Справа №597/800/17
Провадження №2-о/597/63/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" серпня 2017 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі головуючого Дудяка С.В.

з участю секретаря Богдана В.М.

заявниці ОСОБА_1

заінтересованих осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про надання права на шлюб,

в с т а н о в и в:

В заяві та в судовому засіданні заявниця просить надати їй право на шлюб в органах РАЦСу з ОСОБА_2, оскільки вона на даний час не досягла шлюбного віку, але від спільного проживання з останнім вагітна і укладення шлюбу відповідає її інтересам та інтересам майбутньої дитини.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні просить заяву задоволити і надати заявниці дозвіл на шлюб із ним, оскільки він являється батьком майбутньої дитини.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судовому засіданні просить суд заяву її дочки задоволити, заперечень проти укладення шлюбу дочки з ОСОБА_2 в неї немає.

Представник заінтересованої особи - Заліщицького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції Тернопільської області в судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причини неявки, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення заявниці, заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява не підлягає до задоволення, виходячи із наступного:

відповідно до паспорта громадянина України, серії НЮ 371819 виданого 20.11.2015 року на ім'я ОСОБА_1, заявниця ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто на даний час їй 17 років.

Згідно довідки №133 виданої 19.07.2017 року Заліщицькою ЦКРЛ заявниця ОСОБА_1 перебуває на обліку в жіночій консультації в зв'язку з вагітністю, термін якої складає 30 тижнів.

Право на шлюб чоловіка та жінки, які досягли шлюбного віку, закріплено у статті 12 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами внесеними Протоколом №11, зокрема, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім'ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права.

Шлюбний вік для чоловіків і жінок, відповідно до ст.22 ч.1 Сімейного Кодексу України встановлюється у вісімнадцять років.

Згідно ст.23 ч.2 Сімейного Кодексу України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам.

Отже, згідно закону право на шлюб виникає для чоловіків та жінок у вісімнадцять років, а за рішенням суду таке право може бути надане особі, яка досягла шістнадцяти років, однак якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам.

Заявниця та заінтересовані особи в судовому засіданні пояснили, що вінчання в церковному храмі заявниці та ОСОБА_2 відбулось 03.06.2017 року, про що також свідчить свідоцтво про вінчання, також вже відбулось святкування їх весілля.

Тобто, як випливає з вищевказаних пояснень, заявниця з ОСОБА_2 фактично проживають як сім'я, однак без реєстрації шлюбу, оскільки ОСОБА_1 не досягла шлюбного віку, тому обставин для зменшення його заявниці, які б відповідали її інтересам суд не вбачає.

Крім цього, заявниця пояснила, що метою її звернення до суду з даною заявою являється виключно те, щоб при народженні дитини вона отримала прізвище батька - Виклюк, що неможливо, як стверджує заявниця, без укладення шлюбу в органах РАЦСу з ОСОБА_2

Суд дане твердження заявниці вважає хибним з огляду на положення ст.ст.125, 126 Сімейного кодексу України.

Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини (ст.125 ч.2 п.1 СК України).

Відповідно до ст.126 ч.1 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Тому, з огляду та з врахуванням вищевикладеного, суд не вбачає перешкод для заявниці у реєстрації майбутньої дитини та визначення її походження від батька.

А, тому, суд вважає, що підстави для надання заявниці права на шлюб із ОСОБА_2 відсутні, та обставина, що ОСОБА_1 є вагітною не є підставою для надання їй права на шлюб, оскільки судом встановлено, що заявниця з ОСОБА_2 проживають однією сім'єю, тому їх дитина народиться в повній сім'ї, а обставина, що зі слів заявниці в неї будуть перешкоди при реєстрації дитини та визначення її походження від батька не заслуговує на увагу з огляду на викладене вище, тому в задоволенні даної заяви слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 214, 215, 234, 235 ЦПК України, ст.22, 23, 125, 126 СК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про надання їй права на шлюб з ОСОБА_2 відмовити повністю.

На рішення може бути подано апеляцію, яка подається апеляційному суду Тернопільської області через Заліщицький районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя

ОСОБА_4