Категорія 39Доповідач Міхасішин І. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого: Міхасішина І.В.

Суддів: Стадника І.М., Войтка Ю.Б.

За участю секретаря: Безрученко Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 липня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування , -

встановила:

В січні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла її сестра - ОСОБА_5, після смерті якої відкрилась спадщина на будинок та земельну ділянку АДРЕСА_1

Заповіту померла ОСОБА_5 не склала, тому позивач як спадкоємець другої черги звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Спадкоємцем першої черги, який також нотаріусу подав заяву про прийняття спадщини, є чоловік померлої - ОСОБА_4 Шлюб ОСОБА_5 та відповідача мав формальний характер, вони тривалий час разом не проживали. ОСОБА_5 хворіла на онкологічну хворобу, останнім часом перебувала у безпорадному стані і потребувала стороннього догляду, який їй забезпечували її рідні сестри та племінники. Чоловік ОСОБА_4 не цікавився станом здоров`я дружини, ухилявся від її догляду, надання матеріальної, фізичної і моральної допомоги. На підставі цього, відповідно до вимог ч. 5 ст. 1224 ЦК України позивач просила усунути ОСОБА_4 від права на спадкування за законом.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21 липня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 вимоги апеляційної скарги підтримала з підстав, зазначених в ній, просила суд скаргу задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_6 проти апеляційної скарги заперечили, просили суд її відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції дійшла висновку, що скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

По справі встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 04.01.2008 року (т. 1 а.с. 69).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області 26.04.2016 було зроблено відповідний актовий запис № 1183 та видано свідоцтво про смерть (т.1 а.с. 15).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями, що в АДРЕСА_2

Заповіт ОСОБА_5 не складала.

З матеріалів спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А. видно, що відповідно до вимог ст. 1270 ЦК України після смерті ОСОБА_5 заяву про прийняття спадщини 06.06.2016 подала спадкоємець другої черги, сестра ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 239).

19.09.2016 із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернувся ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 244).

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно з ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Враховуючи роз'яснення, надані в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв'язку з чим ця особа потребує стороннього догляду та піклування.

Виходячи зі змісту ст. 1224 ЦК України, суд при вирішенні справи згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України, повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином ухилення характеризується умисною формою вини. Крім цього підлягає з'ясуванню питання чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ст. 1224 ЦК має значення сукупність обставин: 1) ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; 2) перебування спадкодавця в безпорадному стані; 3) потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Згідно з довідкою про причину смерті, виданої ІНФОРМАЦІЯ_3 відділом судово-медичної експертизи трупів бюро судово-медичної експертизи Вінницької обласної Ради причиною смерті ОСОБА_5 було захворювання: злоякісне новоутворення, ендогенна ракова інтоксикація.

Матеріалами справи, а саме листом КЗ Центр первинної медико-санітарної допомоги №4 від 30.11.2016 підтверджується, що вперше амбулаторна медична допомога ОСОБА_5 (оформлене направлення в терапевтичне відділення МКЛ №3 по життєвим показникам) була надана 06.04.2016. Наступне відвідування на дому 16.04.2016 року після виписки з лікарні. За період з 2008 по 2016 рік ОСОБА_5 за медичною допомогою в Центр не зверталась, на диспансерному обліку не перебувала, тому документація за цей період відсутня. Медична документація розпочата 06.04.2016 року (т. 1 а.с. 58).

Відповідно до виписного епікризу №1063 ОСОБА_5 знаходилась на лікуванні у відділенні «хоспіс» МКЛ № 3 з 06 по 16 квітня 2016 року, виписана, враховуючи бажання пацієнтки та родичів, без покращення з діагнозом, зазначеним у виписному епікризі. Стан хворої при виписці важкий (т. 1 а.с. 60).

08.04.2016 пацієнту ОСОБА_5 лабораторією Сінево було проведено діагностику захворювання (т.1 а.с. 8).

Згідно з довідкою Вінницької міської станції швидкої медичної допомоги №461 від 29.05.2016 за адресою м. Вінниця, бульвар М. Сибіряка, 17 до ОСОБА_5 в період з 05.04 - 26.04.2016 року зареєстровано три виїзди: 06.04.2016 - для транспортування в МКЛ № 3 за направленням сімейного лікаря; 24.04.2016 - з приводу «задишки». Надана меддопомога. Загальний стан важкий, від госпіталізації відмовилась, залишена на місці, дані рекомендації; ІНФОРМАЦІЯ_3 - о 01.40 год. з приводу «погано», бригадою ШД констатовано смерть.

Відповідно до довідки КЗ "Тиврівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" в 2015-2016 роках ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, амбулаторна медична допомога лікарями КЗ не надавалась (т. 1 а.с. 55); на амбулаторному лікуванні протягом 2016 року у лікарів загальної практики КЗ "Теплицький районний центр первинної медико-санітарної допомоги" ОСОБА_5 не перебувала (т. 1 а.с. 56).

За період з 2008 по 2016 рік ОСОБА_5, яка проживала в АДРЕСА_3 на стаціонарному лікуванні гінекологічного відділення Вінницького міського клінічного пологового будинку № 2 не перебувала (т. 1 а.с. 57).

Позивач ОСОБА_2 підтвердила, що на початку березня 2016 року ОСОБА_5 самостійно пересувалась, вела справи по бізнесу.

Також, в період з 04.03.2016 по 11.03.2016 ОСОБА_5 проживала в підприємстві ФПО «Профспілкове», що підтверджується повідомленням від 08.06.2016 №56/020 та копіями анкет проживаючого (т.1 а.с. 215-218).

Протягом 2015 - початку 2016 року ОСОБА_5 проживала в с. Довгополівка Тиврівського району Вінницької області із сестрою ОСОБА_2, та в с. Соболівка Теплицького району Вінницької області, де проживала із сестрою ОСОБА_8, що підтверджено сторонами у справі.

Після виписки з лікарні 16.04.2016 року ОСОБА_5 поїхала в с. Соболівка Теплицького району Вінницької області, звідки її 23.04.2016 забрав відповідач ОСОБА_4 в присутності працівників поліції та голови сільської ради, що підтверджується сторонами та показами допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9

Згідно із ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Таким чином, ОСОБА_5 через тяжку хворобу була неспроможна своїми силами фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, потребувала стороннього догляду та піклування у зв'язку з чим в квітні 2016 року перебувала у безпорадному стані.

В період перебування ОСОБА_5 у лікарні, а також в с.Довгополівка, с. Соболівка в березні-квітні 2016 року, необхідну допомогу і догляд їй надавали позивач ОСОБА_2 та сестра ОСОБА_8, інші члени родини.

Водночас позивачем не спростовано доводів відповідача, що ОСОБА_5 була забезпечена матеріально, мала кошти на кредитних картках.

Доводи позивача про те, що ОСОБА_5 потребувала допомоги саме від ОСОБА_4, від надання якої відповідач умисно ухилявся, суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги з тих підстав, що сторонами неодноразово підтверджувалося, що про діагноз ОСОБА_5 стало відомо у квітні 2016 року, від медичної допомоги та госпіталізації остання відмовлялася, а також заперечувала, щоб чоловіку повідомляли про її стан здоров`я.

Разом з тим, ОСОБА_4 підтримував телефонний зв'язок із ОСОБА_5 та час від часу навідував останню у родичів та в лікарні.

Відповідач визнав, що він дійсно не купував продукти і ліки для ОСОБА_5, оскільки йому було відомо, що в її розпорядженні є кошти на кредитних картках для забезпечення всім необхідним, а належний догляд за нею здійснюють її сестри.

А тому зазначені обставини свідчать про відсутність свідомого ухилення від виконання свого обов`язку по догляду за спадкодавцем.

Також колегією суддів не приймаються до уваги доводи позивача про те, що ОСОБА_4 не цікавився де перебуває його дружина, зокрема під час її проживання в готелі "Профспілковий", оскільки як уже було встановлено протягом 2015-початку 2016 року остання за місцем свого проживання з чоловіком не поживала, водночас, що такі обставини викликані протиправною поведінкою відповідача, створенням перешкод у користуванні житлом не доводились позивачем.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем не доведено факту ухилення, пов`язаного із винною поведінкою відповідача в наданні допомоги ОСОБА_5 , а також існування обставин, передбачених ч. 5 ст. 1224 ЦК України, лише при одночасному настанні і доведеності яких позов про усунення від права на спадкування підлягає до задоволення.

За таких обставин, суд повно та всебічно дослідивши обставини справи, надавши належну оцінку наявним у справі доказам, обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 307, 309, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ І.В. Міхасішин

Судді /підпис/ І.М. Стадник

/підпис/ Ю.Б. Войтко

Згідно з оригіналом: