Провадження №2/751/247/17
Рішення

Іменем України

05 вересня 2017 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Ченцової С. М.

при секретарі Сащенко О. М.

з участю : представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3, в якому просить стягнути із відповідача 36000,00 грн. за договором позики, витрати на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн. та судові витрати в розмірі 551,20 грн.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11.08.2016 року між нею та ОСОБА_3 укладено договір позики на суму 36 000, 00 грн. строком до 31.09.2016 року. Крім того, факт отримання ОСОБА_3 коштів в розмірі 36 000, 00 грн. від ОСОБА_2 підтверджується розпискою , написаною власноручно ОСОБА_3 в момент отримання позики. В порушення своїх договірних зобовязань, відповідач у вищезазначений строк позику не повернула. Неодноразові нагадування про необхідність повернення грошей результату не дали, ОСОБА_3 гроші на момент звернення до суду так і не повернула, не пояснюючи обставин, зникла, в телефонному режимі щоденно обіцяє їх повернути. Тому, позивачка змушена звернутися до суду за захистом свого права.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. 19.06.2017 року надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що на заочний розгляд справи погоджується.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася , про час та місце судового засідання повідомлений відповідно до ст.ст. 74, 76 ЦПК України. Про причини неявки суду не повідомлено. Керуючись ч. 4 ст. 169, ст. ст. 224-226 ЦПК України суд ухвалив судове засідання провести у відсутності відповідача в порядку заочного розгляду.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали провадження, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що 11.08.2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір позики, про що відповідачем було складено розписку, відповідно до якої відповідач взяв в борг у позивача 36000,00 грн. та зобов»язався повернути до 31 вересня 2016 року ( а.с. 37).

Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною другою ст. 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Згідно 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 на день винесення судом рішення, взяті в борг грошові кошти не повернула.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними належними доказами, тому з відповідача на користь ОСОБА_2 слід стягнути грошові кошти у сумі 36 000, 00 грн.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за позови майнового характеру, який подано фізичною особою, справляється в розмірі 1 % від ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов»язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.

Тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені судові витрати у сумі 551 грн. 20 коп. (а.с.3) та витрати на правову допомогу (а.с. 34).

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 11, 57-61, 88, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1046-1050 ЦК України, суд

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 36 000 (тридцять шість тисяч) грн. 00 коп. заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні в той же строк, з дня отримання копії рішення.

Суддя С. М. Ченцова