справа № 179/451/17
провадження № 2/179/1006/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 серпня 2017 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Ковальчук Т.А. при секретарі Хорольській І.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області 11 квітня 2017 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
Позивач зазначає, що з 2012 року у неї у будинку зареєстрований колишній зять - відповідач по справі - ОСОБА_2, однак останній весь цей час не проживає у вказаному будинку, і на вимоги позивача про добровільне зняття з реєстрації не реагує, у звязку з чим порушує її право власності на домоволодіння.
Тому позивач вимушена звертатися до суду та просить усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
Позивач в судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву, в якій прохала розглянути справу без її участі, підтримала позовні вимоги, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.
Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
В довідці виданій Личківською сільською радою Магдалинівського району Дніпропетровської області значиться, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, але за даною адресою не проживає з 2012 року (а. с. 5).
Згідно ст. 71 ЖК України, суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, провадиться в судовому порядку.
У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. (а. с. 16) тому витрати по справі слід стягнути з відповідача.
Виходячи із вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, шляхом усунення перешкод позивачеві, як власнику, володіти користуватися та розпоряджатися своїм майном та визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
Керуючись ст. ст. 11, 15, 61, 74, 169, 224-228 ЦПК України, ст. ст. 386, 391 ЦК України, ст. ст. 71, 72 ЖК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Т.А. Ковальчук