодо публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи.

Разом з тим, позивач у своїй заяві , ставлячи вимогу про визнання певної інформації недостовірною та такою, що принижує честь і гідність, не просить визнати відповідні вислови образливими .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 213-215 Цивільно-процесуального Кодексу України, ст.ст.277,302 Цивільного Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.П. Коваленко