Справа № 713/1029/17
Провадження №2/713/468/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2017 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кириляк А.Ю., за участі секретаря Перепелиця Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вашківецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Вашківецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно.

В позові вказує, що 27 листопада 2015 р. померла її рідна сестра - ОСОБА_2, яка проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, про що 27 листопада 2015р. виконавчим комітетом Замостянської сільської ради Вижницького району Чернівецької області видано свідоцтво про смерть, актовий запис №31.

Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані у с. Замостя вул. Монастирська, 17, які належали ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про прийняття спадщини за законом від 1996 року.

Крім неї інших спадкоємців та осіб,які б мали право на спадщину не має.

Однак право власності на таке майно за ОСОБА_2 з 1996 року по даний час органами БТІ та державною реєстраційною службою, у відповідності вимог «Правил державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб», затверджених Наказом державного комітету України по житлово-комунальному господарству №56 від 13 грудня 1995р. (діяли до 09.06.98); «Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб», затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №121 від 09 червня 1998р. (чинний до 02.07.2012) і Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не було оформлено та зареєстровано, у державних реєстрах прав на нерухоме майно, відомості про нього відсутні.

Вищевказана обставина унеможливлює їй ОСОБА_1 здійснити оформлення спадщини і отримання правоустановчого документа на нерухоме майно, що належало померлій рідній сестрі ОСОБА_2, через відсутність реєстрації права власності в державних реєстрах прав, а також невідповідністю юридичного факту вимогам ст.ст. 331, 334 Цивільного кодексу України, які передбачають, що право власності на нерухоме майно яке відповідно до закону підлягає державній реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації.

Просила ухвалити рішення, яким визнати за нею ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, на будинковолодіння №17 по вул. Монастирська,17 с. Замостя Вижницького району Чернівецької області, яке складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею - 38,20 кв.м., в тому числі житловою площею - 18,20 кв.м., сарай літ. «Б», сарай літ. «В», огорожі № 1 -2.

Представник позивача та позивач в судове засідання не з» явилися хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. В адресованій суду заяві представник позивача просить справу розглядати у її відсутність та позивача ОСОБА_1 по наявних у матеріалах справи документах та задовольнити позов в повному обсязі.

Представник Вашківецької міської ради в судове засідання не зявився, хоча повідомлений про день, годину та місце слухання справи належним чином, від нього поступила письмова заява про розгляд справи без його участі, позов визнав, щодо визнання права власності на спадкове майно за позивачем не заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позову не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 листопада 2015 р. померла ОСОБА_2, про що 27 листопада 2015р. виконавчим комітетом Замостянської сільської ради Вижницького району Чернівецької області видано свідоцтво про смерть, актовий запис №31, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-МИ 153543.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані у с. Замостя вул. Монастирська, 17, які належали ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про прийняття спадщини за законом від 1996 року.

Позивач є рідною сестрою померлої ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження позивача та довідкою державного архіву Чернівецької області за №1/1826 від 15.06.2017 року.

ОСОБА_1 є спадкоємцем другої черги за законом після смерті сестри ОСОБА_2 Інших спадкоємців та осіб, які мали б право на обовязкову частку не має.

Як видно із матеріалів справи, ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_1, звернулася 05 липня 2017 року до приватного нотаріуса ОСОБА_5 з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ім»я ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2.

Постановою приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області за №205,02-14/35-2017 від 05 липня 2017 року ОСОБА_5 ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями , що розташований в с. Замостя Вижницького району Чернівецької області по вул. Монастирській під №17 у звязку з тим що , вчинення такої нотаріальної дії суперечить законові так як спадкоємець у встановлений законом строк не подав заяви про прийняття спадщини і відповідно до статі 1270 ЦК України пропустив строк для прийняття спадщини,не надав доказів про постійне проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини і згідно п.1 ст.1272 вважається таким,що не прийняв спадщину, також вчинення нотаріальної дії без конкретизації обєкта нерухомого майна суперечить чинному законодавству.

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.ст.1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Статтею 39 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року (з наступними змінами та доповненнями) визначено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України.

Пунктом 3 ч.1 ст.34 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року (з наступними змінами та доповненнями) зазначено, що нотаріуси вчиняють нотаріальні дії, зокрема видають свідоцтва про право на спадщину.

Виходячи зі змісту ст.ст.1296 - 1299 ЦК України питання про право на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.67 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року (з наступними змінами та доповненнями) свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на імя всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

Згідно з ч.4 ст.49 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року (з наступними змінами та доповненнями) на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобовязані викласти причини відмови в письмовій формі і розяснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Отже, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Аналогічні розяснення Пленуму Верховного Суду України, викладені у п.23 його постанови від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», де зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду.

Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Будь - яких відомостей про те, що позивачка зверталася в суд з позовом про визнання дій нотаріуса неправомірними, матеріали справи не містять.

Обставини, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.179 ЦПК України) у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності. та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності.

В довідці виданої старостатом села Замостя за №1564 від 28.07.2017 року вказано, що декілька днів до смерті ОСОБА_2 вона перебувала під доглядом сестри ОСОБА_1 та померла в її присутності.

Однак згідно довідки, яка є у спадковій справі 35/2017 виданої старостатом с. Замостя Вашківецької міської ради 04.07.2017 року за № 1166 , яку видано ОСОБА_1, ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала за місцем проживання у ІНФОРМАЦІЯ_2 по день смерті. На день смерті ОСОБА_2 в житловому будинку була зареєстрована та проживала одна. Це вказано і в довідці доданої до позовної заяви за №78 від 24.04.2016 року.

В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, вказано,що вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини.

Як встановлено судом у постанові приватного нотаріуса Вижницького районного нотаріального округу Чернівецької області за №205,02-14/35-2017 від 05 липня 2017 року ОСОБА_5 зазначено, що ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями , що розташований в с. Замостя Вижницького району Чернівецької області по вул. Монастирській під №17 відмовлено у звязку з тим що , вчинення такої нотаріальної дії суперечить законові так як спадкоємець у встановлений законом строк не подав заяви про прийняття спадщини і відповідно до статі 1270 ЦК України пропустив строк для прийняття спадщини. Дана постанова є чинною і ніким не оскаржувалась. На підставі наведено ,суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову , оскільки позивач своєчасно не прийняв спадщину, після смерті ОСОБА_2,яка померла 27 листопада 2015 року.

На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296, 1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 16, 30, 31, 60, 61, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до Вашківецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А. Ю. Кириляк