Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2370/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

14.09.2017 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого - Трагнюк В.Р., при секретарі - Конар В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ПАТ "ВіЕсБанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про спонукання до виконання мирової угоди,

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство "ВіЕсБанк" (надалі - Банк) подано вказаний позов, який обґрунтовується тим, що між ВАТ «Електрон Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №КF 46233 від 24.12.2007 року з наступними змінами та доповненнями.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №КF 46233 від 24.12.2007 між Банком та ОСОБА_2, ОСОБА_3 24.12.2007 року були укладені договори поруки, згідно з умовами яких ОСОБА_2, ОСОБА_3 зобов'язались відповідати солідарно в повному обсязі за зобов'язанням ОСОБА_1 за кредитним договором.

У зв'язку з недотриманням умов кредитного договору щодо порядку сплати коштів по кредиту та відсотків за користуванням кредитом, 15 вересня 2010 року Виноградівським районним судом винесено рішення у справі №2-1038/10, яким вирішено стягнути на користь ПАТ «Фольксбанк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк» заборгованість за кредитним договором. Дане рішення набрало законної сили 30.09.2010 року.

На виконання вказаного рішення Виноградівського районного суду було відкрито виконавче провадження №38511395 про стягнення боргу за кредитним договором з ОСОБА_1. Разом з тим, у зв'язку з недотриманням умов кредитного договору щодо порядку сплати коштів по кредиту та відсотків за користуванням кредитом, 17 серпня 2011 року Виноградівським районним судом винесено рішення у справі №2-773/11, яким вирішено стягнути на користь ПАТ «Фольксбанк», правонаступником, якого є ПАТ «ВіЕс Банк» заборгованість за кредитним договором. Дане рішення набрало законної сили 12.01.2012 року.

На виконання вказаного рішення Виноградівського районного суду було відкрито виконавче провадження №30987848 про стягнення боргу за кредитним договором з ОСОБА_2 та виконавче провадження № 30986987 про стягнення боргу за кредитним договором з ОСОБА_3.

На стадії виконання вказаних рішень судів про стягнення боргу, 14 серпня 2013 року між сторонами було укладено мирову угоду, якою сторони підтвердили, що заборгованість за кредитним договором становить 25 888,84 дол. СШ А.

Мирова угода визнана ухвалами Виноградівського районного суду від 29.10.2013 року по справі №2-1038/10 та від 18.11.2013 року по справі №2-773/11.

Відповідно до п. 9 мирової угоди від 14 серпня 2013 року сторони домовилися, що в разі невиконання або неналежного виконання умов цієї мирової угоди з боку боржників, у тому числі при порушенні будь-яких строків розрахунків, зазначених у пункті 2 цієї угоди, всі домовленості між сторонами, визначені у пунктах 2,4,5 цієї угоди, скасовуються, а виконання ухвали суду, якою затверджено цю мирову угоду, проводиться в примусовому порядку органам Державної виконавчої служби, згідно чинного законодавства.

Відповідно до п. 10 мирової угоди від 14 серпня 2013 року, сторони домовилися, що в разі настання подій, передбачених в п.9 цієї мирової угоди, стягненню в примусовому порядку з боржників на користь стягувана підлягає заборгованість, яка становить 25 888,84 доларів США заборгованості по кредитному договору., а також, заборгованість за процентами за користування кредитом, пенею, штрафними санкціями, що буде донарахована у звязку з порушенням умов мирової угоди.

Відповідачі своє зобов'язання не виконують, а саме заборгували Банку по кредитному договору № КF 46233 від 24 грудня 2007 року кошти у загальній сумі станом на 27 липня 2017 року розміром 52 164,72 дол. США, з яких: 23088,00 дол. США - заборгованість за тілом кредиту; 21 235,27 дол. США - заборгованість за процентами; 7840,61 дол. США- заборгованість за пенею.

А тому позивач просить спонукати відповідачів до виконання мирової угоди.

Представник позивача в судове засідання не з"явився, подав до суду заяву в якій просить справу розглянути в його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить такі задоволити з підстав наведених у позові.

Відповідачі повторно не з'явилися в судове засідання, належним чином повідомлені про розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив. Розгляд справи проведено в порядку, визначеному ст.ст.224, 225 ЦПК України.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до частин першої, четвертої, п'ятої статті 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову. У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди.

Мирова угода за своєю правовою природою є договором, який укладається сторонами з метою припинення спору, на умовах, погоджених сторонами. Мирова угода не приводить до вирішення спору по суті, вона ґрунтується на взаємовигідних для обох сторін умовах і повинна виконуватися добровільно. У протилежному разі мирова угода, затверджена (визнана) судом, може бути підставою для примусового виконання.

В судовому засіданні на підставі належних та достовірних доказів встановлено, що що між ВАТ «Електрон Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №КF 46233 від 24.12.2007 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №КF 46233 від 24.12.2007 між Банком та ОСОБА_2, ОСОБА_3 24.12.2007 року були укладені договори поруки, згідно з умовами яких ОСОБА_2, ОСОБА_3 зобов'язались відповідати солідарно в повному обсязі за зобов'язанням ОСОБА_1 за кредитним договором.

У зв'язку з недотриманням умов кредитного договору щодо порядку сплати коштів по кредиту та відсотків за користуванням кредитом, 15 вересня 2010 року Виноградівським районним судом винесено рішення у справі №2-1038/10, яким вирішено стягнути на користь ПАТ «Фольксбанк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк» заборгованість за кредитним договором. Дане рішення набрало законної сили 30.09.2010 року.

На виконання вказаного рішення Виноградівського районного суду було відкрито виконавче провадження №38511395 про стягнення боргу за кредитним договором з ОСОБА_1. Разом з тим, у зв'язку з недотриманням умов кредитного договору щодо порядку сплати коштів по кредиту та відсотків за користуванням кредитом, 17 серпня 2011 року Винограді вським районним судом винесено рішення у справі №2-773/11, яким вирішено стягнути на користь ПАТ «Фольксбанк», правонаступником, якого є ПАТ «ВіЕс Банк» заборгованість за кредитним договором. Дане рішення набрало законної сили 12.01.2012 року.

На виконання вказаного рішення Виноградівського районного суду було відкрито виконавче провадження №30987848 про стягнення боргу за кредитним договором з ОСОБА_2 та виконавче провадження № 30986987 про стягнення боргу за кредитним договором з ОСОБА_3.

На стадії виконання вказаних рішень судів про стягнення боргу, 14 серпня 2013 року між сторонами було укладено мирову угоду, якою сторони підтвердили, що заборгованість за кредитним договором становить 25 888,84 дол. США.

Мирова угода визнана ухвалами Виноградівського районного суду від 29.10.2013 року по справі №2-1038/10 та від 18.11.2013 року по справі №2-773/11 (а.с.14-16, 17-19).

Відповідно до п. 9 мирової угоди від 14 серпня 2013 року сторони домовилися, що в разі невиконання або неналежного виконання умов цієї мирової угоди з боку боржників, у тому числі при порушенні будь-яких строків розрахунків, зазначених у пункті 2 цієї угоди, всі домовленості між сторонами, визначені у пунктах 2,4,5 цієї угоди, скасовуються, а виконання ухвали суду, якою затверджено цю мирову угоду, проводиться в примусовому порядку органам Державної виконавчої служби, згідно чинного законодавства.

Відповідно до п .10 мирової угоди від 14 серпня 2013 року, сторони домовилися, що в разі настання подій, передбачених в п.9 цієї мирової угоди, стягненню в примусовому порядку з боржників на користь стягувана підлягає заборгованість, яка становить 25 888,84 доларів США заборгованості по кредитному договору., а також, заборгованість за процентами за користування кредитом, пенею, штрафними санкціями, що буде донарахована у звязку з порушенням умов мирової угоди.

Позивач посилається на те, що відповідачі не виконують зобовязання, взяті на себе за умовами мирової угоди.

Вирішуючи позов, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1, 4, 5 ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обовязків сторін та предмета позову. У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди.

Мирова угода за своєю правовою природою є договором, який укладається сторонами з метою припинення спору, на умовах, погоджених сторонами. Мирова угода не приводить до вирішення спору по суті, вона ґрунтується на взаємовигідних для обох сторін умовах і повинна виконуватися добровільно. У протилежному разі мирова угода, визнана судом, може бути підставою для примусового виконання.

Згідно п. 5 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999 року) мирові угоди, затверджені судом, відносяться до рішень, що підлягають виконанню державною виконавчою службою. Положення п. 5 ст. 3 цього Закону виключено Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який набрав чинності 01.01.2004 року.

На час постановлення судом ухвали про визнання мирових угод (29.10.2013 року по справі №2-1038/10 та від 18.11.2013 року по справі №2-773/11) зазначені мирові угоди не відносяться до рішень, що підлягають виконанню державною виконавчою службою. Таким чином, ухвалу про визнання мирової угоди виключено із переліку виконавчих документів, передбачених ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження».

Виходячи зі змісту зазначених норм та правової природи поняття «мирова угода», порядку її визнання судом з постановленням відповідної ухвали, між сторонами виникають визначені ними у мировій угоді зобовязання, а тому діючим цивільним процесуальним законодавством в основу мирової угоди покладено принцип добровільності як на її укладення, так і виконання. У випадку ж ухилення однією із сторін мирової угоди від добровільного виконання її умов, іншою стороною може бути заявлено позов про спонукання до виконання умов мирової угоди і у разі ухвалення судового рішення про задоволення таких позовних вимог, лише після цього можуть вирішуватися всі процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень у цивільних справах, які передбачені розділом VШ ЦПК України, в тому числі і питання звернення до виконання (ст. 368 ЦПК України).

Тому у разі невиконання стороною умов мирової угоди у добровільному порядку, заінтересована особа вправі звернутися до суду з позовом про спонукання виконання мирової угоди, що відповідає вимогам п. 8 ст. 16 ЦК України (відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди).

Правовідносини в цій справі є похідними від правовідносин у справі, в якій постановлено ухвалу про визнання мирової угоди та регулюються ст. 526 ЦК України, оскільки підставою позову є невиконання стороною однієї з умов мирової угоди в частині зобовязання відповідача сплатити кошти позивачеві.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами, а з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Статтею 611 ЦК України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобовязань, встановлених договором.

Відповідачі своє зобов'язання не виконують, а саме заборгували Банку по кредитному договору № КF 46233 від 24 грудня 2007 року кошти у загальній сумі станом на 27 липня 2017 року розміром 52 164,72 дол. США, з яких: 23088,00 дол. США - заборгованість за тілом кредиту; 21 235,27 дол. США - заборгованість за процентами;7840,61 дол. СШ А- заборгованість за пенею.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно з вимогами ч. 2 ст. 27 ЦПК України всі наявні докази для підтвердження своїх вимог та заперечень сторони повинні надати до початку розгляду справи по суті.

Відповідачі доказів належного виконання умов мирової угоди не надали, а також не надали доказів того, що невиконання зобовязань за мировою угодою сталося не з їх вини.

На підставі викладеного суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, та з відповідачів на користь позивача слід стягнути у солідрному порядку заборгованість за кредитними договором №КF 46233 від 24.12.2007 року у розмірі 52 164,72 доларів США.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Під час звернення до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1600 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 01.08.2017 року.

Оскільки позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідачів в повному обсязі в рівних частках з кожного.

Керуючись ст.ст.10,11,60, 169, 212-215, 224-225 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Спонукати ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до виконання мирової угоди, укладеної 14.08.2013 року, затвердженої ухвалами Виноградівського районного суду від 29.10.2013 року та від 18.11.2013 року, шляхом солідарного стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВіЕс Банк» заборгованості в розмірі 52 164,72 дол США (п' ятдесят дві тисячі сто шістдесят чотири дол СШ А, 72 центи).

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» судові витрати зі сплати судового збору в річних частках по 533,3 гривень з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте Виноградівським районним судом за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк