Справа № 175/2739/17
Провадження № 2/175/1078/17
Рішення

Іменем України

08 вересня 2017 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шабанова А.М.,

за участю секретаря Ратушної Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері,

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою в якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання, щомісячно у твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач є її донькою, позивач є уже людиною похилого віку, має проблеми зі здоровям та потребує матеріальної допомоги, у добровільному порядку згоди дійти сторони не змогли.

Позивач у судове засідання не зявилась, надавши суду заяву щодо розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився, надавши суду заяву, згідно якої просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти стягнення з неї аліментів не заперечувала.

Розгляд справи проводиться в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає за можливе задовольнити позов, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 202 СК України, повнолітні син, донька зобовязані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Судом встановлено, та підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1, є матірю ОСОБА_2

Суд погоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", згідно якої у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач визнала позовні вимоги, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивач при предявленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 202 СК України, ст.ст. 57-60, 79, 88, 209, 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН: НОМЕР_1), аліменти на її утримання, у розмірі 800 гривень, щомісячно.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судові витрати, що складаються з судового збору у сумі 640 грн. 00 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення

Суддя А.М. Шабанов