Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2187/17
Провадження №: 2/332/1010/17
18 вересня 2017 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
Головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Командитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов» і компанія» про стягнення боргу по заробітній платі та середньої заробітної плати за час затримки розрахунку, -
Від представника позивача ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач до суду не зявився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено і підтверджено наявними у справі доказами, що ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з Командитним товариством «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов» і компанія» з 17.03.1971 року, остання посада на підприємстві токар 5 розряду.
Виходячи із розрахунку, виданого Командитним товариством «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов» і компанія», з квітня 2016 року відповідач не виплачував позивачу заробітну плату.
12.06.2017 року ОСОБА_3М звільнено за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України, про що видано наказ № 42 від 12.06.2017 року та внесено запис до трудової книжки під № 15.
Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні та здорові умови праці, на заробітну плату, не нижче визначеної законом. Право на своєчасне отримання винагороди за працю захищається законом.
Суд визнає бездіяльність відповідача, а саме не виплату заробітної плати, незаконною, такою що порушує конституційне право ОСОБА_3 на своєчасне отримання винагороди за працю.
Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно зі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що підлягають до сплати, проводиться в день звільнення.
Судом встановлено, що на час звільнення позивача відповідач не провів з ним розрахунок.
В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ч. 1 ст. 117 КЗпП України).
Пленум Верховного Суду України в п. 20 Постанови № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.1999 року розяснив, що суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.
Згідно довідки Командитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов» і компанія» № 666 від 27.06.2017 року, середньоденна заробітна плата позивача складала 185,12 грн.
Аналізуючи позовні вимоги з наданими доказами у сукупності, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню у повному обсязі, як законний та обґрунтований.
Згідно з п.2 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.
У зв'язку з задоволенням позову, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 640,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43 Конституції України, ст.ст. 47, 115, 116, 117, 233 КЗпП України, ст. 57-60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_3 до Командитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури Вакатов» і компанія» про стягнення боргу по заробітній платі та середньої заробітної плати за час затримки розрахунку задовольнити.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуто Заводським районним судом м. Запоріжжя за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя: О.С. Яцун