28.08.2017 Єдиний унікальний номер 205/3746/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2017 рокум. ДніпроСправа № 205/3746/17-ц
2/205/2352/17

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Нижного А.В., за участю секретаря судового засідання Мовчана О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Ленінського районного суду ОСОБА_3 з позовом, у якому просить визнати за нею право власності на Квартиру № 55, розташовану в м. Дніпрі, вул. Данила Галицького, буд.9-Д, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 27.10.2014р.

Представник позивача звернулась з заявою до суду, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача звернулась до суду з заявою, у якій позовні вимоги не визнала та просила відмовити у задоволенні позову.

Третя особа у судове засідання не з'явилась, натомість звернулась до суду з заявою, у якій просила справу розглядати за її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_5 помер 27.10.2014р., що підтверджується Свідоцтвом пре смерть, виданим Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 7763.

За час життя ОСОБА_5 відповідно до свідоцтва про право власності, виданого на підставі довідки ЖБК № 251 від 18.07.2000р. та рішення виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради, отримав у власність квартиру № 55, розташовану в м. Дніпрі, по вул. Данила Галицького, 9-д.

Таким чином, після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина до складу якої, зокрема, увійшла вищевказана квартира.

Згідно з ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до спадкової справи, заведеної у приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, єдиним спадкоємцем, який належним чином прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5, є позивач у справі, оскільки вона у встановлений законом час та спосіб звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Водночас, постановою приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 від 06.07.2016р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну квартиру, у зв'язку з розбіжностями в написанні по-батькові заявниці та ім'я спадкодавця.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

У положеннях п. 3.1 ОСОБА_7 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013р. за № 24-753/0/4-13 роз'яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

З огляду на викладене, а також враховуючи існування перешкод для оформлення у нотаріальному порядку спадкових прав позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для захисту його прав як спадкоємця шляхом визнання права власності на квартиру № 55, розташовану в м. Дніпрі, по вул. Данила Галицького, 9-д.

Враховуючи вищевказане, суд доходить висновку про достатність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 218, 256 ЦПК України, ст.ст.328, 392, 1223, 1258, 1261, 1268-1270 ЦК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (13.12.1965р.н.; паспорт серії 44 10 275527, виданий відділом ОФМС Росії по Магаданській області в місті Магадані 15.12.2010р.) право власності на квартиру № 55, розташовану в м. Дніпрі, по вул. Данила Галицького, 9-д, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 27 жовтня 2014 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_8