УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., ХоптиС.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 листопада 2016 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 15 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2016 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 8 липня 2011 року між публічним акціонерним товариством «Астра Банк» (далі - ПАТ «Астра Банк»), правонаступником якого воно є на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 2 грудня 2013 року, та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 27018, відповідно до умов якого останній отримав у кредит 80 910 грн зі сплатою 15,90 % річних, строком до 8 липня 2016 року.

Повернення кредитних коштів забезпечено договором поруки від 8 липня 2011 року № 27018/П, укладеним між ПАТ «Астра Банк» і ОСОБА_5

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов'язань розмір заборгованості станом на 19 липня 2016 року складає 122 971 грн 76 коп., із яких: тіло кредиту - 38 717 грн 88 коп., пеня - 77 797 грн 59 коп., відсотки - 6 456 грн 29 коп.

Ураховуючи наведене, банк просив стягнути солідарно з відповідачів зазначену суму кредитної заборгованості.

Заочним рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 листопада 2016 року позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено частково.

Відмовлено у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_5

Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором станом на 19 липня 2016 року у сумі 45 174 грн 17 коп., із яких: тіло кредиту - 38 717 грн 88 коп., відсотки - 6 456 грн 29 коп.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 15 лютого 2017 року заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 листопада 2016 року змінено в частині правового регулювання підстав відмови у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_5

Інша частина рішення не оскаржувалася.

У касаційній скарзі ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення його позову до ОСОБА_5 у повному обсязі.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_5, місцевий суд дійшов висновку про те, що законом не передбачена заміна кредитора у зобов'язанні без згоди поручителя, а також про те, що між сторонами відсутні договірні зобов'язання.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині правового регулювання підстав відмови, апеляційний суд, вірно застосувавши положення ч. 4 ст. 559 ЦПК України, надавши належну правову оцінку поданим сторонами доказам (ст. 212 ЦПК України), з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із того, що на момент пред'явлення банком позову (липень 2016 року) дія договору поруки вже була припинена, оскільки останній платіж по кредитному договору був здійснений у вересні 2014 року.

Колегія погоджується з таким висновком, який узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України у постанові від 29 березня 2017 року № 6-1996 цс 16, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують та зводяться до оцінки доказів, проте згідно зіст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Таким чином, встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суди із урахуванням встановлених обставин справи дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову до поручителя.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 листопада 2016 року в незміненій апеляційним судом частині та рішення апеляційного суду Запорізької області від 15 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіВ.І. Журавель
С.Ф. Хопта С.П. Штелик