Ухвала

іменем україни

13 вересня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євграфової Є.П., Кадєтової О.В., Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», заінтересована особа - ОСОБА_4, на дії, рішення, бездіяльність державного виконавця та начальника відділу державної виконавчої служби Врадіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу апеляційного суду Миколаївської областівід 15 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2016 року ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулось зі скаргою на дії, рішення, бездіяльність державного виконавця та начальника відділу державної виконавчої служби Врадіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального правління юстиції у Миколаївській області.

Заявник зазначав, що 03 листопада 2016 року Врадіївським районним судом Миколаївської області на підставі рішення апеляційного суду Миколаївської області від 28 травня 2015 року видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 на користь банку 243 грн 60 коп. судового збору.

08 листопада 2016 року банком подано заяву та виконавчий лист до державної виконавчої служби, на підставі яких державним виконавцем 10 листопада 2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

06 грудня 2016 року державний виконавець виніс повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання з посиланням на пропуск встановленого законом строку пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Начальником державної виконавчої служби, на думку заявника, не було вжито належних заходів щодо забезпечення контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішення суду.

Ухвалою Врадіївського районного суду Миколаївської області від 25 січня 2017 року визнано неправомірними дії державного виконавця Врадіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївської області Павленко А.В. щодо винесення 06 грудня 2016 року в межах виконавчого провадження № 52856983 про стягнення з ОСОБА_4 на користь АТ «Ощадбанк» судового збору в сумі 243 грн 60 коп., повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачеві без прийняття до виконання, в частині бездіяльності начальника Врадіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ІвановаВ.М. щодо відсутності здійснення та забезпечення контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішення апеляційного суду Миколаївської області від 28 травня 2015 року в справі № 474/1232/14-ц про стягнення з ОСОБА_4 на користь АТ «Ощадбанк» судового збору в розмірі 243 грн 60 коп.

Скасовано повідомлення державного виконавця Павленко А.В. про проведення виконавчого документа стягувачеві без прийняття до виконання від 06 грудня 2016 року, як незаконне та зобов'язано Врадіївський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області усунути порушення, шляхом прийняття до виконання виконавчого листа, виданого 03 листопада 2016 року Врадіївським районним судом Миколаївської області на підставі рішення апеляційного суду Миколаївської області від 28 травня 2015 року в справі № 474/1232/14-ц про стягнення з ОСОБА_4 на користь АТ «Ощадбанк» судового збору в розмірі 243 грн 60 коп. та відновлення за ним виконавчого провадження № 52856983.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської областівід 15 березня 2017 року ухвалу суду першої інстанції скасовано. Постановлено нову ухвалу, якою в задоволенні скарги відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ПАТ «Державний ощадний банк України» просить ухвалу апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, справу передати на новий апеляційний розгляд.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Апеляційний суд, відмовляючи в задоволенні скарги, зазначав, що на час набрання рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 28 травня 2015 року законної сили діяв Закон України «Про виконавче провадження» (Відомості Верховної Ради України, 1999 рік, № 24, ст. 207), пунктом 2 ч. 1 ст. 22 якого строк для пред'явлення виконавчого документа обмежувався одним роком.

Отже, на час видачі судом виконавчого листа за заявою ПАТ «Державний ощадний банк України», а саме: 03 листопада 2016 року, строк, визначений законом для пред'явлення його до виконання закінчився.

Та обставина, що у виданому 03 листопада 2016 року судом виконавчому листі визначено строк пред'явлення його до виконання - 28 травня 2018 року не має в даному випадку юридичного значення, оскільки строки, визначені законом, не можуть бути змінені судом. Суд лише за заявою стягувача може вирішити питання про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання (ст. 371 ЦПК України, ч. 6 ст. 12 Закону «Про виконавче провадження»).

Ураховуючи те, що Закон України «Про виконавче провадження» (Відомості Верховної Ради України, 2016 рік, № 30, ст. 542) набрав чинності 05 жовтня 2016 року, а виконавчий документ ПАТ «Державний ощадний банк України» до цього часу не видавався, у суду не було підстав для застосування до даних правовідносин, як ч. 1 ст. 12 про трирічний строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, так і п. 5 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень даного Закону.

За таких обставин державний виконавець правомірно, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону «Про виконавче провадження» виніс повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду, який правильно застосував норми матеріального права на підставі належним чином оцінених доказів, наданих сторонами (ст. 212 ЦПК України).

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити та залишити рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Миколаївської областівід 15 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є.П. Євграфова

О.В.Кадєтова

Г.І.Мостова