Провадження №2/522/3957/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕН Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Бойчука А. Ю.

при секретарі - Іскрич В. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Об'єднання співвласників «Сімекс» багатоквартирних будинків АДРЕСА_3 Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Одеській області, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_4 про усунення порушень прав співвласників неподільного майна житлового будинку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду із позовом, який в подальшому неодноразово уточнювався та, за останніми вимогами, просили суд:

усунути порушення прав позивачів - співвласників неподільного майна житлового будинку АДРЕСА_1, шляхом визнання незаконними із скасуванням:

розпорядження від 16.11.2011 за №1010 Приморської районної адміністрації Одеської міської ради «Про надання громадянці ОСОБА_5 дозволу на отримання містобудівних умов й обмежень з реконструкції квартири АДРЕСА_1 з улаштуванням внутрішнього перепланування в існуючих габаритах, з розширенням за рахунок улаштування другого рівня квартири над вказаною квартирою з пристосуванням їх під житлову квартиру»;

містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки АДРЕСА_4, затверджені 25.11.2011 в.о.начальникам Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради В.І.Колокольниковим;

реєстрацію від 29.11.2011 за №ОД 2 декларації на початок будівельних робіт з реконструкції ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_1 з улаштуванням внутрішнього перепланування в існуючих габаритах, з розширенням за рахунок улаштування другого рівня квартири над вказаною квартирою з пристосуванням їх під житлову квартиру, яка проведена Інспекцією Державного архітектурно- будівельного контролю в Одеській області;

реєстрацію від 11.06.2012 за №ОД0 декларації ОСОБА_5 про готовність об'єкта до експлуатації, яка проведена Інспекцією Державного архітектурно- будівельного контролю в Одеській області;

свідоцтво про право власності на квартиру НОМЕР_2, яке 18.07.2012 видано ОСОБА_5 виконавчим комітетом Одеської міської ради, у якому посвідчено, що об'єкт, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 в цілому, дійсно належить гр. ОСОБА_5, на праві приватній власності. Об'єкт в цілому складається з приміщень, загальною площею 385,5 кв.м, житловою площею 185,2 кв.м, відображених у технічному паспорті від 28.05.2012р. Свідоцтво видане на підставі декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої інспекцією ДАБК в Одеській області від 11.06.2012 № ОДІ НОМЕР_1; замість свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради народних депутатів від 22.02.1999р. №063/99, зареєстрованого ОМБТІ та БОН від 04.03.1999р., під №3257-стор. 114-кн. 120доп.;

державну реєстрацію прав ОСОБА_5, реєстраційний номер 37390343, на квартиру АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності /НОМЕР_3/ 18.07.2012 виконавчого комітету Одеської міської ради, яка проведена 16.08.2012 Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості».

При цьому посилаючись на те, що позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 є власниками квартир в -багатоквартирному будинку АДРЕСА_1

В 2008 році, відповідач ОСОБА_5, якій на праві власності належала квартира НОМЕР_2 загальною площею 189, 5 кв. м на восьмому поверсі будинку АДРЕСА_1 вирішила здійснити реконструкцію власного житла із збільшенням площі та габаритів.

При цьому, другий рівень (мансарду) планувалося забудувати за межами квартири НОМЕР_2, а саме безпосередньо на даху багатоквартирного будинку №3, що є зміною проекту будинку із підвищенням його поверховості, та потягло в подальшому вилучення у позивачів спільної сумісної власності (даху) без компенсації її вартості.

Дах багатоквартирного будинку відноситься до його конструктивних елементів, та згідно ст.1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» є неподільним майном.

Однак, як зазначають позивачі, ОСОБА_5 не отримувала згоду співвласників на будівництво мансарди, а увійшла у змову з власником квартири НОМЕР_2 будинку НОМЕР_2 - ОСОБА_7 обраним Головою Правління ОСББ «СІМЕКС», який одно особисто розпорядився спільним майном позивачів.

27.04.2007, ОСОБА_7, за відсутності необхідних повноважень, надав ОСОБА_5 письмову згоду (лист-погодження) із неправдивою інформацією, що нібито «Правління Об'єднання співвласників багатоквартирних будинків «СІМЕКС» не заперечує проти проведення реконструкції з надбудовою мансардного поверху квартири АДРЕСА_5 Власником вказаної квартири є пані ОСОБА_5.».

Також зазначають, що Правління об'єднання не розглядало питання щодо реконструкції квартири ОСОБА_5

20.09.2011, ОСОБА_7 видав ОСОБА_5 письмову згоду (лист-погодження), в якій зазначив, що нібито «Згідно з рішенням зборів мешканців будинку АДРЕСА_5 які є членами Об'єднання співвласників багатоквартирних будинків «Сімекс», погоджується проведення реконструкції НОМЕР_4 із збільшенням площі і габаритів згідно з проектом, розробленим НПЦ «Екострой».

Отже, 20.09.2011 та раніше, збори мешканців будинку АДРЕСА_6 із збільшенням площі і габаритів, - не провадились.

Про вказані порушення позивачі дізналися 12.06.2014, в зв'язку із розглядом Приморським районним судом м. Одеси цивільної справи №522/13199/13-ц.

16.11.2011, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради видала розпорядження за №1010 «Про надання громадянці ОСОБА_5 дозволу на отримання містобудівних умов й обмежень з реконструкції квартири АДРЕСА_5, з улаштуванням внутрішнього перепланування в існуючих габаритах, з розширенням за рахунок улаштування другого рівня квартири над вказаною квартирою з пристосуванням їх під житлову квартиру»;

25.11.2011, в.о.начальника Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради В.І.Колокольников, затвердив містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки АДРЕСА_4, в яких зазначив намір забудови: реконструкція квартири НОМЕР_2, розташованої на 8-ому поверсі 8-поверхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_6, з улаштуванням внутрішнього перепланування в існуючих габаритах, з розширенням за рахунок улаштування другого рівня квартири над вказаною квартирою з пристосуванням їх під житлову квартиру;

Також, відповідачем ОСОБА_5 із використанням листів-погоджень від 27.04.2007 і 20.09.2011, без згоди співвласників житлового комплексу будинків АДРЕСА_6: внесено зміни у загальні інженерні комунікації з водо, тепло, газопостачання житлоого комплексу; до дахової газової котельні, яка обслуговує житловий комплекс, прибудовані житлові приміщення квартири НОМЕР_2; до 8-і поверхового будинку №3 добудовано 9-й поверх у вигляді мансарди (другого рівня) квартири НОМЕР_2; конструкції даху будинку №3 перенесені всередину квартири НОМЕР_2; квартира НОМЕР_2 збільшена в межах по першому рівню на 10 кв.м та у загальній площі за 196 кв. м. за рахунок спільного майна житлового комплексу.

Виходячи із вищезазначеного, позивачі просять визнати незаконними та скасувати розпорядження ПРА ОМР від 16.11.2011 року, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки від 29.11.2011 року, реєстрації декларації про початок будівельних робіт від 29.11.2011 року, реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 11.06.2012 року, свідоцтва про право власності на квартиру НОМЕР_2 виданого 18.07.2012 року, державної реєстрації прав ОСОБА_5 на підставі ст. 203, 215 ЦК України.

У судовому засіданні представник позивачів - ОСОБА_8 позов підтримала, просила суд його задовольнити.

Представник відповідача - Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області у судовому засіданні позов не визнав, зазначивши що є неналежним відповідачем по вказаній справі.

Представник відповідача -ОСОБА_5 до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, причини неявки суду не повідомив, згідно наданих суду письмових заперечень від 15.02.2015 року просив у задоволенні позовних вимог відмовити з огляду на їх необгрунтованість, а також зазначив, що частина позовних вимог повинна розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

19 січня 2017 року представник відповідача надав суду заяву, відповідно до якої просив відмовити позивачам у задоволенні позовних вимог у зв'язку із пропуском строку позовної давності.

Представник Об'єднання співвласників «Сімекс» багатоквартирних будинків АДРЕСА_6 до судового засідання не з'явився, надавши суду заяву, відповідно до якої позовні вимог визнав.

Однак суд зазначає, що при прийнятті рішення не можливо враховувати визнання позову відповідачем, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Представники Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Одеській області, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради до судового засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялись причину неявки суду не повідомили.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5, є: власником квартири АДРЕСА_1

У 2008 році вона розпочала реконструкцію зазначеної квартири з розширенням її меж за рахунок горища житлового будинку, розташованого над її квартирою шляхом улаштування другого рівня над вказаною квартирою безпосередньо на даху житлового будинку, внаслідок чого, розмір її квартири збільшився на 196 кв. м.

16.11.2011 року розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради «Про надання громадянці ОСОБА_5 дозволу на отримання містобудівних умов й обмежень з реконструкції квартири АДРЕСА_1 з улаштуванням внутрішнього перепланування в існуючих габаритах, з розширенням за рахунок улаштування другого рівня квартири над вказаною квартирою з пристосуванням їх під житлову квартиру» за №1010 було надано відповідний дозвіл на отримання містобудівних умов й обмежень з реконструкції зазначеної квартири.

містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки АДРЕСА_7 були затверджені 25.11.2011 в.о. начальникам Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради В.І.Колокольниковим

Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю 29 листопада 2011 року склала декларацію про початок будівельних робіт з реконструкції зазначеної квартири, а 11 червня 2012 року зареєструвала декларацію про готовність об'єкта до експлуатації.

На підставі вказаних декларацій виконавчий комітет Одеської міської ради 18 липня 2012 року видав ОСОБА_5 свідоцтво про право власності на реконструйовану квартиру АДРЕСА_2, загальна площа якої склала 385,5 кв. м.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У судовому засіданні встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.11.2015 року встановлено, власником нежитлового приміщення (даху) багатоквартирного будинку, площею 346,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 є сусід ОСОБА_4, ОСОБА_9, що підтверджено відповідним свідоцтвом про право власності НОМЕР_5 від 08.06.2001 року, тобто ОСОБА_4 здійснено надбудову до своєї квартири за рахунок площі даху, що належить на праві приватної власності ОСОБА_10 При цьому, як зазначено судом вище, вказаною особою погоджено проведення будівельних робіт та підтверджено про відсутність будь-яких претензій до замовника робіт.

В даному випадку, ОСОБА_4 , проведено будівельні роботи за рахунок площі нежитлового приміщення, що належить іншій фізичній особі та з її дозволу.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає в з'ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення. Матеріальний аспект захисту охоплює й положення гл. 3 ЦК, в якій йдеться саме про захист цивільних прав та інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Зміст зазначених у ст.15 ЦК підстав для захисту не розкривається, але він відображений у відповідних нормах ст. ст., що регулюють ту чи іншу категорію правовідносин.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб ( аналіз ВСУ практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України від 29.05.2014 року). .

Згідно з положеннями ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК).

Відповідно до ст. ст. 11, 59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб й лише в межах заявлених ним позовних вимог та на підставі доказів сторін й інших осіб які беруть учать у справі.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України сторони є рівними учасниками судового розгляду та згідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, а згідно ч.4 ст.60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до п.25, 26 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 № 2, під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів у порядку, передбаченому статтями 185, 187, 189 ЦПК.

З наданих документів суду не вбачається, у чому саме полягають порушення прав позивачів не надано суду належних допустимих доказів, які б підтверджували ту обставину, що їх права та свободи взагалі будь-ким порушені чи не визнаються, або оспорюються, не наведено доказів у чому полягають порушення їх прав, та яким чином зареєстроване право власності на квартиру НОМЕР_2 за вищевказаною адресою зачіпає їх права та інтереси.

Отже, суд приходить до висновку про те, що позивачі не надали суду достатніх доказів про порушення або оспорювання їх права чи охоронюваного законом інтересу з боку відповідачів, що вказує про відсутність спору про право. Відсутність порушення права позивачів тягне за собою відмову у його захисті судом і відповідно має своїм наслідком відмову у позові.

Суд критично ставиться до посилань представника відповідача, що не всі позовні вимоги повинні розглядатись в межах цивільного судочинства, оскільки в матеріалах справи наявна чинна ухвала про відмову в закритті провадження за вказаною справою.

Щодо посилань відповідачів на відсутність необхідних повноважень ОСОБА_7 на надання ОСОБА_4 27.04.2007 письмової згоди (лист-погодження) із неправдивою інформацією, що нібито «Правління Об'єднання співвласників багатоквартирних будинків «СІМЕКС» не заперечує проти проведення реконструкції з надбудовою мансардного поверху квартири АДРЕСА_5 Власником вказаної квартири є пані ОСОБА_4.» суд зазначає, що листи носять інформаційний характер, не є обов'язковими та необхідними документами для видачі всіх інших документів: розпорядження, містобудівних умов та обмежень, реєстрацій декларацій, свідоцтва про право власності, державної реєстрації прав та листи не порушують права та інтереси позивачів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 необґрунтованими та такими, що не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Розглянувши справу повно, всебічно, об'єктивно та неупереджено, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 7,8,10,11,15,209,212-215,294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Об'єднання співвласників «Сімекс» багатоквартирних будинків АДРЕСА_3 Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Одеській області, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_4 про усунення порушень прав співвласників неподільного майна житлового будинку- відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії.

Суддя А. Ю. Бойчук