У х в а л а

іменем україни

13 вересня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В., Іваненко Ю.Г.,Ступак О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, треті особи: ОСОБА_5, Управління Держземагенства у Петропавлівському районі Дніпропетровської області, про визнання права власності на спадкове майно, за касаційною скаргоюОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернувся із позовом до Української сільської ради про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його батько - ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла його бабуся (мати батька) - ОСОБА_8, якій належала на праві приватної власності земельна ділянка площею 10,210 га, що за призначенням відноситься до земель переданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та яка розташована на території Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. Зазначена земельна ділянка належала їй на підставі державного акту серії НОМЕР_1 виданого 28 грудня 2001 року Українською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області на підставі рішення 20 сесії XXIII скликання Української сільської ради за № 150а від 27 грудня 2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю Пп № 2172.

За життя ОСОБА_8 склала заповіт, який 25 червня 2003 року було посвідчено секретарем Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області за реєстровим №74, відповідно до якого вона заповідала належне їй на праві приватної власності домоволодіння - ОСОБА_5, а земельну ділянку площею - 10,210 га - ОСОБА_7

Однак його батько, ОСОБА_7, помер ще до відкриття спадщини. За заповітом іншої особи заповідачем щодо виконання умов заповіту в його частині призначено не було. ОСОБА_5 не бажає приймати спадщину в цій частині після смерті ОСОБА_8

28 листопада 2014 року він звернувся до приватного нотаріуса Петропавлівського нотаріального округу Дніпропетровської області щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_8, однак йому було відмовлено у зв'язку з пропуском строку на прийняття спадщини, а також у зв'язку з відсутністю у нього оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку.

Просив визнати за ним право на спадкування за законом на земельну ділянку площею - 10,210 га.

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14 січня 2015 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом право на земельну ділянку площею - 10,210 га, що за призначенням відноситься до земель переданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, яка належала спадкодавцю ОСОБА_8, померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2017 року, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_4, просить рішення апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-УІІІ «Про судоустрій статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що заяву про відмову від спадщини ОСОБА_5 було подано після закінчення шестимісячного строку після смерті його матері ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року і він не був залучений до участі у справі в якості відповідача. Крім того самим позивачем було пропущено строк для прийняття спадщини після смерті його батька ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року і він (позивач) не звертався до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: А.В. Маляренко
Ю.Г. Іваненко
О.В. Ступак