________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/8848/17
УХВАЛА

12.09.2017 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні приватною власністю,

В С Т А Н О В И В:

30.08.2017 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні приватною власністю, в якій позивач просить суд:

- усунути існуючі перешкоди у користуванні та розпорядженні нежитловим приміщенням №501, загальною площею - 1348,5 кв.м., яке розташоване за адрескою: м. Одеса вул. Гагарінське плато, 5/4, його власнику ОСОБА_1 (НОМЕР_1 виданий Приморським РВ УМВС України в Одеській області від 17.11.2005 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2);

- зобов'язати ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3) вчинити певні дії та негайно усунути існуючі перешкоди у вільному доступі, користуванні, розпорядженні, обмеження діяльності та обмеження доступу власнику ОСОБА_1, до нежитлового приміщенням № 501, загальною площею - 1348,5 кв.м., яке розташоване за адрескою: м. Одеса вул. Гагарінське плато, 5/4;

- заборонити ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) та іншим фізичним особам чи/або юридичним особам приватного права, громадським організаціям та громадським формуванням, здійснювати будь-які дії, спрямовані на чинення протиправних перешкод, власнику нерухомого майна ОСОБА_1 у користуванні, розпорядженні, обмеження діяльності та обмеження доступу до нежилого приміщенням № 501, загальною площею - 1348,5 кв.м., яке розташоване за адрескою: м. Одеса вул. Гагарінське плато, 5/4.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

Відповідно до ч.1 ст. 122 ЦПК України суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Частиною 3 статті 122 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Згідно з отриманою 08.09.2017 року судом довідкою з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, яка передано судді 11.09.2017 року, встановлено, що:

- відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 26.07.2013 року зареєстрований за адресою: м. Одеса. вул. Ромашкова, 49/51, що територіально відноситься до Київського району міста Одеси.

Частиною 4 статті 122 ЦПК України встановлено, що питання про відкриття провадження у справі або про відмову у відкритті провадження у справі суддя вирішує не пізніше трьох днів з дня надходження заяви до суду або закінчення строку, встановленого для усунення недоліків, та не пізніше наступного дня після отримання судом у порядку, передбаченому частиною третьою цієї статті, інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи.

Суддя вирішуючи питання щодо відкриття провадження по справі, оглянувши подану заяву, вважає, що позовну заяву слід повернути позивачеві, виходячи з наступного.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 15ЦПК). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 108 - 114 ЦПК).

Оглянувши позовну заяву та надані до неї документи, встановлено, що визначення підсудності цієї заяви підлягає у відповідності до положень ч.1 ст. 114 ЦПК України, виходячи з наступного.

Статтею 114 ЦПК України визначено перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність. При цьому, у разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Так, згідно з ч.1 ст.114 ЦПК України, позови що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної її частини.

За змістом викладених у пункті 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз'яснень виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК).

Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Недотримання правил підсудності тягне за собою повернення заяви позивачеві, про що постановляється ухвала. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до належного суду (пункт 4 частини третьої, частина п'ята статті 121 ЦПК).

Також суддя вважає за необхідне зазначити, що частиною 1 ст. 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Статтею 22 зазначеного вище Закону передбачено, що місцевий суд є судом першої інстанції і розглядає справи, віднесені процесуальним законом до його підсудності.

За загальним правилом підсудність - це сукупність установлених законом ознак, за якими визначається суд, що має розглядати конкретну справу, її значення полягає у правильному розподілі між судами справ, що підлягають розгляду по першій судовій інстанції.

Частиною 2 ст. 2 ЦПК України встановлено, що якщо міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року і, відповідно до ст. 9 Конституції України, є частиною національного законодавства (далі Конвенція) кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обовязків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04) від 20 липня 2006 року зазначив, що Суд повторює, що, як було раніше визначено, фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Занд проти Австрії» (заява №7360/76, доповідь Комісії від 12 жовтня 1978 року) комісія звернула увагу на те, що стаття 6 Конвенції передбачає: «всю організаційну систему судів, включаючи не тільки питання, які підпадають під юрисдикцію певних видів судів, але також встановлення окремих судів та визначення їх місцевої юрисдикції».

Окрім того, у рішеннях у справі «Посохов проти Росії» (заява № 63486/00) від 4 березня 2003 року та у справі «Федотова проти Росії» (заява № 73225/01) від 13 квітня 2006 року Європейський суд з прав людини також вказав, що суд не є встановленим законом у разі, якщо правила, які регламентують склад суду, не були додержані.

Отже, з огляду на викладене вище, можна стверджувати, що «судом, встановленим законом» (пункт 1 ст. 6 Конвенції) не вважається суд, який розглядає справу, не дивлячись на те, що процесуальним законом розгляд цієї справи віднесено до підсудності іншого суду, хоча б і тієї ж юрисдикції.

З урахуванням вищевикладеного, оскільки заявлений позивачем позов виникає з приводу нерухомого майна нежитлового приміщення №501, загальною площею 1348,5 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Гагарінське плато, 5/4, що територіально відноситься до Приморського району міста Одеси, суддя дійшла висновку, що справа не підсудна Київському районному суду міста Одеси.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, позовна заява повертається у випадку, коли справа не підсудна цьому суду.

Враховуючи вищевикладене, позовну заяву слід повернути позивачеві, у звязку з непідсудністю справи Київському районному суду міста Одеси.

Керуючись п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні приватною власністю повернути позивачеві.

Розяснити ОСОБА_1 його право на звернення з такою позовною заявою до відповідного суду за місцезнаходженням спірного нерухомого майна, а саме до Приморського районного суду міста Одеси.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на ухвалу судді протягом пяти днів з дня отримання ухвали.

Головуючий Калініченко Л. В.