Справа № 214/5997/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 вересня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Попова В.В.,

при секретарі - Ткаченко К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, цивільну справу за заявою ОСОБА_1, інтереси якої представляє ОСОБА_2, про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа - Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник, інтереси якої представляє ОСОБА_2, звернулась до суду з названою заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання разом з її бабою ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, на момент відкриття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначила, що ОСОБА_3 є її рідною бабою. Згідно Свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1 від 10.06.2003 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01.07.2003 року ОСОБА_3, за життя, була власником квартири АДРЕСА_1

в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді належної їй за життя вказаної квартири. З метою прийняття цієї спадщини заявник звернулась до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кульбіди Є.М., але отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що нею був пропущений строк, встановлений законом для подачі заяви про прийняття спадщини. Однак вона пропустила строк по тій причині, що вважала, оскільки вона з 01.10.2014 року проживала разом зі своєю бабою у зазначеній квартирі по момент її смерті та продовжувала в ній проживати й після її смерті, то фактично прийняла спадщину. Разом з тим, вона є спадкоємцем за заповітом та ніякі інші особи на вказану спадщину не претендують.

Представник заявника у судове засідання надав письмову заяву, в якій заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності.

Представник заінтересованої особи в судове засідання також надала письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності та прийняти рішення на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_5, будучи допитаною в судовому засіданні, показала, що ОСОБА_3 знала років 30, була її сусідкою, що заявника знає біля 3-х років, знає, що вона була онукою ОСОБА_3, зазначила, що в 2014 років, коли ОСОБА_3 захворіла, заявник переїхала проживати до неї у квартиру, щоб доглядати її, а коли ОСОБА_3 померла, то заявник продовжила проживати в зазначеній квартирі.

Свідок ОСОБА_6, будучи допитаною у судовому засіданні, показала, що заявника знає з дитинства, добре знала її бабу - ОСОБА_3, що з 2014 року, коли ОСОБА_3 захворіла, заявник переїхала проживати до неї у квартиру, оскільки вона потребувала стороннього догляду, вона її доглядала, ходила за покупками, викликала лікаря, тощо, окрім того, коли ОСОБА_3 померла, то її похованням також займалась заявник.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Так, згідно Свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1 від 10.06.2003 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01.07.2003 року ОСОБА_3, за життя, була власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.4-6).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла (а.с.7).

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді зазначеної квартири АДРЕСА_1 (а.с.4-6).

Згідно Заповіту від 06.11.2004 року, ОСОБА_3 зробила наступне розпорядження на випадок своєї смерті, а саме належну їй зазначену квартиру заповіла заявнику (а.с.10-13).

З метою прийняття цієї спадщини заявник звернулась до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кульбіди Є.М., але отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що нею був пропущений строк, встановлений законом для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с.15).

Однак, заявник пропустила строк по тій причині, що вважала, оскільки вона з 01.10.2014 року проживала разом зі своєю бабою у зазначеній квартирі по момент її смерті та продовжувала в ній проживати й після її смерті, то фактично прийняла спадщину. Разом з тим, вона є спадкоємцем зазначеної квартири за заповітом.

Отже, факт сумісного проживання заявника разом з її бабою ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, на момент відкриття спадщини, підтверджується доказами, добутими в судовому засіданні, а саме показаннями свідків, що вказує на наявність підстав для задоволення даної заяви.

Встановлення факту сумісного проживання заявника разом з її бабою ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, на момент відкриття спадщини, має для заявника юридичне значення, оскільки служить підставою для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 15, 209, 212-215, 218, 256, 259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, інтереси якої представляє ОСОБА_2, задовольнити.

Встановити факт сумісного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з її бабою ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: АДРЕСА_1, на момент відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Попов.