Справа № 580/1398/17
Номер провадження 2/580/625/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 вересня 2017 року Лебединський районний суд Сумської області
в складі: головуючого судді Стеценка В. А.,
при секретарі Радковської О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» , третя особа Печерський районний відділ Державної виконавчої служби міста Києва про захист прав споживача, визнання права власності на майно та зняття з нього арешту;
Позивач взяті на себе зобовязання виконав у повному обсязі та отримав увесь пакет документів, що дає можливість зняти з обліку транспортний засіб та оформити право власності на даний автомобіль, проте при зверненні до Регіонального сервісного центру МВС для переоформлення права власності на предмет лізингу, йому було відмовлено на підставі того, що на вищевказаний транспортний засіб накладено арешт, відповідно до постанови Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва.
Позивач вважає, що його права порушуються, оскільки він у законний спосіб набув автомобіль, увесь цей час ним користується і він фактично являється його власністю та лише юридично перебуває у праві власності ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО».
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися.
Позивач в адресованій суду заяві просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи.
Представник відповідача та представник третьої особи про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, але в судове засідання не зявилися і причину своєї неявки суду не повідомили.
Згідно вимог ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене, суд вважає можливим провести по справі заочний розгляд.
Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні було встановлено наступне.
29.12.2015 року між ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» (лізингодавець) та ОСОБА_1 (лізингоодержувач) було укладено договір фінансового лізингу № 001566 (а.с. 7-18).
Згідно п.1.3 вказаного договору лізингодавець взяв на себе обовязок придбати предмет лізингу у власність та передати предмет лізингу у користування лізингоодержувача на строк та на умовах, передбачених цим договором. Лізингоодержувач користується предметом лізингу на умовах даного договору фінансового лізингу та згідно з положеннями чинного законодавства.
Пунктом 3.4.7 зазначеного договору визначено, що лізингоодержувач має право набути право власності на предмет лізингу в порядку, передбаченому цим договором та чинним законодавством України.
Відповідно до п. 11.2. договору лізингоодержувач під час дії цього договору, при обовязковій умові сплаті в повному обсязі заборгованості за лізинговими платежами за умовами даного договору, сплати можливих штрафних санкцій та відшкодування збитків (що підтверджується підписанням сторонами акту звірки взаєморозрахунків) має право придбати у власність (викупити) предмет лізингу по його залишковій вартості за окремо укладеним договором купівлі-продажу.
24.01.2017 року актом приймання передачі товару ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» та ОСОБА_1 підтвердили, що відповідно до умов укладеного між ними договору фінансового лізингу № 001566 від 25.12.2015 року лізингодавець надав, а лізингоодержувач отримав послуги в повному обсязі по передачі предмета договору у власність.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про фінансовий лізинг» якщо сторони договору лізингу уклали договір купівлі-продажу предмета лізингу, то право власності на предмет лізингу переходить до лізингоодержувача в разі та з моменту сплати ним визначеної договором ціни, якщо договором не передбачене інше.
Незважаючи на це, позивач не може зареєструвати своє право у відповідних реєструючи органах, оскільки Печерським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва на вищевказане рухоме майно накладено арешт, що вбачається з витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (а.с. 27-30).
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності надувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувачу (сублізингоодержувачу) забезпечується захист його прав на предмет лізингу нарівні із захистом, встановленим законодавством щодо захисту прав власника.
Згідно зі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.
Відповідно до вимог ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
У відповідності зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
У відповідності зі ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
В частині позовних вимог про зняття арешту з транспортного засобу суд приймає до уваги те, що арештоване майно на час накладення арешту фактично не належало боржникові - ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО», а лише юридично було оформлене на дану особа, що підтверджується зібраними по справі доказами, суд приходить до висновку про обґрунтованість вказаних вимог ОСОБА_1 та про їх задоволення.
Тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 10, 15, 30, 60, 209, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 220, 392 ЦК України;
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні підчас проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Стеценко В. А.