Справа № 128/1909/15-ц Провадження № 22-ц/772/1648/2017Головуючий в суді першої інстанції Ганкіна І. А.
Категорія 2Доповідач Медвецький С. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Медвецького С.К.,
суддів: Сала Т.Б., Оніщука В.В.,
з участю секретаря Ліннік Я.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 11 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах якої діє Служба у справах дітей Вінницької міської ради, про визнання права власності на ? частку автомобіля як на особисте майно, визнання права власності на ? частку автомобіля як на частку у спільному майні, визнання права власності на 1/16 частку у спадковому майні за законом, припинення права власності на 1/8 частку у спадковому майні з виплатою компенсації, припинення права власності на 1/16 частку в спадковому майні, визнання права власності на 1/16 частку спадкового майна, стягнення грошової компенсації та витребування автомобіля,

встановила:
У червні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що з 12 лютого 2002 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 . У шлюбі в них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_4

20 серпня 2008 року між відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (далі ВАТ КБ «Надра») та ОСОБА_5 було укладено договір «Автопакет» № 20/08/2008/9802-АП/313, за умовами якого банк на придбання легкового автомобіля марки DAEWOO FSO LANOS TF69Y, 2008 року випуску, надав кредит в сумі 61 100 грн, зі сплатою 20,3% річних, на строк до 20 серпня 2015 року. Цей кредитний договір був забезпечений договором поруки укладеним між нею та банком.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області з неї та ОСОБА_5 в солідарному порядку стягнуто на користь банку борг в розмірі 77 897, 26 грн та передано на виконання для подальшого примусового стягнення.

За період з 1 лютого 2014 року до 11 березня 2015 року на користь ПАТ КБ «Надра» з заробітної плати ОСОБА_5 було утримано 10 028, 81 грн.

Позивач стверджує, що за період з серпня 2008 року до березня 2015 року подружжям ОСОБА_6 були сплачені кошти за придбаний автомобіль в сумі 68 328 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 загинув у місті Краматорськ під час виконання службових обов`язків.

28 квітня 2015 року вона за власні кошти погасила заборгованість за кредитним договором в сумі 52 329, 53 грн та сплатила 885, 96 грн судового збору.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема на автомобіль марки DAEWOO FSO LANOS TF69Y, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 .

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 являється вона, дочка померлого ОСОБА_4 , батько ОСОБА_1 та

мати ОСОБА_7 .

Посилаючись на те, що спірний автомобіль є спільним майном подружжя, більшу частину боргу за який вона сплатила за особисті кошти, ОСОБА_2 , з урахуванням позовних вимог викладених в редакції позовної заяви від 25 листопада 2016 року, просила визнати за нею право особистої приватної власності на ? частку легкового автомобіля марки DAEWOO FSO LANOS TF69Y, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 ; визнати за нею право власності на ? частку спірного автомобіля, як частку в спільній сумісній власності подружжя; визнати за нею, в порядку спадкування за законом, право власності на 1/6 частку спірного автомобіля; припинити право власності ОСОБА_3 на 1/8 частку спірного автомобіля; визнати за нею право власності на 1/8 частку спірного автомобіля; припинити право власності неповнолітньої ОСОБА_4 на 1/16 частку легкового автомобіля DAEWOO FSO LANOS TF69Y; визнати за нею право власності на 1/16 частку спірного автомобіля; стягнути з неї на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію вартості належної їй частки спірного автомобіля в сумі 10 960, 79 грн; стягнути з неї на користь неповнолітньої ОСОБА_4 грошову компенсацію вартості належної їй частки спірного автомобіля в сумі 5 480, 39 грн; визнати за нею право власності на автомобіль DAEWOO FSO LANOS TF69Y, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 ; витребувати у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на її користь спірний легковий автомобіль, в належному зовнішньому та внутрішньому вигляді, повній комплектації, справному стані всіх його вузлів та агрегатів; вирішити питання про судові витрати.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 11 травня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на ? частку легкового автомобіля DAEWOO LANOS TF 69Y, (седан-В) синього кольору, 2008 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_2 , як на частку спільного сумісного майна подружжя.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/8 частку легкового автомобіля DAEWOO LANOS TF 69Y, (седан-В) синього кольору, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 5 липня 2017 року виправлено описки, допущені мотивувальній та резолютивній частинах рішення щодо ідентифікації спірного автомобіля, та зазначено, що вірним слід вважати реєстраційний номер автомобіля НОМЕР_1 .

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_8 апеляційну скаргу підтримали, просили рішення суду скасувати й ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_9 заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких міркувань.

Відповідно до ст. 212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

За змістом ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права; не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про задоволення частково позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що спірний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя у розумінні ст. 60 СК України та позивачці належить ? його частка. Також позивачка у першу чергу має право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , а тому частка автомобіля, яка належить їй у порядку спадкування становить 1/8 частку, з урахуванням права на спадкування інших спадкоємців.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом установлено, що ОСОБА_10 з 12 лютого 2002 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 .

Відповідно до договору «Автопакет» № 20/08/2008/9802-АП/313 ID 874498 від 20 серпня 2008 року, укладеного між відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та ОСОБА_5 , а також ОСОБА_2 як поручителем, банк надав ОСОБА_5 на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 61 100 грн зі сплатою 20,3% річних на строк до 20 серпня 2015 року, для придбання автотранспортного засобу марки DAEWOO FSO LANOS TF69Y, 2008 року випуску.

У зв?язку з неналежним виконання взятих на себе зобов?язань за указаним договором, судовим рішенням з ОСОБА_5 та ОСОБА_2 в солідарному порядку стягнуто на користь банку борг в розмірі 77 897, 26 грн та передано на виконання для подальшого примусового стягнення.

11 березня 2015 року ОСОБА_5 загинув у місті Краматорськ Донецької області на території штабу АТО.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 СК України).

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім?ї, то гроші, які були одержані за цим договором, є об?єктом права спільної сумісної власності.

Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім?ї, створює обов?язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім?ї.

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

З матеріалів справи слідує, що з серпня 2008 року по березень 2015 року подружжям ОСОБА_6 на виконання взятих зобов?язань по сплаті грошових коштів за придбаний автомобіль сплачено 68 328 грн (т.1, а.с.9-10, 56-77).

Відповідно до листа військової частини НОМЕР_3 від 16 березня 2015 року

№ 582 постанова б/н від 3 грудня 2013 року про стягнення з ОСОБА_5 боргу на користь ПАТ КБ «Надра» виконавчого збору та витрат на суму 85 736,98 грн повернута без подальшого виконання у зв?язку зі смертю військовослужбовця; за період з 1 лютого 2014 року до 11 березня 2015 року на користь ПАТ КБ «Надра» з заробітної плати ОСОБА_5 було утримано 10 028, 81 грн (т.1, а.с.8).

Зі змісту листа ПАТ КБ «Надра» за № 14/5/3-194 від 28 квітня 2015 року слідує, що по виконавчому листу № 127/5456/13-ц, виданому Вінницьким міським судом Вінницької області про солідарне стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором, борг сплачений повністю згідно протоколу засідання КРПЗ РБ № 10 від 14 квітня 2015 року.

У сімейному законодавстві діє презумпція спільності майна подружжя, при цьому частини чоловіка та дружини є рівними. Спростувати цю презумпцію може сторона, яка надає докази протилежного, що мають відповідати вимогам належності та допустимості (ст. ст. 58, 59 ЦПК України), і це є її процесуальним обов`язком (ст. ст. 10, 60 ЦПК України).

Вирішуючи спір, суд вірно врахував, що за змістом норм сімейного законодавства майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Разом з тим належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи вказані норми та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто критеріями, які дозволяють надати спірному набутому майну режим спільного майна є: час набуття такого майна, кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття), мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий режим спільної власності подружжя.

Отже, суд першої інстанції вірно встановив, що спірне рухоме майно є об?єктом права спільної сумісної власності подружжя, а частка позивача у цьому майні є ?.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема на автомобіль марки DAEWOO FSO LANOS TF69Y, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 .

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 є ОСОБА_2 (дружина померлого), дочка померлого ОСОБА_4 , батько ОСОБА_1 та мати ОСОБА_7 .

Згідно з ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За правилами ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців.

З матеріалів спадкової справи № 91/2015 року, заведеної Другою Вінницькою державною нотаріальною конторою 30 березня 2015 року після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 слідує, що заяви про прийняття спадщини подали ОСОБА_2 як є дружина спадкодавця, а також в інтересах малолітньої доньки спадкодавця ОСОБА_2 , та мати померлого ОСОБА_3 . Батько ОСОБА_5 ОСОБА_1 відмовився від прийняття спадщини після смерті сина на користь матері померлого ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців є рівними.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що дружині спадкодавця належить в порядку спадкування за законом 1/8 частина спірного автомобіля.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Твердження заявника про те, що кредит за придбаний автомобіль сплачувався батьками ОСОБА_5 за рахунок їхніх коштів, колегія суддів до уваги не бере, так як ці доводи не підтверджені належними та допустимими доказами та спростовуються матеріалами справи.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги заявник також посилається на те, що позивач добровільно відмовилася від своєї частки у спільному сумісному майні подружжя, подавши про це письмову заяву нотаріусу.

Однак слід урахувати, що відмова фізичної особи від отримання свідоцтва про право власності на частку у спільному майні та відмова від власності є різними за своєю правовою природою, тобто подання заяви нотаріусу, у якій позивач не претендує на отримання свідоцтва про право власності на частку у спільному сумісному майні подружжя (т.1, а.с.103) не є у розумінні закону відмовою від частки у спільній сумісній власності.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються, а відтак не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 11 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ С.К. Медвецький

Судді: /підпис/ Т.Б. Сало

/підпис/ В.В .Оніщук

Згідно з оригіналом: