З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
11 вересня 2017 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого - судді Сидоренко І.О.,
при секретарі - Рудь Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Слов'янського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
До Слов'янського міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Дана позовна заява мотивована тим, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1, яка була нею придбана 20.03.2017 року. В даній квартирі на даний момент зареєстровані бабуся позивача ОСОБА_3 та відповідач по справі, який фактично не проживає в спірній квартирі, ОСОБА_2
Рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням необхідне для зняття відповідача з реєстрації та для подальшого розпорядження своїми правами щодо спірної квартири.

У зв'язку з чим просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 Донецької області.

У судове засідання позивач, ОСОБА_1, та її представник, ОСОБА_4, не з'явилися, однак до суду надали заяви, в яких просили справу слухати за їх відсутності, позовні вимоги задовольнити. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача та її представника, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України.

Відповідач, ОСОБА_2, в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в зв'язку з чим суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом Миколаївської державної нотаріальної контори Донецької області 20.03.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №131, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.03.2017 року.

Відповідно до довідки відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Миколаївської міської ради від 31.07.2017 року, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. Крім нього за вказаною адресою зареєстрована ОСОБА_3

Згідно з актом від 21.07.2017 року, складеним депутатом Миколаївської міської ради ОСОБА_5, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, але в зазначеній квартирі фактично не проживає з 2014 року по теперішній час.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 Цивільного Кодексу України зазначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1, тому має право вільно розпоряджатися належною їй власністю.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В судовому засіданні встановлено, що в спірній квартирі, власником якої є ОСОБА_1, зареєстрований відповідач ОСОБА_2, який фактично за цією адресою не проживає з 2014 року. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не з'явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову щодо визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн., що підтверджено відповідним платіжним дорученням.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 84, 88, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 150 ЖК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, /РНОКПП відсутній, боржник у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків не зареєстрований/, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2, судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду І.О. Сидоренко