1Справа № 0818/8950/2012 4-с/335/60/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення скарги без розгляду

13 вересня 2017 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Шалагінова А.В., ознайомившись з матеріалами скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 щодо визначення вартості майна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 щодо визначення вартості майна.

Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, доходжу висновку, що дану скаргу слід залишити без розгляду з таких підстав.

Відповідно до статті 385 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

За розясненнями, наданими у пункті 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 7 лютого 2014 р. № 6, суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 - оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стаття 58 - оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна (Закону про виконавче провадження), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 385 ЦПК.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Частиною пятою статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

За змістом скарги, оцінка майна боржника ОСОБА_1 була проведена 22 травня 2017 р. До відділу ДВС звіт про оцінку був поданий 19 червня 2017 р. Повідомлення про результати оцінки майна заявнику було відправлено 20 червня 2017 р., але отримано боржником не було. Представник заявника ознайомився із виконавчим провадженням 12 вересня 2017 р., після чого ОСОБА_1 дізналася про оцінку майна. Скаргу до суду представник боржника подав 13 вересня 2017 р. У скарзі зазначив клопотання про поновлення строку на оскарження з наведених вище причин.

В цей же час, клопотання про поновлення строку на оскарження не може бути визнано судом обґрунтованим, оскільки представником боржника не надано до скарги жодних доказів вказаних обставин.

Зокрема, зазначаючи про не отримання боржником повідомлення про результати оцінки майна, представник боржника, який попередньо ознайомився із матеріалами виконавчого провадження, не додав до скарги копії такого повідомлення, а також копії конверту, який було повернуто державному виконавцеві через не отримання його боржником. Крім того, частина пята статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» прямо наголошує на тому, що сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

У скарзі представник заявника не посилається на ті обставини, що державним виконавцем було спрямовано повідомлення за іншою адресою, ніж зазначена у виконавчому документі, або до іншого місця фактичного проживання чи перебування боржника, ніж та, що достовірно встановлене виконавцем. Більше того, адреса боржника, яка зазначена у скарзі, повністю відповідає адресі, яка вказана у долученій до скарги копії виконавчого листа, що виключає можливість направлення державним виконавцем такого повідомлення на іншу адресу, ніж та, що вказана у цьому виконавчому документі.

Крім того, зазначаючи про ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження представником боржника лише 12 вересня 2017 р., представник не долучив до скарги жодного доказу такої обставини. Також, відсутні дані, які б посвідчували, що боржник самостійно не ознайомлювалася раніше з матеріалами виконавчого провадження.

Також, слід зауважити, що в силу вимог частини другої статті 385 ЦПК України пропущений строк для подання скарги може бути поновлено судом лише з поважних причин.

Причини, про які вказує представник заявника у скарзі, а саме не отримання повідомлення боржником про результати оцінки майна, ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження 12 вересня 2017 р., не можуть бути визнані судом поважними, оскільки із самої скарги випливає, що державним виконавцем було спрямовано таке повідомлення боржнику, а боржник та її представник не позбавлялися права ознайомитися із виконавчим провадженням у будь-який час (виконавче провадження було відкрито 15 січня 2016 р., тобто більше за півтора року тому. Оцінювача було призначено ще 26 лютого 2016 р.).

Зазначені обставини не можуть бути усунуті в ході судового розгляду скарги, оскільки питання про прийняття скарги до розгляду може бути вирішене лише після зясування можливості поновлення строку звернення з такою скаргою до суду.

Підсумовуючи викладене, клопотання представника заявника про поновлення строку на оскарження не підлягає задоволенню, а тому скаргу ОСОБА_1 слід залишити без розгляду, розяснивши останній право на повторне звернення до суду на загальних підставах із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення до суду та доказів наявності таких причин.

Керуючись ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 210, 385 ЦПК України, п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 7 лютого 2014 р. № 6, суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 щодо визначення вартості майна залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.В. Шалагінова