РІШЕННЯ

Іменем України

05.09.2017 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова,

в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Школьніковій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 з участю третьої особи: ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права власності, виділ частки та визначення порядку користування земельною ділянкою, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 з участю третьої особи: ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права власності, виділ частки та визначення порядку користування земельною ділянкою, в якому просить усунути перешкоди у здійснені права користування та розпорядження ОСОБА_1 належною їй на праві спільної часткової власності частиною житлового будинку АДРЕСА_1 в розмірі 17,75 кв.м., шляхом зобов'язання ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звільнити її; виділити ОСОБА_1 внатурі належну їй на праві спільної часткової власності, в розмірі 70,25 кв.м., будинку АДРЕСА_2; визначити порядок користування земельною ділянкою, яка належить ОСОБА_1 на праві лвсності, за адресою: АДРЕСА_3 між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивачу належить на праві приватної власності 27/50 частин житлового будинку АДРЕСА_1 що становить 52,5 кв.м. Зазначена частина житлового будинку належить позивачу на підставі договору дарування від 10.10.1997 року. Крім того, ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті матері, належить ше ? від 23/50 частин житлового будинку АДРЕСА_4 що становить 17,75 кв.м. Загальна площа будинку становить 88,0 кв.м, що підтверджується технічним паспортом даного будинку. Відтак, позивачка є власницею 70,25 кв.м. житлового будинку АДРЕСА_5

Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.03.2015 р. та 18.03.2015 р., позивачці належить на праві приватної власності земельні ділянки, розміри часток яких становлять відповідно - 23/50 (0,0232 га) та 27/50 (0,0365 га).

Вказує, що відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом в порядку спадкової трансмісії після смерті батька - ОСОБА_5 по ? від 23/50 частин житлового будинку АДРЕСА_6, що становить по 8,87 кв.м. кожному. Відтак, сукупно їм належить 17,75 кв.м. Відповідача, разом з матір'ю ОСОБА_4 займають 35,5 кв.м., з яких 17,75 кв.м. належить позивачу на праві спільної власності в порядку спадкування за законом. Зазначає, що своїм незаконним проживанням на її частину вказаного будинку, відповідачі порушують її право приватної власності, право на користування та розпорядження її часткою. Крім того, відповідачі створюють позивачу перешкоди у доступі до земельної ділянки, яка належить позивачу на праві приватної власності.

Надалі, представником позивача неодноразово подавалися заяви про уточнення позовних вимог. Так, згідно з заяви про уточнення позовних вимог від 16.05.2017 року позивач просить встановити на частину земельної ділянки, яка належить ОСОБА_1 на праві власності, платне право сервітут для ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на земельну ділянку 138,6 кв.м., для проходу, проїзду та ремонту належних їм приміщень в житловому будинку АДРЕСА_1 до вбиральні «У» та гаражу «Б», відповідно до опису, зазначеного у ч.2 Висновку №239/16 судової інженерно-технічної експертизи, складено 10.08.2016 року в розмірі 12 495,47 грн. за рік; стягувати щорічно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 плату за сервітутне землекористування площею 138,6 кв.м. для проходу, проїзду та ремонту належних їм приміщень в житловому будинку АДРЕСА_1 в розмірі по 6 247,7 грн. (шість тисяч двісті сорок сім гривень сімдесят копійок) з кожного; щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 плату за користування житловим приміщенням за адресою - АДРЕСА_1 , площею 7,65 кв.м., яке належить на праві власності ОСОБА_1, в розмірі 500 (п'ятсот) гривень; стягнути щомісячно з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 плату за користування житловим приміщенням за адресою - АДРЕСА_1, площею 7,65 кв.м., яке належить на праві власності ОСОБА_1, в розмірі 500(п'ятсот) гривень; стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_1 1/2 частину витрат за проведення судової інженерно-технічної експертизи Інститутом судових експертиз та права, що становить суму 4 459,0 грн (чотири тисячі чотириста п'ятдесят дев'ять гривень 00 копійок).

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила задоволити уточнені позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачі та представник третьої особи в судовому засіданні позов заперечили, просили відмовити в задоволенні такого.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, пояснення судового експерта ОСОБА_6, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В силу положень ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України та ст. ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Судом встановлено, що згідно договору дарування від 10.10.1997 року ОСОБА_7 подарувала, а ОСОБА_1 прийняла у дар 27/50 частин цегляного житлового будинку разом з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходяться у АДРЕСА_1

Згідно копії витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_1 на праві приватною спільної часткової власності володіє житловим будинком , що по АДРЕСА_1

Разом з тим. відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 належить ? частка спадкового майна, що складається з 23/50 частин житлового будинку АДРЕСА_1

Згідно ст.317 ЦПК України, власникові належить право володіння ,користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 ЦК України та ст.. 150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.03.2015 року на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 належить 23/50 земельної ділянки, що становить 0,0588 га. Підставою право власності є свідоцтво про право на спадщину, за заповітом, серія та номер:339, виданий 10.03.2015 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Чорним І.Ю.

Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.03.2015 року на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 належить 27/50 земельної ділянки, що становить 0,0588 га. Підставою виникнення права власності є: рішення Франківського районного суду м.Львова від 16.02.2015 року, державний акт на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_1 виданий 30.05.2000 року Департаментом землеустрою та планування забудови міста Львівська міська рада народних депутатів.

Відтак, суд приходить до висновку що у відповідачів відсутня частка на право власності земельної ділянки.

Згідно висновку №239/16 судової інженерно-технічної експертизи від 10.08.2016 року встановлено відповідно до вимог Державних будівельних норм (п.2.22 ДБН В.2.2-152005 «Житлові будинки. Основні положення») надати можливі варіанти реального розподілу житлового будинку по АДРЕСА_7 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3 відповідно до їх часток у майні не налається можливим.

Крім того, судовим експертом ОСОБА_6 пропонується на земельну ділянку, яка належить ОСОБА_1 встановити право сервітуту для ОСОБА_9 та ОСОБА_3, згідно ст. 99 Земельного кодексу України, для проходу, проїзду та ремонту належних їм приміщень в житловому будинку та до вбиральні «У» і гаражу «Б» співвласниками яких вони є.

Частина земельної ділянки ОСОБА_1 на яку пропонується встановити право сервітуту для ОСОБА_2 та ОСОБА_3 має площу, 138, 6 кв.м. та геометричні розміри по периметру за рухом годинникової стрілки: ділянка для проходу та проїзду - 2,64м., 5,05м., 12,70м., 3,08м., 1,66м., 3,08м., 9,31м., 1,74м., 2,40м., 4,58м., 5,30м., 35,70м. та ділянка для ремонту будівлі - 1,00м., 4,67м., 1,66м., 3,15м., 5,60м., 4,60м., 3,15м., 1,66м., 2,67м.

Допитаний в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_6 свій висновок підтримав, та додатково пояснив, що це є оптимальний варіант для забезпечення потреб власників.

Згідно з ч. 1 ст. 401 ЦК України користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

За змістом ст. 98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 402 ЦК України земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Право користування чужою земельною ділянкою полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку і трубопроводів; забезпечення водопостачання, меліорації тощо (ст. 99 ЗК України ).

Виходячи з наведеного, обов'язковою умовою встановлення сервітуту є певна потреба у користуванні чужим майном та відсутність можливості у задоволенні цієї потреби іншим способом, як встановлення сервітуту з конкретним землекористувачем.

За таких обставин, враховуючи, що неможливе без обтяження земельним сервітутом земельної ділянки, що перебуває у користуванні та власності ОСОБА_1, суд приходить до переконання про наявність підстав для встановлення сервітуту.

Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 487,20 грн. та витрати за проведення судової інженерно-технічної експертизи Інститутом судових експертиз та права, що становить суму 4 459,0 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57 - 61, 88, 212 - 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити на частину земельної ділянки площею 138, 6 м., яка належить ОСОБА_1 на праві власності, платне право сервітуту для ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для проходу, проїзду та ремонту належних їм приміщень в житловому будинку та до вбиральні «У» і гаражу «Б», співвласниками яких вони є, з геометричними розмірами по периметру за рухом годинникової стрілки: ділянка для проходу та проїзду - 2,64 м., 5,05 м., 12,70 м., 3,08 м.,1,66 м., 3,08 м.., 9,31 м., 1,74 м., 2,40 м., 4,58 м., 5,30 м., 35,70 м. та ділянка для ремонту будівлі - 1,00 м., 4,67 м.,1,66 м., 3,15 м., 5,60 м., 4,60 м., 3,15 м., 1,66 м., 2,76 м. належних їм приміщень в житловому будинку АДРЕСА_3

Стягувати щорічно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 плату за сервітутне землекористування площею 138,6 кв.м. для проходу, проїзду та ремонту належних їм приміщень в житловому будинку АДРЕСА_1 в розмірі по 6 247,7 грн. (шість тисяч двісті сорок сім гривень сімдесят копійок) з кожного.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 плату за користування житловим приміщенням за адресою - АДРЕСА_1 , площею 7,65 кв.м., яке належить на праві власності ОСОБА_1, в розмірі 500 (п'ятсот) гривень.

Стягнути щомісячно з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 плату за користування житловим приміщенням за адресою - АДРЕСА_1, площею 7,65 кв.м., яке належить на праві власності ОСОБА_1, в розмірі 500(п'ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_1 1/2 частину витрат за проведення судової інженерно-технічної експертизи Інститутом судових експертиз та права, що становить суму 4 459,0 грн (чотири тисячі чотириста п'ятдесят дев'ять гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_1 487,20 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги через Франківський районний суд м. Львова.

Суддя : Ванівський Ю.М.