Справа № 375/1218/17
Провадження № 2/375/565/17
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2017 Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Литвина О.В.,

при секретарі - Юрченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Рокитне цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" до ОСОБА_1

про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ:

Звернувшись до суду через свого представника ОСОБА_2, позивач посилається на те, що 02.08.2013 між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», в особі філії - Черкаського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та відповідачем у справі було укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку та випуск платіжної карки № 539396.

19.09.2013 між АТ «Ощадбанк» та відповідачем було укладено Додатковий договір №1 до Договору № 539396, згідно якого останньому було надано кредит у сумі 30 000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп..

Позичальник належним чином не виконував умови договору щодо сплати платежів у розмірі та у порядку, передбачених вищевказаним договором, тому станом на 11.02.2016 заборгованість за договором становила 30 714.80 грн..

Майнові інтереси АТ «Ощадбанк», що пов'язані з матеріальними збитками, завданими внаслідок неповернення або неповного поверненням позичальниками кредитів та/або несплатою або частковою несплатою процентів по кредитах на умовах, встановлених Договорами, були застраховані Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» згідно Договору добровільного страхування кредитів № 055/06 від 01.08.2014.

У звязку з вищезазначеним АТ «Ощадбанк» звернулося до ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування.

Позивач, виконуючи свої зобовязання по договору №055/06 від 01.08.2014, визнав факт неповного погашення позичальником грошового зобов'язання згідно умов договору перед AT «Ощадбанк» страховим випадком та провів виплату страхового відшкодування в розмірі 30 708.80 грн., що підтверджується страховим актом та платіжним дорученням.

Як на правову підставу позову посилається на ч. 1 ст. 1191, ст. 993 ЦК та ст. 27 Закону України «Про страхування».

Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в порядку регресу в розмірі 30 708.80 грн.

Предстаник позивача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, натомість надіслав заяву, якою просив розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Відповідач про день, час та місце розгляду справи будучи повідомлений відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України, до суду не з'явився, заперечення проти позову не подав, про причину своєї неявки суд не повідомив.

За викладеного суд ухвалює рішення у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, що узгоджується з положеннями ст. 169 ЦПК України, в порядку заочного провадження, проти чого не заперечує позивач і що узгоджується з положеннями ст. 224 ЦПК України та за вимогами частини другої статті 197 цього Кодексу не здійснювати фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.09.2013 публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», в особі філії - Черкаського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та відповідачем у справі було укладено Додатковий договір №1 до Договору № 539396, за умовами якого останньому було надано кредит у сумі 30 000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп..

Позичальник належним чином не виконав умови договору, що призвело до утворення заборгованості станом на 11.02.2016 в сумі 30 708.80 грн..

Також встановлено, що відповідно до умов договору добровільного страхування кредитів № 055/06 від 01.08.2014, укладеного між філією - Черкаське обласне управління АТ "Ощадбанк" та приватним акціонерним товариством "Українська пожежно-страхова компанія", майнові інтереси АТ «Ощадбанк», що пов'язані з матеріальними збитками, завданими внаслідок неповернення або неповного поверненням позичальниками кредитів та/або несплатою або частковою несплатою процентів по кредитах на умовах, встановлених Договорами, були застраховані. На підставі умов вказаного договору страховиком було виплачено страхове відшкодування в сумі 30708.80 грн..

Викладене підтверджується письмовими доказами по справі, якими є:

- копія додаткового договору №1 до Договору № 539396 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки від 19.09.2013, укладного між Територіально відокремленим безбалансовим відділенням № 10023/0201 філії - Черкаське обласне управління ПАТ "Державний Ощадний банк України" та ОСОБА_1;

- копія договору добровільного страхування кредитів № 055/06 від 01.08.2014, укладеного між ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" та філією - Черкаське обласне управління АТ "Ощадбанк" з додатком № 1;

- копія заяви про страхове відшкодування по договору добровільного страхування кредитів від філії - Черкаське обласне управління від 11.02.2016 № 53-152;

- копія виписки по картковому рахунку ОСОБА_1;

- копія страхового акта № 055/06/027/16 від 26.02.2016;

- копія платіжного доручення № 5361 від 25.03.2016 про перерахування на рахунок філії - Черкаське обласне управління АТ "Ощадбанк" страхової виплати в сумі 30 708.80 грн.;

- копія регресної вимоги вих № РУФ/055/06/027/16/1 від 01.08.2016 на ім'я ОСОБА_1;

- копія копія свідоцтва про державну реєстрацію ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" та довідка з ЄДРПОУ.

За вимогами ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 11 вказаного Кодексу суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів.

Відповідно до статті 60 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов»язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів та заяви клопотань.

З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті.

Судом встановлено, що правовідносини, які виникли між сторонами регулюються ст. ст. 993, 1191 ЦК України та ст. 27 спеціального нормативного акту, яким є Закон України N 85/96-ВР від 07.03.1996 «Про страхування».

Відповідно до вимог ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічні вимоги містить ст. 27 Закону України "Про стахування".

Відповідно до вимог ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до вимог ч.1, ч.2 ст. 1166 цього Кодексу майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного суду України в п.2 «Про практику розгляду судом цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.92 р. № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суд бере до уваги, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок .

Як встановлено судом і таке вбачається з матеріалів справи, обставина неналежного виконання ОСОБА_1 умов договору від 19.09.2013, підтверджується випискою по особовому рахунку. Між винними діями ОСОБА_1 та заподіяною позичальнику шкодою наявний прямий причинно-наслідковий зв»язок і така шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі саме відповідачем.

Судом також встановлено, що розмір шкоди, завданої відповідачем підтверджений матеріалами справи і ніким з учасників не оспорювався. Також учасниками процесу не оспорювались і ті обставини, що між між філією - Черкаське обласне управління АТ "Ощадбанк" та приватним акціонерним товариством "Українська пожежно-страхова компанія" 01.08.2014 було укладено договір добровільного страхування кредитів № 055/06

На виконання зобовязань за умовами вказаного договору ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" завдання збитків ОСОБА_1 внаслідок невиконання (часткового невиконання) своїх зобовязань з повернення суми кредиту визнало страховим випадком і відшкодувало страхувальнику завдану йому шкоду в розмірі 30708.80 грн. У відповідності до встановлених правовідносин та положень ст. 27 Закону України N 85/96-ВР від 07.03.1996 "Про страхування" у позивача виникло право регресних вимог до відповідача.

Таким чином, суд вважає, що у цій справі були встановлені всі підстави, які передбачають право страховика (ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія") відповідно до ст. 27 Закону України N 85/96-ВР від 07.03.1996 «Про страхування» вимагати стягнення збитків з особи, що винна у заподіянні шкоди, тобто у регресному порядку, а також встановлені всі правові підстави для застосування правил цивільної відповідальності за завдану в даному випадку шкоду саме відповідачем ОСОБА_1

За викладеного суд приходить до висновку, що позов ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу ґрунтується на законі та на отриманих у справі доказах, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

У зв»язку з тим, що позивач є стороною, на користь якої ухвалене судове рішення і ним документально підтверджена сума понесених ним судових витрат, на його користь відповідно до положень ст.ст. 79, 88 ЦПК України належить присудити понесені ним судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 1600.00 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст. 27 Закону України N 85/96-ВР від 07.03.1996 «Про страхування" положеннями Пленуму Верховного суду України в п. 2 «Про практику розгляду судом цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.92 № 6, ст.ст. 993, 1166, 1191 ЦК України, ст. ст.10, 11, 15, 60, 61, 79, 88, 169, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" ( р/р 1901 в ПАТ "Альфа-Банк", , МФО 300346) матеріальну шкоду в порядку регресу в розмірі 30 708 (тридцять тисяч сімсот вісім) гривень 80 коп., 1600 (одну тисячу шістсот) гривень 00 коп. в рахунок відшкодування понесених судових витрат, а всього 32 308 (тридцять дві тисячі триста вісім) гривень 80 коп..

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Рокитнянський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які не були присутні при постановленні рішення, шляхом подання апеляційної скарги на протязі десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Литвин

Рішення набуло законної сили ____________________20___