Справа № 347/976/16
Провадження № 22-ц/779/1049/2017
Головуючий у 1 інстанції Бельмега М.В.
Суддя-доповідач Ясеновенко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Василишин Л.В., Пнівчук О.В.,

секретаря Капущак С.В.,

з участю ОСОБА_1 та представника позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ПТ «Ломбард «Довіра» ОСОБА_2 і компанія» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління патрульної поліції у Івано-Франківській області, про звернення стягнення на предмет застави за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Косівського районного суду від 16 серпня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

13.06.2016 року ПТ «Ломбард «Довіра» ОСОБА_2 і компанія» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління патрульної поліції у Івано-Франківській області, про звернення стягнення на предмет застави.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у звязку з неналежним виконанням ОСОБА_3 зобовязань по кредитному договору № ЦВД від 23.07.2013 року, укладеному між ПТ «Ломбард «Довіра» ОСОБА_6 і компанія» (після внесення змін до установчих документів ПТ «Ломбард «Довіра» ОСОБА_2 і компанія») та ОСОБА_3 на суму 30000 грн. з кінцевим терміном повернення згідно додатків до договору від 23.08.2013 року, 24.09.2013 року, 23.10.2013 року та 28.11.2013 року, який був продовжений до 28.12.2013 року, утворилась заборгованість, яка станом на 17.09.2014 року становила 95707,44 грн.

Оскільки ОСОБА_3 не виконав взяті на себе зобовязання по договору кредиту, позивач просив звернути стягнення на предмет застави: автомобіль марки Renault Kangoo, 2006 року випуску, номер шасі VF1FC1FAF35819227, реєстраційний номер НОМЕР_1 шляхом вилучення його в кого б він не знаходився та передати у володіння ПТ «Ломбард «Довіра» ОСОБА_2 і компанія» з наданням права реалізації предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з будь-якими третіми особами від імені відповідача, з наданням повноважень зняття автомобіля з обліку та виготовлення дублікатів свідоцтва про державну реєстрацію.

Заочним рішенням Косівського районного суду від 16 серпня 2016 року позов задоволено.

Постановлено стягнути в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором ЦВД від 23 липня 2013 року предмет застави: автомобіль марки RENAULT KANGOO, 2006 року випуску, номер шасі (кузова рами) VF1FC1FAF35819227, колір - жовтий, реєстраційний номер НОМЕР_2, вилучити предмет застави в кого б він не знаходився та передати у володіння ПТ «Ломбард «Довіра» ОСОБА_2 і компанія» шляхом опису з наданням ПТ «Ломбард «Довіра» ОСОБА_2 і компанія» права реалізації предмета застави автомобіля марки RENAULT KANGOO, 2006 року випуску, номер шасі (кузова рами) VF1FC1FAF35819227, колір - жовтий, реєстраційний номер НОМЕР_2 шляхом укладення договору купівлі-продажу з будь-якими третіми особами від імені відповідача, з наданням повноважень зняття автомобіля з обліку та виготовлення дублікатів свідоцтва про державну реєстрацію.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПТ «Ломбард «Довіра» ОСОБА_2 і компанія» судовий збір у розмірі по 478,54 грн. з кожного.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на незаконність рішення суду.

Апелянт вказує на те, що він не брав участі у розгляді справи, хоча рішення суду стосується його прав, враховуючи те, що на підставі свідоцтва про право власності СХО №848420 від 25.11.2016 року ТСЦ 0544 йому на праві власності належить автомобіль НОМЕР_3.

ОСОБА_1 зазначає, що на підставі рішення Косівського районного суду від 16.08.2016 року постановою головного державного виконавця Івано-Франківського МВ ДВС від 28.12.2016 року було відкрито виконавче провадження, а 27.04.2017 року державним виконавцем Тульчинського РВ ДВС ГУЮ у Вінницькій області було проведено опис, арешт і вилучення належного йому автомобіля та свідоцтва про право власності на нього.

Також апелянт вказує на те, що суд першої інстанції не перевірив того, хто на час розгляду справи був власником транспортного засобу. Як йому відомо, на той час жоден з відповідачів по справі ніякого відношення до автомобіля не мав, власником останнього була зовсім інша особа, а тому суд фактично вирішив питання про права і обовязки осіб, які не були залучені до участі у справі.

Крім того, апелянт зазначає, що зі змісту рішення суду першої інстанції вбачається, що договір застави транспортного засобу не був нотаріально посвідчений, а тому відповідно до ст. 14 ЗУ «Про заставу» такий договір є недійсним з моменту його укладення.

Просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з мотивів, наведених в ній.

Представник ПТ «Ломбард «Довіра» ОСОБА_2 і компанія» апеляційну скаргу не визнала.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та представника ПТ «Ломбард «Довіра» ОСОБА_2 і компанія», дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 23.07.2013 року між ОСОБА_3 та ПТ «Ломбард «Довіра» ОСОБА_6 і компанія» (після внесення змін до установчих документів ПТ «Ломбард «Довіра» ОСОБА_2 і компанія») було укладено договір кредиту № ЦВД на суму 30000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом з розрахунку 0,4 % в день, а у разі невиконання зобовязань також додатково 0,2 % за кожен день прострочення. (а.с.8)

В подальшому додатками до договору від 23 серпня 2013 року, 24 вересня 2013 року, 23 жовтня 2013 року та 28 листопада 2013 року, строк повернення кредиту був продовжений сторонами. Кінцевою датою повернення кредиту встановлено 28 грудня 2013 року .

Для забезпечення виконання кредитних зобовязань ОСОБА_4, яка діяла на підставі довіреності від ОСОБА_5, та повним товариством «Ломбард «Довіра» ОСОБА_6 і компанія» було укладено договір застави транспортного засобу, яким за згодою сторін предмет застави автомобіль марки RENAULT, моделі KANGOO, 2006 року випуску, номер шасі (кузова рами) VF1FC1FAF35819227, колір жовтий, реєстраційний номер НОМЕР_2 був оцінений у 44000 гривень (а.с.9-11, 12, 13).

Встановлено, що ОСОБА_3 належним чином не виконував взяті на себе зобовязання по договору кредиту, в результаті чого утворилась заборгованість, яка за розрахунком позивача станом на 15.08.2016 року становила 95520 грн.

При таких обставинах справи суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Посилання ОСОБА_1 у апеляційній скарзі на те, що ухваленим у справі рішенням порушені його права, оскільки він є власником автомобіля, який вилучено як предмет застави в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту, не заслуговують на увагу, оскільки згідно поданої апелянтом до скарги копії облікової картки №106608897 право власності ОСОБА_1 на автомобіль RENAULT, моделі KANGOO, 2006 року випуску, номер шасі (кузова рами) VF1FC1FAF35819227, колір жовтий зареєстровано 25.11.2016 року на підставі договору купівлі-продажу.(а.с.204)

Враховуючи те, що станом на 16.08.2016 року, тобто на момент ухвалення рішення суду першої інстанції, ОСОБА_1 не був власником спірного транспортного засобу, немає підстав вважати, що рішенням суду про вилучення предмета застави на погашення заборгованості за договором кредиту порушені права апелянта.

Безпідставними є і доводи апелянта про те, що договір застави не був нотаріально посвідчений, а тому відповідно до ст. 14 ЗУ «Про заставу» такий договір є недійсним з моменту його укладення, оскільки в матеріалах справи міститься копія Договору застави від 23.07.2013 року та копія Договору про внесення змін до Договору застави від 28.11.2013 року, і останні посвідчені приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу в установленому законом порядку.(а.с.9-12)

Крім того, спірний автомобіль був зареєстрований 16.05.2014 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна і підставою обтяження зазначено договір застави транспортного засобу від 23.07.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_7

Враховуючи вищенаведене, підстав для скасування рішення суду немає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Косівського районного суду від 16 серпня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча Л.В. Ясеновенко

Судді: Л.В. Василишин

ОСОБА_8