Апеляційний суд Житомирської області
Справа №283/2596/16-ц Головуючий у 1-й інст. Тимошенко А. О.
Категорія 39 Доповідач Павицька Т. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

секретаря Ковальської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення вартості частки трактора та витрат на поховання, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 22 червня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь вартість 3/8 часток безпідставно набутого відповідачем майна, а саме: трактора ЮМЗ-6, 1979 року випуску, №б/н, номерний знак ЖА 57-46, в розмірі 18603 грн. 75 коп., та ? частину вартості понесених витрат на поховання в розмірі 5973 грн. 14 коп., а всього 24576 грн.89 коп..

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 22 червня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість 3/8 часток трактора ЮМЗ, 1979 року випуску, номерний знак ЖА 57-46 в розмірі 18603 грн. 75 коп. та ? частку витрат на поховання ОСОБА_3 в розмірі 868 грн.75 коп. В решті позову відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним та підлягає скасуванню в порядку ст.309 ЦПК України, внаслідок невідповідності висновків суду обставинам справи, неповним зясуванням обставин по справі, істотним порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, які регулюють правовідносини щодо предмета спору.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 02.12.2013 року помер ОСОБА_3, який був батьком позивача та чоловіком відповідача.

14.05.2016 року приватний нотаріус Малинського районного нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_4 видав на ім'я ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 3/8 частин трактора моделі ЮМЗ-6 (з урахуванням придбання ОСОБА_3 трактора під час шлюбу з ОСОБА_2 та обов'язкової частки останньої). Свідоцтва про право на спадщину на 1/8 частину трактора та на 1/2 частину про право власності на частку у спільному майні подружжя не видані. Вартість вказаного трактора, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом становила 49 610 грн.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 13 червня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 24 липня 2017 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, приватного нотаріуса Малинського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Згідно ухвали апеляційного суду Житомирської області від 14.05.2017 року видачі свідоцтва передувало проведення автотоварознавчої експертизи Житомирською торгово-промисловою палатою, згідно акту від 12 квітня 2016 року №В-852 середня ринкова вартість трактора на день складання акту становила 49 610 грн. з урахуванням НДС. Висновок виконаний без огляду транспортного засобу, оскільки замовник ОСОБА_1 надати його для огляду не змогла.

Відповідачка не надала суду належних та допустимих доказів про іншу вартість спірного трактора, ніж зазначена у свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 14.05.2016 року.

Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 30.05.2016 року, ОСОБА_2 визнала, що заволоділа трактором та реалізувала його, отримавши 2 960 грн.

Встановивши, що ОСОБА_2 реалізувала спірний трактор без згоди ОСОБА_1, як власника 3/8 частки, тому суд першої інстанції обгрунтовано стягнув з відповідачки на користь позивачки вартість 3/8 часток трактора ЮМЗ, 1979 року випуску в розмірі 18 603 грн. 75 коп.

Ухвалюючи рішення в цій частині, суд першої інстанції правильно не взяв до уваги копію накладної від 24.09.2015 року про здачу ОСОБА_2 металобрухту ( деталей с/х техніки) на суму 2 960 грн., оскільки вказаний документ не є належним та допустимим доказом на підтвердження здачі в якості металобрухту саме трактора, який входить до складу спадщини.

Частково задовольняючи позовні вимоги про стягнення витрат на поховання, суд першої інстанції, керуючись ст.1232 ЦК України, виходив з того, що відповідач як спадкоємиця першої черги майна спадкодавця ОСОБА_3 зобов'язана відшкодувати витрати, які були зроблені позивачем.

Проте повністю погодитися з таким висновком суду не можна.

Відповідно до ст.1232 ЦК України спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

Розмір витрат, понесених ОСОБА_1 на поховання ОСОБА_3 становить 1737 грн. 50 коп., а 1/ 2 частина 868 грн. 75 коп.

Згідно довідки Коростенського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №39/с-8 від 18.08.2017 року допомога на поховання ОСОБА_3 була виплачена ОСОБА_1, 06.12.2013 року в сумі 2282 грн. 06 коп.

Таким чином, втрати, які понесла ОСОБА_1 на поховання спадкодавця в сумі 1737 грн. 75 коп. повністю їй відшкодованні допомогою на поховання, яку вона отримала 06.12.2013 року.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні вимог про стягнення витрат на поховання.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 314, 316, 317, 319 9ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Малинського районного суду Житомирської області від 22 червня 2017 року в частині задоволення вимог про стягнення витрат на поховання скасувати, ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на поховання.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді