Провадження № 2-з/761/420/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2017 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Юзькова О.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за розпискою,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів за розпискою.

Також від позивачанадійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_2, а саме: BMW X3, 2012 року випуску, серія та номер «НОМЕР_1», чорного кольору, номер кузова: НОМЕР_2; MITSUBISHI PAJERO, 2000 року випуску, серія та номер знаку «НОМЕР_3», синього кольору, номер кузова: НОМЕР_4; машиномісце НОМЕР_5 в паркінгу, загальною площею 23,8 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1; машиномісце загальною площею 14,2 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, гараж НОМЕР_6; квартира НОМЕР_7, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Заява мотивована тим, що починаючи з 30.05.2017 року відповідач привласнив грошові кошти та безпідставно ними користується на власний розсуд, ігноруючи позивача, як власника цих коштів. Тому в позивача є підстави побоюватись, що така позиція відповідача може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Питання про забезпечення позову вирішується ухвалою, згідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, упровадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Одним із видів забезпечення позову відповідно до положень ст. 152 ЦПК України є, зокрема, накладення арешту на майно.

Крім того ч. 3 ст. 152 ЦПК України імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Предметом позовних вимог ОСОБА_1 є стягнення грошових коштів у розмірі 1 200 000, 00 грн.

В обґрунтування своїх вимог, ініціатором клопотання надано копії реєстраційних карток на автомобілі , право власності на які які належать ОСОБА_2 та інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 26.04.2017.

Пленум Верховного суду України в своїй постанові № 9 від 22.12.2006 р., з відповідними змінами та доповненнями, «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» в п. 4 роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Також зазначена постанова, а саме її п. 6, містить роз"яснення, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому у ч. 3 ст. 152 ЦПК України законодавецьвизначив те, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Слід зазначити, що приписами ст. 10 ЦПК України встановлено, що цивільне судоцчинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Звертаючисть до суду з даною заявою та вказуючи на необхідність застосування заходів забезпечення позову, ОСОБА_1 не зазначено вартість переліку майна на яке вимагається накладення арешту, що унеможливлює надати оцінку співмірності такого заходу заявленим вимогам.

Зважаючи на викладене, з огляду на те, що суд не має право самостійно визначити вартість майна та обрати об"єкти арешт на які буде відповідати положенням чинного ЦПК України, вимоги ОСОБА_1 на день їх вирішення, задовлленню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 27, 135, 151-153, 209 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: