_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/1998/15-ц
Провадження № 2/520/5758/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2017 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Васильків О.В.

секретар судового засідання Дідур Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Одеська міська рада, про визначення порядку користування земельною ділянкою, та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - Одеська міська рада, про визначення порядку користування земельною ділянкою та усунення перешкод у приватизації земельної ділянки, суд, -

в с т а н о в и в :

16.02.2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить визначити порядок користування земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами (літ. Б-гараж, літ. В-сарай, 1-4 огорожа, І, ІІ мостіння) № 20 по вул. Лінія 15, 6 ст. Люстдорфської дороги в м. Одесі, виділивши ОСОБА_1 в користування 9/20 частин земельної ділянки, площею 0,0521 га, на якій розташовані належні їй 9/20 частин житлового будинку та споруд. При цьому позивач посилається на те, що сторони є співвласниками житлового будинку № 20 по вул. Лінія 15, 6 ст. Люстдорфської дороги в м. Одесі, а земельна ділянка, на якій розташований будинок, знаходиться у фактичному користуванні сторін. У звязку із неправомірним заволодінням відповідачем площею земельної ділянки, позивач змушена звернутися до суду із позовом.

Відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою, до якої в судовому засіданні 20.09.2017 року надала уточнену заяву, в якій просить визначити порядок користування земельною ділянкою домоволодіння № 20 по вул. 15 Лінія Люстдорфської дороги в м. Одесі відповідно до порядку, встановленого попередніми користувачами в домоволодінні, що відповідає фактичному користуванню на сьогоднішній день, виділивши ОСОБА_2 в користування земельну ділянку площею 0312,28 кв.м.; зобовязати ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_2 у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у користуванні ОСОБА_1 у будинку № 20 по вул. 15 Лінія Люстдорфської дороги в м. Одесі. При цьому ОСОБА_2 посилається на те, що в подальшому вона має намір приватизувати вказану ділянку, та вважає, що ОСОБА_1 безпідставно перешкоджатиме їй у приватизації. У звязку із чим, змушена звернутися до суду із зустрічним позовом.

У судовому засіданні зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 прийнято до провадження та об'єднано в одне провадження із первісним позовом ОСОБА_1

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав первісний позов та просить його задовольнити з урахуванням другого варіанту порядку користування земельною ділянкою, визначеного висновком експертизи № 541 від 29.05.2017 року. При цьому представник заперечував проти задоволення зустрічного позову, оскільки вважає безпідставними твердження сторони ОСОБА_2, як щодо існуючого порядку землекористування, так і про перешкоджання їй з боку ОСОБА_1 у приватизації земельної ділянки.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечували проти задоволення первісного позову, та просять задовольнити зустрічний позов.

Представники третьої особи за зустрічним позовом Одеської міської ради ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в ході розгляду та після ознайомлення із висновком експертизи № 541 від 29.05.2017 року вирішення справи залишали на розсуд суду. Проте в подальшому до судового засідання представник третьої особи не зявилася, повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі.

Вислухавши представника позивача, відповідача та її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину р. № 1551 від 30.06.2010 року, на праві спільної часткової власності належить 9/20 часток домоволодіння № 20 по вул. 15 Лінія Люстдорфської дороги в м. Одесі. Право власності зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» номер запису 17983 в книзі 199доп-20 /а.с. 9-10/.

Судом досліджено технічний паспорт на 9/20 домоволодіння № 20 по вул. 15 Лінія Люстдорфської дороги в м. Одесі /а.с. 15-19/.

З витягу КП «ОМБТІ та РОН» вбачається, що ОСОБА_2 на підставі договору дарування п. № 451 від 06.08.2012 року на праві спільної часткової власності належить 11/20 часток домоволодіння № 20 по вул. 15 Лінія Люстдорфської дороги в м. Одесі. Право власності зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» номер запису 17983 в книзі 199доп-20 /а.с. 58-59/.

Судом досліджено технічний паспорт на 11/20 домоволодіння № 20 по вул. 15 Лінія Люстдорфської дороги в м. Одесі /а.с. 60-67/.

Таким чином, судом встановлено, що сторони є співвласниками домоволодіння № 20 по вул. 15 Лінія Люстдорфської дороги в м. Одесі.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Кагановичської райради депутатів трудящихся № 606 від 02.08.1957 року вирішено надати ОСОБА_8 /первинному власнику будинку/ земельну ділянку площею 512 кв.м. під індивідуальне будівництво житлового будинку за адресою: м. Одеса, 6 ст. вул. Чорноморської дороги, ділянка № 252 /а.с. 14, 80/.

Частиною 4 ст. 358 ЦК України визначено, що якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Згідно з ч. 2 ст. 158 ЗК України, якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Таким чином, суд погоджується із поясненнями представника позивача за первісним позовом, що лише нотаріально посвідчений договір про визначення порядку користування земельною ділянкою або відповідне рішення суду є належними доказами встановленого порядку користування земельною ділянкою, який є обовязковим для співвласників. У зв'язку із чим доводи сторони відповідача, що попередній власник 9/20 часток ОСОБА_9 визначив порядок користування земельною ділянкою, який є обовязковим і для ОСОБА_1 є безпідставними. Також суд критично оцінює заперечення сторони ОСОБА_2 з посиланням на листи державних органів щодо зносу сараю та гаражу позивача, так як вказані обставини не є доказом порядку користування земельною ділянкою.

Так, у ході розгляду справи судом встановлено та не оспорювалося сторонами, що земельна ділянка, на якій знаходиться будинок сторін, належить сторонам на праві користування.

Ухвалою суду від 20.11.2015 року у справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу, однак експертиза не була проведена у звязку із недостатністю матеріалів. В подальшому, а саме 28.04.2016 року справу було повторно направлено для проведення судової будівельно-технічної експертизи. Однак, за заявою сторони ОСОБА_2 справу було відкликано з експертної установи.

Окрім того, 23.09.2016 року та 01.02.2017 року ухвалами суду було знову направлено справу для проведення судової будівельно-технічної експертизи. Так, висновком судової земельно-технічної експертизи № 541 від 29.05.2017 року визначено два варіанти порядку користування земельною ділянкою, площею 510,26 кв.м. В обох варіантах запропоновано розділити земельну ділянку на дві ділянки, кожна з яких матиме відокремлений доступ з вул. 15 ОСОБА_8, та як наслідок утворяться наступні ділянки:

-У користування власника з часткою у 9/20 ОСОБА_10 запропоновано виділити земельну ділянку, площею 229,62 кв.м.;

-У користування власника з часткою у 11/20 ОСОБА_2 запропоновано виділити земельну ділянку, площею 280,64 кв.м.

Ухвалою суду від 01.02.2017 року експертом було поставлено також запитання щодо того, чи був встановлений між співвласниками домоволодіння № 20 по вул. 15 Лінія 6 ст. Люстдорфська дорога в м. Одесі, порядок користування земельною ділянкою, який і з якого часу згідно матеріалів справи і інвентаризаційної справи КП «БТІ» ОМР.

Так, висновком експертизи № 541 від 29.05.2017 року у відповідь на дане питання не зазначено однозначної та категоричної відповіді щодо наявності чи відсутності постійного встановленого порядку користування. При цьому експерт у висновку наводить хронологічний порядок користування земельною ділянкою між співвласниками домоволодіння згідно матеріалів справи і інвентаризаційної справи КП «БТІ» ОМР, з якого прослідковується зміна розміру площі земельних ділянок, що у певний час знаходились у користуванні співвласників.

Висновком експертизи № 541 від 29.05.2017 року встановлено, що станом на 2016 рік та дату проведення експертизи, у фактичному користуванні співвласників знаходяться відповідні земельні ділянки:

-Площею 197,98 кв.м. у користуванні ОСОБА_1 (власник з часткою 9/20);

-Площею 312,28 кв.м. у користуванні ОСОБА_2 (власник з часткою 11/20).

У судовому засіданні 28.09.2015 року за клопотанням ОСОБА_1 судом було допитано свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 Так, свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що півтора роки тому десь влітку 2013 року був запрошений ОСОБА_1 для огляду земельної ділянки. Свідок вказав, що коли він приїхав, бачив як встановлювали стовпи для паркану із металевої сітки. Весь процес був відзнятий на відео, особи були агресивні, прізвищ не знає. Викликалася міліція, позивач надавала письмові пояснення.

Свідок ОСОБА_12 вказала, що була власником 11/20 частин домоволодіння № 20 по вул. 15 Лінія Люстдорфської дороги в м. Одесі, що на даний час належить ОСОБА_2 Свідок пояснила суду, що коли вона була співвласником будинку, з іншим співвласником користувалися земельною ділянкою спільно, була встановлена перегородка для того, щоб кури та собаки не бігали. Сарай та гараж були у спільному користуванні. Їй невідомо коли був знесений сарай, так як це відбулося після відчуження нею частини будинку.

Крім того, 20.11.2015 року за клопотанням ОСОБА_1 судом було допитано свідка ОСОБА_13, яка пояснила суду, що являється сусідкою сторін, та її будинок, який поділений на дві частини межує із земельною ділянкою ОСОБА_1 Свідок вказала, що має нормальні стосунки із сусідами, їй відомо, що коли будівля почала розвалюватися власники поставили паркан із металевої сітки, так як на територію потрапляли сторонні люди.

Відповідно до ч. 4 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Згідно з ч. ч. 1 та 4 ст. 88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Положеннями абз. 1-3 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» розяснено, що у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію.

При пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо.

Абзаци 1 і 2 цього пункту стосуються також випадків, коли належні особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходилася в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди.

Таким чином, суд приходить до висновку, що сторони мають безумовне право користування тією часткою земельної ділянки, що відповідає їхній частці у спільній часткові власності на домоволодіння.

Судом проаналізовано надані стороною позивача ОСОБА_1 докази на підтвердження самовільного захоплення площі спірної земельної ділянки, зокрема витребувані за ухвалою суду матеріали за заявою ОСОБА_1 щодо протиправних дій ОСОБА_2, ЖЄОЗП № 15704 від 25.10.2013 року.

З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені, а саме слід встановити порядок користування земельною ділянкою площею 510,26 кв.м, розташованої за адресою: 6 ст. Люстдорфської дороги будинок №20 по вул. Лінія 15, в м. Одесі, між співвласниками домоволодіння, відповідно до розміру їх часток в домоволодінні, згідно з другим варіантом порядку користування земельною ділянкою, визначеного висновком експертизи № 541 від 29.05.2017 року.

Стосовно зустрічного позову ОСОБА_2 суд зазначає наступне.

Позовні вимоги ОСОБА_2 в частині визначення порядку користування земельною ділянкою відповідно до порядку, встановленого попередніми користувачами в домоволодінні, що відповідає фактичному користуванню на сьогоднішній день, шляхом виділення ОСОБА_2 в користування земельної ділянки площею 0312,28 кв.м. є взаємовиключними із вимогами ОСОБА_1 У зв'язку із чим, не підлягають задоволенню з підстав зазначених вище.

Як на підставу позовних вимог про зобовязання ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_2 у приватизації земельної ділянки, позивач посилається на положення ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Судом встановлено та не заперечувалося сторонами, що на даний час ОСОБА_2 не зверталася ані до суміжного власника домоволодіння, ані до органів приватизації із питанням приватизації земельної ділянки, у зв'язку із чим, суд вважає передчасними дані вимоги. При цьому ОСОБА_2 не надано належних доказів у порядку ч. 1 ст. 60 ЦПК України на підтвердження наявності підстав у розумінні ч. 2 ст. 386 ЦК України передбачати можливість порушення свого права ОСОБА_1

З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають задоволенню, так як необґрунтовані та недоведені.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 317, 358, 364 ЦК України, ст. 158 ЗК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Одеська міська рада, про визначення порядку користування земельною ділянкою, - задовольнити.

Встановити порядок користування земельною ділянкою площею 510,26 кв.м, розташованої за адресою: 6 ст. Люстдорфської дороги будинок №20 по вул. Лінія 15, в м. Одесі, між співвласниками домоволодіння ОСОБА_1 та ОСОБА_2, відповідно до розміру їх часток в домоволодінні, згідно з другим варіантом порядку користування земельною ділянкою, визначеного висновком експертизи № 541 від 29.05.2017 року.

Додаток №2 висновку експертизи № 541 від 29.05.2017 року є невідємною частиною рішення.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - Одеська міська рада, про визначення порядку користування земельною ділянкою, та усунення перешкод у приватизації земельної ділянки, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення або протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення.

Суддя Васильків О. В.