Справа № 299/2249/13-ц
У Х В А Л А

Іменем України

11 вересня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів КОЖУХ О.А., ФАЗИКОШ Г.В.

при секретарі СОЧЦІ І.І.

за участю прокурора Дорошевича Р.Р. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді апеляційну скаргу ОСОБА_1, від імені та в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_2, на ухвалу Виноградівського районного суду від 8 червня 2017 року про задоволення подання старшого державного виконавця Виноградівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатської області ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон, -

встановила:

ОСОБА_1, від імені та в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_2, оскаржив ухвалу Виноградівського районного суду від 08.06.2017, якою задоволено подання ст. держвиконавця Виноградівського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатської області ОСОБА_3 про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон і постановлено: встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, до виконання боргових зобовязань, покладених на нього рішенням суду, без вилучення паспорта. На думку апелянта, ухвала не відповідає вимогам закону, оскільки справу було передано на розгляд судді Левку Т.Ю. із порушенням вимог ст. 11-1 ЦПК України як таку, що підлягає передачі раніше визначеному складу суду, тоді як підстав для цього не було. Крім того, суд не перевірив повноваження держвиконавця ОСОБА_3, який звернувся із поданням, а також задовольнив подання, яке не було обґрунтованим і доведеним щодо ухилення боржника від виконання зобовязань. Просить ухвалу скасувати, у поданні держвиконавця відмовити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора Дорошевича Р.Р., який апеляцію не визнав, розглянувши відповідно до ст. 305 ч. 2 ЦПК України справу у відсутність інших учасників процесу, обговоривши доводи учасників процесу, перевіривши матеріали справи, суд приходить до такого.

08.08.2017 держвиконавець Виноградівського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням, погодженим із начальником Виноградівського РВ ДВС ОСОБА_4, про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон до виконання зобовязань, покладених на нього виконавчим документом, без вилучення паспорта (а.с. 70-76). Подання мотивувалося тим, що на виконанні у органі ДВС перебуває виконавче провадження № 39722279 із примусового виконання виконавчого листа № 299/2249/13-ц, виданого 06.09.2013 Виноградівським районним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави в особі Ратнівського міжрайонного водного господарства 179355,00 грн грошових коштів у відшкодування шкоди, завданої злочином. Про наявність заборгованості ОСОБА_1 відомо, копії відповідних постанов були направлені боржнику для виконання, держвиконавцем вживалися всі можливі заходи, спрямовані на виконання документа про стягнення коштів, що підтверджується доданими до подання матеріалами, однак це результату не дало. Держвиконавець неодноразово звертався до суду з поданням про встановлення боржнику тимчасового обмеження у праві виїзду, у чому з різних причин суд відмовляв. Попри вжиття держвиконавцем відповідних заходів судове рішення боржником не виконано, боржник ухиляється від виконання зобовязань. Посилаючись на ці обставини, на право ставити питання про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, держвиконавець просив встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянину України ОСОБА_1, без вилучення паспорта, до виконання зобовязань, покладених виконавчим документом.

Документи, що свідчать про наявність виконавчого провадження, про вжиття держвиконавцем заходів, спрямованих на виконання судового рішення, про звернення до суду, які раніше мали місце, наявні в справі.

Право держвиконавця ставити перед судом питання про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобовязань за судовим рішенням випливає з положень ст. 18 ч. 3 п. 19 та інших норм Закону України «Про виконавче провадження». Питання про встановлення такого тимчасового обмеження вирішується судом за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби (ст. 377-1 ЦПК України).

ЦПК України із метою забезпечення дотримання в цивільному судочинстві принципів обєктивності, безсторонності та неупередженості суду встановлений порядок розподілу справ, відповідно до якого позовні заяви, скарги, подання та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, у порядку їх надходження підлягають обовязковій реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду…; визначення судді… для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних документів за принципом вірогідності…; порядок функціонування автоматизованої системи документообігу суду… визначається Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, що затверджується Радою суддів України за погодженням з Державною судовою адміністрацією України (ст. 11-1 ч.ч. 1, 2, 3, 6 ЦПК України).

Відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 № 30 (у редакції, затвердженій рішенням Ради суддів України від 02.04.2015 № 25 (із наступними змінами)), погодженого наказом ДСА України від 02.04.2015 № 45 (Положення про АСДС) (посилання в мережі Internet: http://court.gov.ua/sudova-vlada/969076/polozhenniapasds):

визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою шляхом, зокрема, автоматизованого розподілу судових справ під час реєстрації відповідної судової справи; розподілу судових справ шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі судді; збори суддів відповідного суду мають право визначати особливості автоматизованого розподілу судових справ у випадках, прямо передбачених Положенням про АСДС (п. 2.3.2.);

раніше визначеному в судовій справі головуючому судді передаються, зокрема, судові справи, за якими надійшли заяви (клопотання), повязані із виконанням судових рішень, передбачені статтями 368373, 378 ЦПК України (п. 2.3.44. абз. 8).

Засади використання автоматизованої системи документообігу суду, затверджені зборами суддів Виноградівського районного суду (протокол від 06.10.2015 № 24) зі змінами (протокол від 14.11.2016 № 15) (посилання в мережі Internet: http://vn.zk.court.gov.ua/sud0703//zasadu/risenja, http://vn.zk.court.gov.ua/sud0703//zasadu/protokol15) , містять аналогічні положення (п. 7.1. Засад).

Отже, розподіл справи щодо встановлення обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобовязань за судовим рішенням (ст. 377-1 ЦПК України) шляхом її передачі раніше визначеному в судовій справі головуючому судді, зокрема, судді, який постановив рішення, що виконується, не передбачений, у переліку статей ЦПК України, відповідно до яких розглядаються конкретно визначені справи, стаття 377-1 відсутня. Тож відповідного винятку із загальних правил розподілу судової справи немає.

Суддя не може брати участі в розгляді справи, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений ч. 3 ст. 11-1 цього ЦПК України, у цьому випадку суддя зобовязаний заявити самовідвід або йому може бути заявлений відвід особою, яка бере участь у справі (ст. 20 ч. 1 п. 5, ст. 23 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що рішення в ній щодо стягнення з боржника коштів ухвалив 26.07.2013 Виноградівський районний суд у складі судді Левка Т.Ю. (а.с. 19-21). У подальшому подання держвиконавців про встановлення ОСОБА_1 обмеження у праві виїзду за межі України до виконання зобовязань за вказаним судовим рішенням розглядалися різними суддями Виноградівського районного суду, в т.ч., суддею Левком Т.Ю., справа розподілялася на загальних підставах (а.с. 42-43, 55-56, 65, 68-69), проте, подання, яке є предметом даного судового розгляду, було розподілене судді Левку Т.Ю. 08.06.2017 за протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду (а.с. 118).

У силу положень частини 2 статті 377-1 ЦПК України, суд негайно розглядає подання державного виконавця без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця. Подання було розглянуто в день розподілу справи 08.06.2017 без виклику і участі держвиконавця, боржника, інших заінтересованих осіб (а.с. 119-121). Відтак, сторона боржника, інші учасники процесу обєктивно були позбавлені можливості заявити відвід судді з наведених підстав, а самовідвід суддя на заявляв.

За таких умов, справа була розподілена і вирішена із порушенням установленого цивільним процесуальним законом порядку. Нормами ЦПК України не передбачено права розгляду апеляційним судом по суті питання, що вирішується судом першої інстанції ухвалою, якщо був порушений порядок вирішення відповідного питання, в т.ч., був порушений порядок розподілу справи, не вирішувалося питання про самовідвід (відвід) судді або порядок вирішення такого питання був порушений. Натомість такі обставини є підставою для скасування ухвали суду та передачі питання на новий розгляд (ст. 312 ч. 1 п. 3 ЦПК України). Оскільки саме порушення порядку визначення складу суду першої інстанції є доводом апеляційної скарги боржника, який знайшов своє підтвердження, апеляцію слід із наведеної підстави задовольнити частково, ухвалу скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції. Інші доводи апеляції наразі не підлягають оцінці по суті.

Керуючись ст. 312 ч. 1 п. 3, ст.ст. 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, ухвалу Виноградівського районного суду від 8 червня 2017 року скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді