У х в а л а

іменем україни

13 вересня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Завгородньої І.М., Мазур Л.М.,

Писаної Т.О., Попович О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_3 на дії Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, за касаційною скаргою представника Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Пацюк Катерини Іванівни на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 24 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою, у якій просила визнати неправомірною бездіяльність Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - Департамент ДВС МЮУ), що полягає у неналежному розгляді її скарги від 10 серпня 2016 року, та зобов'язати Департамент ДВС МЮУ належним чином розглянути вказану скаргу.

На обґрунтування скарги ОСОБА_3 посилалася на те, що 10 серпня 2016 року вона направила скаргу на адресу Департаменту ДВС МЮУ щодо ініціювання проведення перевірки наведених нею фактів бездіяльності начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у м. Києві (начальник Управління ДВС ГУ юстиції у м. Києві) Воробйова О.В. щодо його неналежного керівництва та відсутності контролю за діяльністю Шевченківського районного відділу ДВС м. Києва ГУ юстиції у м. Києві з приводу виконання судових рішень у рамках виконавчого провадження № 22676216 та постанови про закінчення даного виконавчого провадження.

29 вересня 2016 року від Міністерства юстиції України на її адресу надійшли відповіді від 15 вересня 2016 року та 22 вересня 2016 року щодо результатів розгляду її скарги, яка на її думку свідчить про бездіяльність Департаменту ДВС МЮУ та порушення порядку перевірки законності виконавчого провадження, передбаченого ст.ст. 82-86 Закону України «Про виконавче провадження».

Посилаючись на наведене, просила скаргу задовольнити.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 жовтня

2016 року скаргу задоволено.

Визнано неправомірною бездіяльність Департаменту ДВС МЮУ щодо неналежного розгляду скарги ОСОБА_3 від 10 серпня 2016 року на дії начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Воробйова О.В.

Зобов'язано Департамент ДВС МЮУ розглянути скаргу ОСОБА_3 від 10 серпня 2016 року на дії начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Воробйова О.В. відповідно до вимог статей 82-86 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24 січня 2017 року апеляційну скаргу Департаменту ДВС МЮУ відхилено, ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник Департаменту ДВС МЮУ, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення на неї ОСОБА_3, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суди попередніх інстанцій, задовольняючи скаргу, виходили з того, що 29 вересня 2016 року від Міністерства юстиції України за підписом директора Департаменту ДВС МЮУ на адресу заявника надійшли відповіді від 15 та 22 вересня 2016 року щодо результату розгляду її скарги від 10 серпня 2016 року, зі змісту яких убачається перелік дій, що були вчинені судами та учасниками виконавчого провадження в рамках виконавчого провадження № 22676216, що не відповідає порядку перевірки законності цього виконавчого провадження, передбаченого ст. ст. 82-86 Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів суду касаційної інстанції не погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій установлено та підтверджується матеріалами справи, що 10 серпня 2016 року заявницею на адресу директора Департаменту ДВС МЮУ направлено скаргу щодо ініціювання проведення перевірки наведених фактів бездіяльності начальника УДВС ГУТЮ у м. Києві Воробйова О.В., що полягає у неналежному керівництві та відсутності контролю за діяльністю Шевченківського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві з приводу виконання судових рішень у рамках виконавчого провадження № 22676216 та винесеної постанови про закінчення даного виконавчого провадження (а. с. 6-7).

29 вересня 2016 року від Міністерства юстиції України за підписом директора Департаменту ДВС на адресу заявниці надійшли відповіді від 15 та 22 вересня 2016 року щодо результатів розгляду її скарги, зі змісту яких вбачається перерахування дій, вчинених судами та учасниками виконавчого провадження в рамках виконавчого провадження № 22676216 (а. с. 139-143).

За положеннями ч. 1 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема:спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 7 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби (зі змінами) за змістом частини п'ятої статті 83 Закону України «Про виконавче провадження» постанови начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, про скасування постанови або іншого процесуального документа (його частини), прийнятих державним виконавцем, про визнання недійсним акта державного виконавця, постанови начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або державного виконавця про виправлення граматичної чи арифметичної помилки, постанова керівника вищестоящого органу державної виконавчої служби щодо виявлених порушень вимог закону можуть бути оскаржені в десятиденний строк із дня їх винесення, зокрема й у судовому порядку. Юрисдикція таких справ визначається з урахуванням положень частини першої статті 181 КАС України та частин четвертої, п'ятої статті 82 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки вищенаведені акти виносяться у конкретному виконавчому провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КАС України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, учасники виконавчого провадження(крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Обґрунтовуючи скаргу, ОСОБА_3 посилалася на бездіяльність Департаменту ДВС МЮУ при перевірці її скарги щодо ініціювання проведення перевірки фактів бездіяльності начальника УДВС ГУТЮ у м. Києві Воробйова О.В., що полягає у неналежному керівництві та відсутності контролю за діяльністю Шевченківського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві з приводу виконанню судових рішень у рамках виконавчого провадження № 22676216.

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що заявницею оскаржуються дії суб'єкту владних повноважень при здійсненні ним владних управлінських функцій, а тому цей спір є публічно-правовим та не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню як такі, що ухвалені з порушенням норм процесуального права, із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 3 ст. 335 ЦПК Українисуд не обмежений доводами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Керуючись ст. ст. 205, 336, 340 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Пацюк Катерини Іванівни задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 24 січня 2017 року скасувати, провадження у справі закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: І.М. Завгородня

Л.М. Мазур

Т.О. Писана

О.В. Попович