Справа №484/52/17 21.09.2017 21.09.2017 21.09.2017
Провадження №22-ц/784/1846/17
Справа № 484/52/17
Провадження № 22-ц/784/1846/17
Головуючий у І інстанції Медведєва Н.А.
Доповідач в апеляційній інстанції Прокопчук Л.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2017 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Прокопчук Л.М.,

суддів - Козаченка В.І., Царюк Л.М.

із секретарем судового засідання - Лептугою С.С.,

за участю: позивача - ОСОБА_2,

представників відповідача - представників відповідача - Хабловської І.О., Руденко І.П., Власова І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 липня 2017 року, ухваленого у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Первомайського міськрайонного центру зайнятості Миколаївської області про стягнення премії та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Первомайського міськрайонного центру зайнятості Миколаївської області про стягнення премії та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

В обґрунтування позову вказав, що на підставі наказу №40-ос від 8 лютого 2010 року він обіймав посаду директора Первомайського МРЦЗ. Наказом Миколаївського ОЦЗ №477-к від 31 жовтня 2016 року його з посади було звільнено. В порушення вимог ст. 116 КЗпП України з ним не був проведений повний розрахунок в день звільнення. Остання належна йому сума була виплачена 05 січня 2017 року. Крім цього не виплачені надбавка за високі досягнення у праці у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням надбавки за вислугу років та надбавка за особливий характер роботи у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням надбавки за вислугу років, премії (щомісячні, одноразового характеру - до дня професійного свята).

Враховуючи вказані обставини, просив стягнути з відповідача не виплачені вище вказані надбавки та премії за період з 26 серпня 2016 року по 31 жовтня 2016 року та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільнені з 01 листопада 2016 року по день фактичного розрахунку відповідно до ст.117 КЗпП України (а.с.1-4).

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 липня 2017 року, на підставі заяви позивача позовні вимоги, в частині стягнення з відповідача надбавок за високі досягнення у праці у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням надбавки за вислугу років та за особливий характер роботи у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням надбавки за вислугу років, залишені без розгляду (а.с.112).

В судовому засіданні позивач уточнив свої позовні вимоги та просив стягнути з відповідача премію до професійного свята, невиплачену йому у вересні 2016р., в розмірі 922,50грн., щомісячну премію за серпень 2016р. - 754,77грн., за жовтень 2016р. - 180,98грн. Також він просив стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки виплати йому вище вказаних премій за період з 01 листопада 2016 року по 14 липня 2017 року в сумі 50634,98грн. (а.с. 89-91).

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 липня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Первомайського міськрайонного центру зайнятості Миколаївської області про стягнення премії та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 52493грн. 23 коп. відмовлено (а.с. 117-118).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неправильне встановлення обставин, які мають значення по справі, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким повністю задовольнити його позовні вимоги (а.с.121-123).

В судовому засіданні апеляційного суду позивач підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представники відповідача просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення скарги відсутні.

Судом встановлено, що з 8 лютого 2010 року позивач обіймав посаду директора Первомайського МРЦЗ. Наказом №376-к директора Миколаївського ОЦЗ від 26 серпня 2016 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2», директора Первомайського МРЦЗ ОСОБА_2 оголошено догану.

Наказом №54-к від 29 вересня 2017р. за погодженням з Миколаївським обласним центром зайнятості ОСОБА_2, у зв'язку із притягненням його до дисциплінарної відповідальності, за серпень 2016р. премія визначена у нульовому відсотку.

Наказом Первомайського МРЦЗ №64-к від 28 жовтня 2016 року з нагоди відзначення професійного свята - Дня працівника соціальної сфери здійснено преміювання працівників Первомайського МРЦЗ у розмірі 50%, крім ОСОБА_2 у зв'язку із притягненням останнього до дисциплінарної відповідальності. При цьому листом від 28 жовтня 2016 року Миколаївський ОЦЗ дозволив преміювати працівників у розмірі до 50% відсотків посадового окладу.

На підставі листа від 31 жовтня 2016 року Миколаївського ОЦЗ, враховуючи притягнення до дисциплінарної відповідальності - оголошення догани (накази від 10 жовтня 2016 року №457-к, 458-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2»), а також у зв'язку із звільненням ОСОБА_2 премії за жовтень 2016 року був позбавлений.

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 21 листопада 2016 року наказ директора Миколаївського ОЦЗ №376-к від 26 серпня 2016 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2» в частині оголошення догани ОСОБА_2 визнаний незаконним та скасований.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 квітня 2017 року, яке набрало законної сили, визнані незаконними і скасовані накази директора Миколаївського ОЦЗ № 457-к від 10 жовтня 2016 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2», № 458-к від 10 жовтня 2016 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2» та № 477-к від 31 жовтня 2016 року «Про звільнення ОСОБА_2 з посади директора Первомайського МРЦЗ 31 жовтня 2016 року у зв'язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку, за п.3 ст. 40 КЗпП України. ОСОБА_2 поновлений на роботі на посаді директора Первомайського міськрайонного центру зайнятості з 31 жовтня 2016 року.

На звернення ОСОБА_2 щодо виплати премій 11 січня 2017 року Миколаївський ОЦЗ повідомив, що у січні 2017 року було переглянуто питання преміювання ОСОБА_2 за серпень 2016 року та рішення щодо позбавлення премії залишено без змін, враховуючи недоліки в роботі очолюваного ним на той час центру зайнятості. Крім того, оскільки на дату прийняття рішення щодо преміювання працівників Первомайського МРЦЗ діяли догани, оголошені ОСОБА_2 10 жовтня 2016 року, тому премія з нагоди відзначення Дня працівника соціальної сфери не була виплачена ОСОБА_2 в жовтні 2016 року.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що премія є виплатою індивідуального характеру, розмір якої залежить від особистого внеску та результатів роботи конкретно визначеного працівника і законодавство не встановлює обов'язку визначити розмір премій працівника у межах однієї установи на одному рівні. При цьому установлення щомісячної премії є диспозитивним правом, а не обов'язком керівника у межах затвердженого фонду оплати праці та виходячи із якості роботи та навантаженості кожного працівника, кількості покладених завдань, результатів роботи праці, дотримання трудової диссципліни тощо.

Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального про процессуального права.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ч. 2 ст. 97 КзпП, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі.

Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород згідно з ч. 3 ст. 97 КзпП встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.

Відповідно до Положення про преміювання працівників Первомайського міськрайонного центру зайнятості, яке є додатком 3 до коллективного договору на 2015-2017 роки, преміювання працівників, збільшення розміру премії проводиться за результатами роботи за місяць, відповідно до особистого внеску у загальні результати роботи з урахуванням зазначених критеріїв (п.1.1). Преміювання до державних та професійних свят здійснюється у розмірі до посадового окладу (п.1.2). Преміювання директора Первомайського МРЦЗ здіснюється за погодженням з органом вищого рівня (п.1.5). Розмір премії, передбаченої п.1.1. Положення визначає директор Первомайського МРЦЗ залежно від особистого трудового внеску працівника в загальні результати роботи у відсотках до посадового окладу (п.3.1) (а.с. 86-88).

Наказом Миколаївського обласного центру зайнятості № 376-к від 26.08.2016 року позивачу оголошено догану.

Наказом Первомайського МРЦЗ № 54-к від 29.09.2016 року за погодженням з Миколаївським обласним центром зайнятості ОСОБА_2 у зв'язку з притягненням до дисциплінарної відповідальності, за серпень 2016 року премія визначена в нульовому відсотку (а.с. 34).

Наказом Первомайського МРЦЗ № 64-к від 28.10.2016 року з нагоди відзначення професійного свята Дня працівника соціальної сфери здійснено преміювання працівників Первомайського МРЦЗ у розмірі 50%, крім ОСОБА_2 у зв'язку з притягненням останнього до дисциплінарноної відповідальності. При цьому, листом від 28.10.2016 року Миколаїівський ОЦЗ дозволив преміювати працівників у розмірі до 50% посадового окладу (а.с.95).

На підставі листа Миколаївського обласного центру зайнятості від 31.10.2016 року, враховуючи притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності (оголошення догани наказами № 457-к та № 458-к від 10.10.2016 року), а також у зв'язку із звільненням ОСОБА_2 премії за жовтень 2016 року був позбавлений (а.с. 94).

Накази про депреміювання позивача останнім не оспорені. Скасування наказів про його притягнення до дисциплінарної відповідальності не тягне за собою автоматичне скасування наказів про позбавлення премій.

З урахуванням наведенного, а також того, що преміювання - це виплата робітникам і службовцям додаткової винагороди понад основну заробітну плату за досягнення заздалегідь встановлених виробничих показників, що характеризують успішну трудову діяльність окремого працівника чи трудового коллективу, висновки суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову є вірними.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що судом необгрунтовано не стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не грунтуються на вимогам закону.

Згідно із частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до частини першої статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Статтею 235 КЗпП України передбачено, що в разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

З матеріалів справи вбачається, що позивача було звільнено з роботи 31.10.2016 року наказом № 477-к від 31.10.2016 року. Остаточний розрахунок з ним було проведено 17.01.2017 року, що не заперечує позивач. Тобто затримка розрахунку при звільненні мала місце.

Разом з тим, рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 квітня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 26 травня 2017 року, ОСОБА_2 було поновлено на роботі та одночасно було стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.11.2016 року по 21.04.2017 року.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом| України в постанові від 18.01.2017 року по справі № 6-2912цс16, не можна погодитись із тим, що за порушення трудових прав працівника при одному звільненні можливе одночасне застосування стягнення середнього заробітку як за статтею 117 КЗпП України так і за статтею 235 КЗпП України, тобто подвійне стягнення середнього заробітку, оскільки це буде не співмірно з правами працюючого працівника, який отримує одну заробітну плату.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процессуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому відповідно до вимог ст. 308 ЦПК УКраїни рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення. Може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий Судді