Справа № 307/1174/17
Провадження № 2/307/884/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І., при секретарі Фера В.В., з участю представника позивачки ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4 про зміну розміру стягнення аліментів. В позовній заяві зазначила, що 1 жовтня 2005 року між нею та відповідачем ОСОБА_4 був укладений шлюб. 9 листопада 2007 року їхній з відповідачем шлюб розірвано. Станом на день предявлення позову їхня з відповідачем дитина постійно проживає разом з нею, перебуває на її утриманні та вихованні. Рішенням Тячівського районного суду від 6 жовтня 2006 року ОСОБА_4 було зобовязано сплачувати аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття. Вона самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати дитину, а також виконувати всі інші обовязки, покладені на неї законом та необхідні для належного утримання їхньої дитини, що підтверджується довідками Бедевлянської сільської ради від 17.03.2017 року за №555 та №554. Враховуючи той факт, що дитина подорослішала і витрати на неї кожного року зростають, вона не має можливості в повній мірі утримувати та виховувати їхнього неповнолітнього сина, оскільки ніде не працює, доходів не отримує, власного житла не має та проживає у будинку батьків. На даний час відповідач продовжує займатись підприємницькою діяльністю, а його чистий дохід збільшився в рази. Рішенням Тячівського районного суду від 6 жовтня 2016 року встановлено, що відповідач здійснює свою діяльність по спрощеній системі оподаткування шляхом сплати єдиного податку. Підприємницький статус батька не позбавляє його статусу та обовязку утримувати дитину. Враховуючи те, що фізичні особи - субєкти підприємницької діяльності платники єдиного податку, сплачують податок у фіксованому розмірі і в звіті субєкта підприємницької діяльності фізичної особи вказується тільки сума виручки, при сплаті аліментів виникають певні труднощі за визначення бази для їх стягнення. У звязку з вищезгаданим, приватним підприємцям, що сплачують податок у фіксованому розмірі, а також одержувачам аліментів від них, доцільніше встановлювати розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З часу ухвалення судом рішення про стягнення з відповідача аліментів у сумі 300 гривень щомісячно на утримання дитини істотно змінилися обставини, що впливають на визначення розміру аліментів, а саме: за час, що минув з моменту постановлення рішення, тобто з 2006 року істотно збільшилися ціни на споживчі товари і послуги, на продукти харчування, медикаменти, що вимагає від неї витрачання додаткових коштів на утримання дитини. Також, з часу постановлення рішення суду про стягнення з відповідача аліментів істотно зріс рівень середньої заробітної плати. Інфляційні процеси в Україні та девальвація національної грошової одиниці зумовлюють суттєве зниження купівельної спроможності присудженої судом грошової суми аліментів у розмірі 300 гривень на дитину. З врахуванням вказаних обставин, а також зважаючи на необхідність витрачання коштів на її власне утримання та допомогу батькам, вважає, що встановлений судом розмір аліментів у сумі 300 гривень щомісячно є занадто малим для забезпечення можливості утримувати дитину. З огляду на викладене, враховуючи працездатний вік та нормальний стан здоровя відповідача, зміну обставин, що впливають на визначення розміру аліментів, розмір середньомісячної заробітної плати одного штатного працівника, що має тенденцію до збільшення, зміну у сторону збільшення розміру прожиткового мінімуму для дітей, зростання рівня споживчих цін, з урахуванням вікових особливостей дитини, зростання витрат на його утримання, що вплинуло на її матеріальний стан у сторону його погіршення, а також те, що чистий дохід відповідача як субєкта підприємницької діяльності складає близько 1000000 гривень за 2016 рік, вважає, що розмір аліментів, присуджений до стягнення з відповідача ОСОБА_4 у відповідності до рішення Тячівського районного суду від 06.10.2006 року, підлягає збільшенню до 10000 гривень щомісячно на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі.

Просить стягнути з відповідача ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 в розмірі 10000 гривень щомісячно і до досягнення ним повноліття.

Представник позивачки ОСОБА_3 ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що відповідач ОСОБА_4 має спроможність в даний час сплачувати на утримання свого сина ОСОБА_7 аліменти в розмірі 1500 гривень щомісячно, оскільки отримує місячний дохід від підприємницької діяльності в розмірі від чотирьох до шести тисяч гривень. Просить позов задовольнити частково.

Заслухавши сторін та дослідивши всі обставини справи, суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі і від даного шлюбу мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком в свідоцтві про народження якого значиться відповідач та який перебуває на утриманні позивачки.

Згідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Відповідно до рішення Тячівського районного суду від 06.10.2006 року відповідач ОСОБА_4 зобовязаний до сплати аліментів на користь позивачки в розмірі 300 гривень щомісячно на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, і до досягнення ним повноліття.

Також, в судовому засіданні встановлено, що після розірвання шлюбу з відповідачем позивачка уклала шлюб із ОСОБА_8, та змінила прізвище на ОСОБА_8, що підтверджується її паспортом громадянина України.

Відповідно до листа ДПІ у Тячівському районі ГУ ДФС у Закарпатській області від 29 червня 2017 року за №1544/13-02 згідно поданої звітності загальна сума доходу за 2016 рік фізичної особи підприємця ОСОБА_4 склала 1262946,39 гривень.

Крім того, встановлено, що на даний час відповідач ОСОБА_4 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9, від якого мають спільну неповнолітню дитину ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвом про шлюб та свідоцтвом про народження ОСОБА_10

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що вона являється матірю відповідача. Вона та її син ОСОБА_4 постійно доглядають за ОСОБА_5, допомагають позивачці коштами. Її син є підприємцем, але його доходи їй не відомі.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні ствердила, що вона являється матірю позивачки. Пояснила, що відповідач за сім років дитину жодного разу не брав до себе додому, минулого року купив синові на день народження велосипед та оплатив святкування дня народження. Дитина ходить на атлетику та хортинг, за що позивачка оплачує щомісяця 750 гривень. Також їй відомо, що відповідач займається продажем лісоматеріалів.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що веде бухгалтерський облік у відповідача ОСОБА_4, який є підприємцем. Валовий дохід відповідача за 2016 рік становив близько 1293000 гривень. Чистий дохід відповідача, як минулого року. так і цього року. щомісяця становив біля 9600 гривень, з якого ще відраховувалися податкові платежі.

За змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального стану когось із них.

При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини в межах заявлених позовних вимог суд враховує майновий стан сторін, потребу позивачки у додаткових витратах на утримання неповнолітнього сина, відсутність у відповідача постійного місця праці і заробіток якого носить нерегулярний мінливий характер, перебування на утриманні у відповідача також неповнолітньої дитини ОСОБА_10 від шлюбу з ОСОБА_9.

Разом з цим, з часу прийняття рішення щодо стягнення аліментів з відповідача істотно збільшився рівень споживчих цін, змінився розмір прожиткового мінімуму та матеріальний стан позивачки.

А тому виходячи із середньомісячної заробітної плати по Тячівському району, розміру прожиткового мінімуму на дитину, який значно збільшився з моменту присудження аліментів, суд вважає, що вимоги позивачки слід задовольнити частково і стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1600 гривень щомісячно на утримання однієї неповнолітньої дитини, а в решті позову відмовити.

Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 180, 184, 192 СК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів та стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, Україна, на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання однієї неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1600 гривень щомісячно, і до його повноліття.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 640 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий : В.І.Бобрушко