Справа № 236/2218/17
19 вересня 2017 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді Шаньшиної М.В.
секретаря Журавльової І.О., Безорчук А.О.
позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_2 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину у зв'язку з продовженням навчання та стягнення аліментів за минулий час,
04.08.2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів у зв'язку з продовженням навчання у розмірі 1/4 частини заробітку, стягнення заборгованості за минулий час, а саме з березня 2015 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є її батьком, шлюб між батьками було розірвано 19.12.2001 року Краснолиманським міським судом Донецької області. Після розірвання шлюбу батьків позивач залишилася проживати разом з матір'ю ОСОБА_2 та разом з молодшою сестрою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходитися на її утриманні. З 01.09.2014 року та на теперішній час позивач навчається у Харківському державному університеті харчування та торгівлі. Позивач навчається в іншому населеному пункті, їй треба нести додаткові витрати на проїзд, на учбову літературу, ви наймання житла, додаткові платні курси. Оскільки вона навчається на денній формі навчання, то не має можливості влаштуватися на роботу і потребує матеріальної допомоги з боку батька до закінчення нею навчання в учбовому закладі. До березня 2015 року батько відповідно до ст. 187 СК України добровільно сплачував аліменти, але з березня 2015 року самовільно припинив їх сплату. Зазначає, що відповідач має постійну роботу, добровільно не бажає приймати участь у фінансуванні подальшого навчання позивачки. Вважає, що наявні підстави для стягнення аліментів за минулий час на підставі ст. 194 СК України.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити. Суду пояснила, що батько уникає спілкування з нею, не бере трубку, коли вона йому телефонує, а коли домовляється про зустріч, то не зявляється. З березня 2015 року перестав сплачувати аліменти добровільно. Раніше з позовом про стягнення аліментів не зверталася, оскільки хотіла врегулювати це питання мирним шляхом, проте це їй не вдалося.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, хоча про дату та час розгляду справи був належним чином повідомлений. (а.с. 46, 61, 63) Заяву про розгляд справи у його відсутності, або про поважність причин неявки до суду відповідачем надано не було.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В судовому засіданні позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи. На підставі викладеного в судовому засіданні було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача та свідків, всебічно та повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено та вбачається з наданої копії свідоцтва про народження дитини, відповідач по справі ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1 (а.с.7).
Позивач навчається у Харківському державному університеті харчування та торгівлі на 3-му курсі денної форми навчання факультету управління торгівельно-підприємницькою та митною діяльністю, закінчує навчання 30 червня 2018 року (а.с. 14). Несе додаткові витрати, повязані із навчанням, зокрема на додаткові курси (а.с. 11), на проживання у гуртожитку. (а.с. 43-45)
Позивач потребує матеріальної допомоги зі сторони відповідача, оскільки навчається за денною формою навчання і не має можливості працювати самостійно, разом із молодшою сестрою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10) перебуває на утриманні матері.(а.с. 12, 13) Самостійного заробітку не має. (а.с. 15)
Відповідач з 24.11.2016 року працює у Виробничому підрозділі "Лиманське територіальне управління" Філія "Будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель та споруд" Публічного Акціонерного Товариства "Українська залізниця", має постійний заробіток, аліменти не сплачує. (а.с. 59)
Вказані обставини підтверджуються також показами свідків, допитаних в судовому засіданні.
Так, свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що вона є сусідкою позивачки. Відповідача особисто не знає, ніколи його не бачила, до ОСОБА_1 він ніколи не приїжджав. Зі слів позивачки їй відомо, що батько останньої до 18 років платив аліменти, а потім перестав. Також повідомила, що батько не приймає участі у житті ОСОБА_1, а її мати постійно вимушена позичати гроші, бо на її утриманні окрім позивачки перебуває ще одна дитина. ОСОБА_1 зараз навчається у Харкові.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомила, що вона є сусідкою позивачки та її матері в гуртожитку, бачить їх життя. Мати позивачки завжди заощаджує, купує все найдешевше, оскільки виховує двох дівчат сама. Користується вживаним одягом після доньки свідка. Повідомила, що батько ОСОБА_1 в гуртожитку ніколи не зявлявся, не приймав участі у вихованні доньки.
Свідок ОСОБА_2 суду показала, що вона є матірю позивачки. Має скрутне матеріальне становище, постійно змушена брати гроші в борг, оскільки вона та дві її доньки живуть на її заробітну плату. Донька навчається в Харкові, тому вони змушені платити за гуртожиток, за обовязкові платні курси, за літературу, за ремонт гуртожитку та аудиторій. Батько позивачки з ними не контактує, не бере трубку, а коли домовляється про зустріч, то не зявляється. Уникає доньку, не заінтересований в її житті. До 18 років платив аліменти, потім перестав. Має іншу родину (жінка з дитиною), власних дітей в новій родині не має.
Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років, на умовах, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.
Враховуючи те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги доньці не надає, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній донці, яка навчається, в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, до 30.06.2018 року, тобто до закінчення нею навчання, але не більше чим досягнення нею 23 років.
Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів за минулий час, а саме з березня 2015 року, суд зазначає наступне.
Статтею 191 СК України передбачено час, з якого присуджуються аліменти на дитину.
Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.
Частиною другою ст. 191 СК України передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.
Отже, обовязковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність саме позивачем вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача та не можливість їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати.
Позивач не надала суду доказів, того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, тому суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача аліментів за минулий час, а саме з березня 2015 року, задоволенню не підлягають.
Необґрунтованим суд вважає і посилання позивача на ст. 194 СК України, як на підставу для присудження судом аліментів за минулий час, оскільки, вказана стаття регулює стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час, а не їх присудження за минулий час, як це передбачено ст. 191 СК України.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд зазначає таке.
Згідно із ст. 79 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору позивачі у справах про стягнення аліментів. Якщо позивача, на користь якого ухвалене рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в доход держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ст. 88 ЦПК України). Отже, суд вважає, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що в грошовому вираженні складає 640,00 гривень.
Керуючись ст. 10, 11, 27, 28, 29, 30 , 57, 60, 61, 88, 169, 179, 208, 209, 212 - 215, 218, 224, 294; 367 ЦПК України, 51 Конституції України; ст. 180, 183, 191, 194, 199, 200 СК України, п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину у зв'язку з продовженням навчання та стягнення аліментів за минулий час - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився смт. Дробишево, Лиманського району Донецької області, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи платника податків - НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого у Виробничому підрозділі "Лиманське територіальне управління" Філія "Будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель та соруд" Публічного Акціонерного Товариства "Українська залізниця" ( юридична адреса: провулок Робочий, 6, м. Лиман, Донецька область) аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка народилась м. Лиман Донецької області, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи платника податків - НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 04.08.2017 року та до закінчення навчання до 30.06.2018, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.
В іншій частині позову, а саме в стягненні заборгованості за аліментами за минулий час в період з березня 2015 року по серпень 2017 року відмовити у зв'язку з відсутністю підстав.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення повинно бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя -