Справа №573/2512/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Свиргуненко Ю. М.
Номер провадження 22-ц/788/1443/17 Суддя-доповідач - Кононенко О. Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Кононенко О. Ю.,

суддів - Хвостика С. Г. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання - Новікової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Білопільського районного суду Сумської області від 28 грудня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до Сергіївської сільської ради Білопільського району Сумської області, третя особа - Білопільська районна державна нотаріальна контора Сумської області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и л а:

12 грудня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5

Свої вимоги мотивував тим, що в селі Миколаївка - Тернівська Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумського району проживала його одинока мати ОСОБА_5

За життя вона мала у власності земельну ділянку (пай) рілля НОМЕР_3, площею 4,44 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Сергіївської сільської ради, надану їй на підставі рішення VI сесії 23 скликання Сергіївської сільської ради. Право власності посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданим 17 травня 1999 року, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 149.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла і після смерті відкрилась спадщина на її майно, в тому числі на земельну ділянку (пай) рілля НОМЕР_3.

Він своєчасно не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у зв'язку із складним сімейним становищем, відсутністю коштів для оформлення спадщини. Звернувшись до Білопільської районної державної нотаріальної контори, з'ясувалось, що він пропустив строк для прийняття спадщини і не прийняв її у встановлений законом шестимісячний строк.

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 28 грудня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визначено ОСОБА_4 додатковий строк для прийняття спадщини після матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, тривалістю в три місяці з дня набрання чинності рішенням суду.

В апеляційній скарзі особа, яка не брала участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про його права та обов'язки, ОСОБА_3, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову.

При цьому зазначає, що суд першої інстанції не залучив його до участі у розгляді справи, предметом якої є визнання поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, хоча він теж є спадкоємцем померлої матері.

Крім того, суд не врахував те, що позивач не надав жодного доказу поважності пропуску строку для прийняття спадщини.

Сторони повідомлені про час і місце розгляду справи в установленому законом порядку, але в судове засідання не з'явились.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача, який є спадкоємцем після смерті матері, були поважні причини не подання заяви для прийняття спадщини.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5, яка була матір'ю ОСОБА_3 (а.с. 5-6).

Їй на праві власності належала земельна ділянка площею 4,4 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Сергіївської сільської ради Білопільського району Сумської області (а.с. 8).

З довідок Сергіївської сільської ради Білопільського району № № 216, 217 від 25 листопада 2016 року вбачається, що ОСОБА_5 постійно і на день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1. Заповіт виконавчим комітетом Сергіївської сільської ради не посвідчувався (а.с. 7).

За повідомленням Білопільської районної державної нотаріальної контори № 1920/01-16 від 20 грудня 2016 року спадкова справа після ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, не заводилась (а.с. 19).

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Як вбачається з свідоцтва про народження НОМЕР_2, наданого ОСОБА_3 до апеляційної скарги, останній є сином померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5, а тому є спадкоємцем першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР.

Таким чином, суд першої інстанції при ухваленні рішення, питання наявності у померлої ОСОБА_5 спадкоємців, крім позивача ОСОБА_4 не дослідив, а тому помилково не залучив ОСОБА_3, як спадкоємця до участі у розгляді вказаної цивільної справи, чим вирішив питання про його права та обов'язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 560, 561 ЦК УРСР, спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається також державною нотаріальною конторою при переході спадкового майна до держави (статті 534, 553, 555 цього Кодексу). Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

За ст. 550 ЦК УРСР, строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

В справі, що переглядається, спадкоємець ОСОБА_4 своєчасно спадщину не прийняв через відсутність коштів для її оформлення та у зв'язку зі складним сімейним становищем, тобто свідомо, за відсутності будь-яких перешкод не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття.

У справі, яка переглядається позивач, усупереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України, не довів наявність поважних причин пропуску ним строку подання заяви про прийняття спадщини. Відсутність у нього коштів для оформлення спадщини не позбавляло можливості своєчасно подати заяву про вступ до спадщини до нотаріальної контори. З заявою про прийняття спадщини позивач звернувся до приватного нотаріуса Білопільського районного нотаріального округу лише у 2016 році, тобто через 17 років з моменту її відкриття, а тому правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки відсутність коштів на оформлення спадщини та складне сімейне становище не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду, на підставі п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову позивачу у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з позивача на користь ОСОБА_3 підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 грн. за розгляд справи в апеляційному суді.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Білопільського районного суду Сумської області від 28 грудня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_4 у задоволенні заяви про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 704 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Рішення набрало законної сили з моменту його проголошення і з цього дня може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -