УХВАЛА

13.09.2017 року Провадження №2-п/425/6/17

Справа №425/1362/17

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області, у складі головуючого судді Коваленка Д.С., секретар Гайворонська І.В., за участю представників відповідача: ОСОБА_1 та ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні залу судових засідань Рубіжанського міського суду Луганської області, заяву Голови Садівничого товариства „Дружба ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення,

в с та н о в и в:

Голова Садівничого товариства «Дружба» ОСОБА_1, 10 серпня 2017 року звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області із заявою, якою просив переглянути заочне рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 27 липня 2017 року по справі № 425/425/1362/17 за позовом ОСОБА_3 до Садівничого товариства «Дружба» про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 727 гривень 50 копійок та судового збору в розмірі 640 гривень.

У судове засідання зявились представники відповідача. Позивач у судове засідання не зявилась, причин неявки не повідомила.

У своїй заяві про перегляд заочного рішення Голова Садівничого товариства „Дружба ОСОБА_1 вказує на те, що він не знав про розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до Садівничого товариства «Дружба» про стягнення заборгованості по заробітній платі, оскільки повісток про виклик до суду та позовної заяви з додатками він не отримував. Однак заочне рішення на юридичну адресу садівництва надійшло. У період за який вона нарахувала собі заробітну плату, вона була відсутньою на робочому місці. Розмір її заробітної плати був конкретно визначеним протоколом загальних зборів і за цим розміром боргу виникнути не могло. Також вказував на те, що позивачка на момент свого звільнення одноосібно керувала товариством та була зобовязана, як уповноважена особа, в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України.

Суд, на підставі норм процесуального та матеріального права, дійшов до таких висновків, виходячи при цьому із наступних мотивів:

Відповідно до положень частини 1 статті 232 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом ЦПК України), заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, заочне рішення підлягає скасуванню виключно за наявності у сукупності двох обставин: відповідач не з'явився в судове засідання з поважних причин (якщо відповідач не повідомив про причини своєї неявки, то це мало місце з поважних причин); докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Заочне рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 27 липня 2017 року було ухвалено у звязку із повторною неявкою відповідача до суду без поважних причин.

Відповідно до положень частини 4 статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, у разі відсутності адресата особа, що доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. А згідно частини 1 статті 77 цього ж кодексу, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

В матеріалах цивільної справи знаходяться конверти (з ухвалою суду про відкриття провадження у справі та копією позову з додатками, копією заяви про уточнення позову, судових повісток про виклик в судові засідання призначенні на 03.07.2017 року, 11.07.2017 року, 27 липня 2017 року) повернуті на адресу суду з відмітками «закінчення терміну зберігання», які надсилались на юридичну адресу Садівничого товариства «Дружба», місто Кремінна, вулиця Красна, будинок 193 та містять відомості про залишення за адресою відповідача повідомлень про необхідність забрати поштове відправлення, але його представникки цього не зробили (а.с. 40,76,-78,79-81,82-86).

За таких обставин суд констатує, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, але не зявився у судове засідання без поважних причин.

Відповідно до положень частини 2 статті 77 ЦПК України, у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Ні 11 липня 2017 року, ні 27 липня 2017 року відповідач не повідомив суд про причини своєї неявки, тому в силу вказаної презумпції його неявка мала місце без поважних причин.

Суд узяв до уваги доводи представника відповідача про те, що він не отримав жодних судових документів, але доказів наявності поважної причини їх неотримання у приміщенні відділення поштового зв`язку про що відповідачу було залишено повідомлення, суду не надано.

Як вже вказувалось вище, умовою для скасування заочного рішення є наявність доказів, на які посилається відповідач, і їх істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Оцінюючи, чи мають докази, на які посилається відповідач істотне значення для правильного вирішення справи, і чи надані вони суду, останній виходить з такого.

Представник відповідача посилався на те, що ОСОБА_3 працювала на посаді виконуючого обовязки голови садівничого товариства «Дружба», була відсутньою на робочому місці у період з 13 по 19 липня 2016 року, що підтверджується актами; розмір її заробітної плати був встановлений згідно протоколу № 2 від 16.05.2015 року та становив 1250 гривень; позивач виконувала обовязки голови Садівничого товариства «Дружба» згідно протоколу № 10 від 07.09.2015 року, а тому борг за період з 16 по 21 липня, утворитись не міг; позивач одноосібно керувала садівничим товариством та у будь якому разі зобовязана була, як уповноважений представник, в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести розрахунок.

Відповідно до положень частини 1 статті 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

А положення частини 1 статті 64 ЦПК України передбачають, що письмовими доказами є не тільки будь-які документи, акти, довідки, листування, але й витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. При цьому, в силу положень частини 2 цієї ж статті, в суд може бути подано і копію доказу, вимоги щодо засвідчення якого, процесуальним законом не передбачено.

Натомість відповідач не надав суду жодних доказів які могли б підтвердити відсутність ОСОБА_3 на робочому місці у період з 13 по 19 липня 2016 року, як на це вказував заявник.

Суд, взяв до уваги посилання заявника щодо розміру заробітної плати встановленого для голови товариства згідно протоколу № 2 від 16 травня 2015 року. Однак, як вказує заявник та підтверджують надані ним же докази (а.с.109-110), цей розмір був встановлений для голови товариства, який був діючим головою ще до призначення ОСОБА_3 на посаду виконуючої обовязки голови товариства (а.с. 115).

А доказів того, що позивач не мала повноважень встановити собі будь-який розмір винагороди, хоча сам вказує на те, що вона була одноосібним керівником товариства у певний період, відповідач не надав.

Крім того, заявник посилається на те, що у тексті заочного рішення йдеться про заборгованість за період з 16 по 21 липня. Проте заявник не врахував, що заявою від 06 липня 2017 року були уточненні позовні вимоги, якими представник позивача просив стягнути з Садівничого товариства «Дружба» на користь ОСОБА_3 стягнути заборгованість по заробітній платі у розмірі 727 гривень 50 копійок, станом на конкретну дату, а не за вказаний відповідачем період (цивільна справа № 425/1362/17, а.с. 70).

Також суд прийняв до уваги, повідомлені представниками відповідача відомості про наявність кримінального провадження щодо позивача, але знову констатує, що доказів цього йому не надано, як і доказів юридичного зв`язку між цим кримінальним провадженням та заочним рішенням у спорі, який вирішено.

Отже суд констатує, що відповідач не зміг довести наявність всіх передбачених процесуальним законом умов, для скасування заочного рішення.

А тому, заяву Голови Садівничого товариства „Дружба ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Отже, керуючись статтями 74,76,77,208-210,224-233 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву Голови Садівничого товариства „Дружба ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 27 липня 2017 року, ухваленого по справі №425/1362/17 за позовом ОСОБА_3 до Садівничого товариства „Дружба про стягнення заборгованості по заробітній платі, залишити без задоволення.

Ухвала не може бути оскаржена.

Ухвала набирає законної сили з дати її постановлення.

Заочне рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом десяти днів з дати постановлення цієї ухвали.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя - Д.С. Коваленко