Справа № 575/960/17
Провадження № 2/575/319/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2017 р. смт. Велика Писарівка

В.Писарівський районний суд Сумської області

у складі: головуючого - судді Савєльєвої А.І.

за участю секретаря - Доценко Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.В.Писарівка справу за цивільним позовом ОСОБА_2 в особі представника за довіреністю ОСОБА_3 до територіальної громади в особі Попівської сільської ради В.Писарівського району Сумської області, третя особа: відділ Держгеокадастру у В.Писарівському районі міжрайуправління у Великописарівському та Краснопільському районах головного територального управління Держгеокадастру у Сумській області, про визнання права на земельну ділянку сільськогосподарського призначення в порядку спадкування за законом, встановлення юридичного факту, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 в особі представника за довіреністю ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до територіальної громади в особі Попівської сільської ради В.Писарівського району Сумської області, третя особа: відділ Держгеокадастру у В.Писарівському районі міжрайуправління у Великописарівському та Краснопільському районах головного територального управління Держгеокадастру у Сумській області, про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Попівка В.Писарівського району, на земельну ділянку площею 2,49 га, кадастровий номер - не визначено, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 26.08.2002, а також встановити факт належності Державного акту на право приватної власності на землю від 26.08.2002 серії НОМЕР_1 ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач являється спадкоємцем за законом першої черги вказаного спадкового майна, однак оформити спадкові права на земельну ділянку в нотаріальному порядку не має можливості, оскільки втрачений правовстановлювальний документ, крім цього, в ньому допущена помилка у написанні прізвища померлої. У зв'язку з викладеним позивач просить позов задовольнити.

У судове засідання позивач не з'явилася.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення вимог позивача не заперечує.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами згоден.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні підтвердив, що Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 26.08.2002 належить ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Попівка В.Писарівського району.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні дала пояснення, аналогічні поясненням свідка ОСОБА_7

Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 18 грудня 2013 року розглянув справу № 6-138цс13 і зробив правовий висновок, що відповідно до ч.ч. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) відносини спадкування регулюються нормами ЦК України (2004 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Попівка В.Писарівського району Сумської області померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.8). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 2,49 га відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 26.08.2002 (а.с.14).

Позивач ОСОБА_2 просить встановити факт належності Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 26.08.2002, виданого на ім'я ОСОБА_4, ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Попівка В.Писарівського району Сумської області.

Відповідно до ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до копії свідоцтва про народження позивача (а.с.11) ІНФОРМАЦІЯ_1 у В.Писарівському районному відділі ЗАГС зроблений запис №81 про народження ОСОБА_2, мати «ОСОБА_4» (російською мовою).

З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя (а.с.10), слідує, що 03.05.1981 зареєстрований шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_4.

Отже, при видачі вищевказаного Державного акта допущена неточність в написанні прізвища померлої, а саме: замість «ОСОБА_4» зазначено дошлюбне прізвище «ОСОБА_4». Той факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 26.08.2002 належить ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Попівка В.Писарівського району Сумської області, підтверджується зібраними письмовими доказами, а тако поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6

З довідки Попівської сільської ради В.Писарівського району та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 48877087 від 28.08.2017 вбачається, що заповіт від імені ОСОБА_4 не посвідчувався (а.с.9,40).

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР (1963р.) спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При цьому, відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР (1963р.) при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги являються в рівних частинах діти ( у тому числі усиновлені), подружжя та батьки (усиновлювачі) померлого. Таким чином, спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 являється її донька - позивач ОСОБА_2; їх родинні стосунки підтверджуються відповідними матеріалами справи (а.с.11).

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 48877098 від 28.08.2017 після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, заведена спадкова справа 15.07.2003 за р.№1143 (а.с.39).

Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини.

Згідно ст.549 ЦК України (1963р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1). якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2). якщо він подав до держнотконтори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вказані в даній статті дії повинні бути здійснені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ч.2 цієї статті).

Таким чином, в силу ст.549 ЦК УРСР (1963р.) позивач ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_4 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном.

Відповідно до п.23 Постанови ПВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У зв'язку із втратою правовстановлювального документа (Державного акта) одержати в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину позивач не має можливості, що підтверджується повідомленням завідувача В.Писарівською ДНК Перлік Т.М. (а.с.13).

Втрата Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 26.08.2002 підтверджується оголошенням у місцевій газеті «Ворскла», що мається в матеріалах справи (а.с.15-16).

Зі статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вбачається, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950р.та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Case of Oneryildis v. Turkey" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності.

Таким чином, за умови прийняття позивачем ОСОБА_2 спадщини після смерті матері ОСОБА_4 у встановлений законом строк та спосіб, а також неможливості іншим шляхом оформити спадкові права на нерухоме майно, суд приходить до висновку, що право власності позивача на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання.

керуючись ст.ст. 524, 529, 549 ЦК УРСР (1963р.),

ст.ст. 10,27,31,60,209,212,213,214,215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Цивільний позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Встановити факт належності Державного акту на право приватної власності на землю від 26.08.2002 серії НОМЕР_1 ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Попівка В.Писарівського району Сумської області.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою с.Попівка Великописарівського району Сумської області, право власності в порядку спадкування за законом після смерті рідної матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Попівка В.Писарівського району Сумської області, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (ріллю) площею 2,49 га, кадастровий номер - не визначено, розташовану в межах Попівської сільської ради В.Писарівського району Сумської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 26.08.2002.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Сумської області через В.Писарівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 11 вересня 2017 року.

Суддя А.І.Савєльєва