Справа № 729/448/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2017 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Кузюри В.О.,

за участі секретаря Ященко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобровиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права спільної сумісної власності на житловий будинок,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду із позовом,в якому просить визнати , що житловий будинок по АДРЕСА_1 є спільною власністю і визнати за нею право власності на 1/2 частину цього будинку .

Свої вимоги обгрунтовує тим, що 13.05.1978 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бобровицького районного управління юстиції Чернігівської області зареєстрований шлюб між нею та ОСОБА_6, актовий запис № 28.

15.05.2006 року шлюб розірвано відділом реєстрації актів цивільного стану Бобровицького районного управління юстиції Чернігівської області , актовий запис № 34. ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер колишній чоловік позивачки ОСОБА_6.

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі, на житловий будинок розташований по АДРЕСА_1. Будинок був побудований в 1988 році та введений в експлуатацію 19.07.1993 року.

16.12.1993 року виконавчим комітетом Бобровицької ради народних депутатів видано свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок за вищевказаною адресою на ім'я ОСОБА_6.

Дане майно було набуте за час шлюбу і тому воно є спільною сумісною власністю подружжя.

Після його смерті з заявами про прийняття спадщини за законом звернулись спадкоємці першої черги ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 При оформленні спадщини за законом нотаріус у випадках, коли із документа, що посвідчує право власності, вбачається, що мойно може бути сумісною власністю подружжя, повинен з'ясувати чи є у спадкодавця той з подружжя, який його пережив і який має право на 1/2 частку в спільному майні подружжя і видає йому свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя. На момент відкриття спадщини шлюб було розірвано, а законодавством не передбачено видачі нотаріусом свідоцтва про право власності на частку в спільному майні колишній дружині чи чоловіку, тому вона звернулась до суду.

У судовому засіданні позивач, її представник вимоги підтримали , просять їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги визнали.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні вимоги не визнала, пояснивши , що це її принципова позиція в зв"язку з тим , що позивач та відповідачі не бажають вирішити питання спадщини мирно , не йдуть на поступки .

Розглянувши позов , заслухавши учасників процесу , дослідивши письмові докази , суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними свідоцтва про смерть (а.с.7).

На день смерті ОСОБА_6 проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 А. Відповідно до довідки виконавчого комітету Бобровицької міської ради від 15.03.2017 № 749, разом з ним на день смерті і на час видачі довідки проживали і зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 ( а.с. 8).

Відповідно до витягу з реєстру актів цивільного стану позивач та ОСОБА_6 перебували в шлюбі з 1978 року по 2006 рік (а.с.9).

Відповідно до даних технічного паспорту (а.с.16) будинок та господарські будівлі і споруди збудовані в 1988-1989 роках, а згідно акту прийомки в експлуатацію закінченого будівництвом будинку (а.с.12) будинок прийнятий в експлуатацію в 1993 році.

Згідно копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 16.12.1993 року виконавчим комітетом Бобровицької ради народних депутатів видано свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_6 (а.с.11).

Статтями 15, 16, 20 ЦК та статтями 3, 4 Цивільно процесуального кодексу України передбачено право особи на судовий захист свого цивільного права у разі йог опорушення , не визнання , оспорювання .

Відповідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно ст. 60 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

В судовому засіданні встановлено , що будинок в АДРЕСА_1 був побудований позивачкою та колишнім чоловіком позивачки ОСОБА_6 під час шлюбу , отже він є спільною сумісною власністю , а так як відсутні дані щодо визначення співвласниками часток за домовленістю, вони є рівними , тобто позивачу належить 1/2 частина будинку , а інша 1/2 частина належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6

Позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 60,61,63, 68-71 СК України, ст.ст. 22,28 КпШС України, ст.15, 355 , 357, 368, 369 ЦК України, ст.ст. 15, 114, 118-120 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами , а саме на 1/2 частину : житлового будинку -А, прибудови -а , ганку а1, сараю- Б, літньої кухні -б, сараю -В, гаражу -Г, погрібу -П, вбиральні У1, огорожі №1, воріт з хвіркою № 2 , що розташовані в АДРЕСА_1 .

Визначити, що частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 в праві спільної сумісної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами , що розташовані в АДРЕСА_1 складає 1/2 , а саме 1/2 частину: житлового будинку -А, прибудови -а , ганку а1, сараю- Б, літньої кухні -б, сараю -В, гаражу -Г, погрібу -П, вбиральні У1, огорожі №1, воріт з хвіркою № 2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області через Бобровицький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О. Кузюра