11.09.2017 Справа № 363/478/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2017 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Клименко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що сім'я розпалась на ґрунті нерозуміння і небажання розуміти один одного. Вважаючи збереження сім'ї неможливим, просить шлюб розірвати. Крім того, оскільки діти проживають разом із позивачем, а мати дітей у добровільному порядку не виконує зобов'язання по їх утриманню, позивач просить стягнути аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення старшою дитиною повноліття починаючи з дня пред'явлення позову до суду.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заявлений позов визнала частково, а саме не заперечувала щодо розірвання шлюбу. Проти стягнення з неї аліментів заперечувала, оскільки приймає участь у вихованні та утриманні дітей.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав думку відповідача.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного.

Сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.05.2005 року (копія свідоцтва про одруження серія НОМЕР_1 від 14.05.2005 року). Від спільного подружнього життя мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 08.12.2005 року та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 від 10.04.2007 року.

Спільне життя у подружжя не склалось через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння між ними. Протягом останнього часу, а саме з вересня 2013 року сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та мають різний сімейний бюджет, про що сторони по справі в судовому засіданні не заперечували.

Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Як вбачається з роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п.10 постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми статей 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно до довідки №04 від 07.09.2017 року виданої Деснянським навчально-виховним комплексом «Гімназія - загальноосвітня школа І ступеня» Деснянської селищної ради Чернігівської області про те, що мати учениці 7-А класу Ігнатенко Т.В. бере належну участь у вихованні і забезпеченні необхідних потреб дитини, слідкує за навчанням, відвідує класні та загально-гімназійні заходи. Разом з тим, згідно до характеристики ОСОБА_3 та ОСОБА_4, учні навчаються у Деснянській музичній школі. ОСОБА_4 п'ятий рік, ОСОБА_3 другий рік. За роки навчання зарекомендували себе як дисципліновані, працелюбні, уважні, старанні, чемні. Навчаються в повну міру своїх сил. Діти приймають участь у житті музичної школи, виступають на концертах, у дитсадках. З програмою справляються. У музичному житті та вихованні приймає участь мама ОСОБА_2 Зі сторони матері постійно ведеться контроль за успішністю та відвідуванням уроків. Постійно відбувається спілкування вчителя та матері.

Отже, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідач виконує свої обов'язки по утриманню дітей, а тому в частині позовних вимог про стягнення аліментів слід відмовити.

Керуючись статтями 24, 110, 112, 114 СК України та статтями 10, 11, 58, 60, 213-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 14 травня 2005 року, Виконкомом Воропаївської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 1 - розірвати.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.Д. Рудюк