Провадження №6/522/318/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

судді -Тарасова А.В.,

за участю секретаря судового засідання -Бондаренко Т.М.,

розглянувши подання Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 24.04.2017 року звернувся головний державний виконавець Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, зазначаючи, що у відділі на виконанні знаходиться виконавчі листи, видані Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 суми заборгованості. Боржником самостійно рішення суду не виконано, тому при здійсненні виконавчих дій з примусового виконання було встановлено, що боржнику належить на підставі договору купівлі-продажу від 25.04.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за №2096, земельна ділянка площею 0,0167 га, яка розташована за адресою: Одеська область, с. Мізікевича, ж/м «Совіньйон», вул. Сонячна, 12, на якій розташований дачний будинок, однак зазначене майно не зареєстровано у встановленому законом порядку.

В судове засідання держаний виконавець не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив.

Дослідивши матеріали подання, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на виконанні у Приморському відділі державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області знаходиться виконавчий лист №2/1522/3509/11, виданий Приморським районним судом м. Одеси від 06.03.2012 року про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 суму боргу в розмірі 23020 євро, що за курсом НБУ на 01.02.2012 року складає 252462,64 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 500 грн. та витрати на ІТЗ в розмірі 120 грн., виконавчий лист №522/24198/15-ц, виданий Приморським районним судом м. Одеси від 10.11.2016 року про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 суми заборгованості в розмірі 87 866,03 грн. та виконавчий лист №522/12806/14-ц, виданий Приморським районним судом м. Одеси від 13.11.2014 року про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 заборгованості в розмірі 110 250,44 грн. та судові витрати в розмірі 428,40 грн.

Боржником самостійно рішення суду не виконано. В ході проведення виконавчих дій встановлено, що боржнику належить на підставі договору купівлі-продажу від 25.04.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за №2096, дачний будинок з господарчими будівлями та спорудами, що розташований в Одеській області, Овідіопольський район, с. Мізікевича, ж/м «Совіньйон», вул. Сонячна, буд. 12, загальною площею 99,3 кв. м., розташований на земельній ділянці площею 167 кв.м.

Право власності на нерухоме майно (дачний будинок з господарчими будівлями та спорудами) зареєстроване 26.04.2006 року Овідіопольським районним бюро технічної інвентаризації, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Згідно державного акту про право власності на земельну ділянку від 31.08.2006 року, за позивачем зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,0167 га, що розташована за адресою: Одеська область, с. Мізікевича, ж/м «Совіньйон», вул. Сонячна, 12. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №94.

Вирішуючи питання щодо належної реєстрації права власності за боржником, необхідно керуватись законодавством, чинним на час набуття ОСОБА_6 обєктів нерухомості.

Так, згідно ст. 125, 126 Земельного кодексу України ( в редакції станом на набуття права власності на земельну ділянку), право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 202 Земельного кодексу України, державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель. Державний реєстр земель складається з двох частин: а) книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок; б) Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку.

Згідно п. 5 Перехідних положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на час набуття права власності на земельну ділянку), до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об'єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації.

Таким чином, судом встановлено, що реєстрацію права власності на майно, що належить ОСОБА_6 проведено згідно з вимогами чинного на час придбання майна законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 Цивільного процесуального кодексу України, питання про звернення стягнення на належні боржнику від інших осіб грошові кошти, що знаходяться на рахунках цих осіб в установах банків та інших фінансових установах, а також про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Враховуючи викладене, державний виконавець не позбавлений права в позасудовому порядку звернути стягнення на вищезазначене нерухоме майно.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на обєкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Таким чином, звернення стягнення на нерухоме майно є крайнім заходом та можливе лише за встановлення відсутності у боржника коштів чи рухомого майна. Разом з тим, звертаючись до суду з поданням, державним виконавцем не надано жодних доказів, які б підтверджували вчинення останнім дій з виявлення належних боржнику грошових коштів чи рухомого майна та встановлення їх відсутності.

Враховуючи встановлені обставини, судом не встановлено підстав для вирішення питання в судовому порядку щодо звернення стягнення на належне боржнику нерухоме майно, а саме земельну ділянку з розташованим на ній дачним будинком.

Керуючись ст. 377 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції в Одеській області про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.В. Тарасов

05.09.2017