Справа №591/6511/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1247/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Хвостика С. Г. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання Новікової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк Форвард»

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 22 червня 2017 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форвард» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

05 грудня 2016 року ПАТ «Банк Форвард» звернулося до суду з вищезазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що 16 січня 2011 року ОСОБА_3 звернувся до банку із заявою, яка в п. 3 містить оферту (пропозицію), про укладення договору про надання та використання платіжної карки. ПАТ «Банк Форвард» пропозицію прийняв 06 червня 2011 року та уклав з відповідачем договір про надання та використання кредитної карти №89742988, відкривши поточний рахунок №0187 та випустивши на імя відповідача платіжну карту. Відповідач використовував кредитні кошти, що підтверджується випискою по особовому рахунку, але не виконав взяті на себе зобовязання по поверненню кредиту, у звязку з чим станом на 01 грудня 2016 року має заборгованість за кредитним договором 89742988 в сумі 22128 грн. 29 коп. Просить стягнути з відповідача вказаний борг та 3% річних за період прострочення в сумі 166 грн. 86 коп.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 22 червня 2017 року у задоволенні позову ПАТ «Банк Форвард» відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Банк Форвард», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов. Зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що договір укладено шляхом направлення відповідачем пропозиції та її прийняттям банком. В своїй заяві відповідач також зазначив, що ознайомлений та погоджується з Умовами по карткам та Тарифами. Вказує на те, що активувати карту міг тільки ОСОБА_3, оскільки надані в анкеті його особисті дані, а саме код доступу та номер мобільного телефону неодноразово використовувались під час дії договору, тобто саме відповідач отримував ПІН-код та здійснював операції з картою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_4, яка підтримала апеляційну скаргу, представника відповідача ОСОБА_5, який заперечує проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів укладення між сторонами кредитного договору №89742988, який підписаний обома сторонами. Не доведено також підписання відповідачем ОСОБА_6 надання та обслуговування платіжних карток, а також умов програми страхування від нещасних випадків і хвороб, які є невідємною часткою ОСОБА_6 надання та обслуговування платіжних карток ПАТ «ОСОБА_7 Стандарт», додаток до цих ОСОБА_6, Тарифів по Карткам.

Проте з такими висновками суду колегія суддів не може погодитись, оскільки суд дійшов їх з порушенням норм матеріального та процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 16 січня 2011 року відповідач шляхом заповнення та підписання заяви №87321451 (далі Заява) запропонував ПАТ «ОСОБА_7 стандарт» (правонаступником якого є ПАТ «Банк Форвард») три оферти (пропозиції), а саме: згідно з Офертою 1 відповідач 16 січня 2011 року уклав з банком кредитний договір №87321451 на суму 2437 грн. 03 коп. зі строком повернення до 17 травня 2011 року; Офертою 2 передбачено укладення з відповідачем, з метою забезпечення належного виконання взятих ним кредитних зобовязань, договору застави, предметом якої є придбані у кредит товари холодильник та телевізор; Офертою 3 передбачено укладення договору про надання та використання платіжної картки (Договір про Картку), для здійснення операцій за рахунком карти, встановлено кредитний ліміт у межах 10 000 грн. на ОСОБА_6 надання та обслуговування платіжних карток банку та ОСОБА_2 по карткам банку.

Прийняття банком вказаних вище оферти 1 і оферти 2, тобто укладення і дія кредитного договору і договору застави від 16 січня 2011 року відбулося з моменту відкриття банком рахунку і зарахування кредитних коштів для їх подальшого списання на користь магазину за придбаний товар (п. 4.1 заяви). При цьому банк прийняв вказані оферти у межах 30 календарних днів з дня підписання заяви-анкети відповідачем (п. 6.1 заяви).

Строк прийняття банком оферти 3 обумовлений моментом відкриття відповідачу рахунку картки, але не пізніше 18 місяців від дня підписання заяви від 11 січня 2011 року (п. п. 4.2, 6.2). Рахунок картки та передання відповідачу картки банк відповідно до п. 8 заяви має право здійснити не раніше 3 місяців від дня укладення кредитного договору та лише за умови належного виконання ним взятих зобовязань за Кредитним договором.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що свої зобовязання за договорами укладеними на підставі ОСОБА_5 1 та 2 позивачем та відповідачем виконані у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицією укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобовязаною у разі її прийняття.

Згідно ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. 3 підписаної відповідачем Заяви, Договір про картку укладений на умовах, викладених у цій Заяві, Тарифах по карткам Банку та ОСОБА_6 надання та обслуговування платіжних карток Банку. Згідно п. 8 Заяви Клієнт розуміє і погоджується з тим, що складовою та невідємною частиною Договору про картку є ОСОБА_6 по карткам та ОСОБА_2 по Карткам, з якими він ознайомлений, повністю згоден, їх зміст розуміє, та положень яких зобовязується неухильно дотримуватись.

Таким чином відповідно до підписаної ним Заяви, відповідач сам запропонував вважати вказані документи невідємними частинами Договору про картку.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність факту укладення договору між сторонами, так як договір про картку укладено сторонами в письмовій формі в порядку ч. 2 ст. 638, ч. 1 ст. 207 ЦК України.

Відповідно до п. 2.13 ОСОБА_6 по карткам, чинні редакції ОСОБА_2 та ОСОБА_6 по карткам розміщені на сайті Банку. В п. 14 Заяви-оферти ОСОБА_3 стверджує, що звертатиметься на сайт Банку, щоб дізнатись про чинні редакції цих документів, а отже знає про їх розміщення на сайті Банку.

П. 8 Заяви передбачено, що з моменту укладення Договору про картку відповідач зобовязався у випадку отримання кредиту в рамках Договору про картку погасити такий кредит відповідно до ОСОБА_6 по карткам, а також сплатити Банку відсотки за користування таким кредитом та інші платежі, передбачені діючими в Банку Тарифами по Карткам.

Згідно п. 8.7 ОСОБА_6 по карткам, ОСОБА_7 має право стягувати з Клієнта проценти за користування Кредитом, плати, комісійні винагороди, а також інші платежі, передбачені Договором про картку (у тому числі Умовами по карткам та/або Тарифами).

Відповідно до п. 4.1 ОСОБА_6 по карткам заборгованість Клієнта перед Банком за цим договором виникає в результаті: надання Банком Клієнту кредиту; нарахування Банком процентів, що належать до сплати Клієнтом за користування кредитом; нарахування Банком плат і комісійних винагород, що належать до сплати Клієнтом; виникнення інших грошових зобовязань Клієнта перед Банком, визначених Договором про картку (у тому числі Тарифами та/або Умовами по карткам).

Відповідно до п. 8.15 ОСОБА_6 по карткам, ОСОБА_7 має право на власний розсуд визначити момент витребування Кредиту та у будь-який момент часу вимагати погашення заборгованості в повному обсязі шляхом формування й направлення Клієнту ОСОБА_8 Рахунку-виписки документу, що містить вимогу Банку до Клієнта про повне погашення Клієнтом всієї заборгованості за Договором про картку (п. 1.14 ОСОБА_6 по карткам).

01.09.2016 року ОСОБА_7 направив відповідачу ОСОБА_8 Рахунок-виписку із вимогою погасити заборгованість по кредитному договору у розмірі 22 128,29 грн. (а. с. 19-20).

Згідно п. 4.17 ОСОБА_6 по карткам, погашення заборгованості повинне бути здійснене Клієнтом у строк не пізніше 30 календарних днів від дня виставлення ОСОБА_8 Рахунку-виписки (тобто формування і направлення Клієнту). Проте, в порушення цих умов Договору про картку, відповідачем не погашена зазначена кредитна заборгованість перед Банком, що підтверджується випискою по Рахунку відповідача (а. с. 21-89).

Не можна погодитись і з твердженнями відповідача та його представника про те, що він не отримував платіжну картку та не використовував кредитний ліміт, встановлений Банком.

Так, в Заяві-оферті ОСОБА_3 просить випустити йому Картку (п. 3.1), кредитувати рахунок Картки (п. 3.3), передати йому Картку не раніше, ніж через три місяці (п. 8).

В умовах по карткам передбачено: Картка може бути передана Клієнту шляхом направлення листом, що містить Картку, за зазначеною Клієнтом адресою, або передана іншим способом, узгодженим Банком із клієнтом (п. 2.5.1).

Відповідно до умов Договору про Картку отриманою карткою можливо користуватись тільки після її активації, тобто дозволу на здійснення операцій. В п. 8 Заяви-оферти ОСОБА_3 стверджує, що активація Картки буде здійснена відповідно до ОСОБА_6 по Карткам. Пунктами 2.8-2.9 ОСОБА_6 по Карткам, для початку здійснення операцій з карткою Клієнт звертається в ОСОБА_7 для проведення активації, один із способів Активації звернутись по телефону Довідково-Інформаційного Центру Банку (за умови правильного повідомлення Клієнтом Кодів доступу). Згідно п. 2.5.2 ОСОБА_6 по карткам, ПІН-код повідомляється Банком Клієнту при зверненні Клієнта в ОСОБА_7 по телефону Довідково-Інформаційного Центру Банку (за умови правильного повідомлення клієнтом Колів доступу). Відповідно до п. 1.18 ОСОБА_6 по карткам Коди доступу це цифровий та/або літерний коди, що дозволяють ідентифікувати Клієнта при його зверненні по телефону в Довідково-Інформаційний Центр Банку.

ОСОБА_3, при поданні до Банку Заяви-оферти, була також подана підписана ним Анкета клієнта Банку, в якій він також зазначив номер свого мобільного телефону та Код доступу до Довідково-Інформаційного центру Банку.

06.11.2011 року ОСОБА_3 здійснив дзвінок до Довідково-Інформаційного центру Банку з метою активації Картки, що підтверджується роздруківкою розмови та СД-диском із аудіо записом його розмови з працівником Банку. Дзвінок ним було здійснено з зазначеного в анкеті номеру мобільного телефону, також він назвав своє прізвище імя по батькові, серію та номер свого паспорту та Код доступу. В цій же телефонній розмові ОСОБА_3 отримав ПІН-код та вказав свій номер телефону, що раніше зазначав в анкеті як контактний для отримання СМС по Картці (а. с. 230-231).

Крім того, з виписки з особового рахунку № 0187, відкритого ОСОБА_3 у звязку з укладенням Договору про картку, вбачається, що він активно користувався кредитними коштами та здійснював поповнення рахунку.

Суд першої інстанції тверджень відповідача належним чином не перевірив, внаслідок чого не встановив зазначених обставин, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Отже, права позивача порушені неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобовязань, а тому підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі.

За таких обставин, рішення місцевого суду з підстав передбачених п. 3, 4 ч. 1 4 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь ПАТ «Банк Форвард» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. - за розгляд справи в суді першої інстанції та 1515,80 грн. - за подання апеляційної скарги. Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п.2; 309 ч. 1 п. п. 3, 4; 313-314; 316 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Форвард» задовольнити частково.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 22 червня 2017 року в даній справі скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк Форвард» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованість за Договором про надання та використання платіжної картки у розмірі 22 128,29 гривень та три проценти річних в сумі 166,86 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форвард» судові витрати в сумі 2893,80 гривень.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -