Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/992/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гайсюк О. В.
УХВАЛА

Іменем України

14.09.2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Гайсюка О.В.

суддів: Карпенка О.Л.

ОСОБА_2

за участю секретаря: Діманової Н.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07 березня 2017 року ,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Олександрійський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про звільнення майна з-під арешту.

Позивач зазначив, що 19.09.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір.

У забезпечення виконання зобовязання за цим договором був укладений 19.09.2008 року договір іпотеки між ЗАТ КБ «ПриватБанк» за яким ОСОБА_3 надав в іпотеку належну йому квартиру АДРЕСА_1 площею 21,3 кв.м.

У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 03.08.2012 року задоволений позов ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступника ЗАТ КБ «ПриватБанк») про звернення стягнення на предмет іпотеки (квартиру) та виселено його з квартири.

Згодом виявлено, що на цю квартиру накладено арешт Олександрійським міськрайвідділом ДВС під час виконання рішення суду на користь стягувача ОСОБА_4.

Посилаючись на те, що заборгованість відповідача ОСОБА_3 перед Банком станом на 25.08.2016р. становить 58 365,82 доларів США, що значно перевищує вартість іпотечного майна та пріоритет іпотекодержателя на задоволення своїх вимог за основним зобовязанням за рахунок предмета іпотеки, позивач просив звільнити спірну квартиру з-під арешту та зобовязати Відділ ДВС вжити всіх заходів щодо зняття арешту з предмета іпотеки.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 07.03.2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

У судовому засіданні апеляційного суду представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав. Відповідачі та третя особа в судове засідання не зявилися, хоча належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи позивачу у задоволенні його вимог про звільнення майна з-під арешту, суд правильно виходив з того, що відповідно інформаційної довідки Олександрійського міськрайонного відділу ДВС від 06.03.2017 року на квартиру АДРЕСА_2 накладено арешт міським відділом ДВС Олександрійського міжрайонного управління юстиції 04.11.2009 р. на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.06.2009 року (справа №2-7985).

Це підтверджено і інформаційною довідкою з Державного реєстру (а.с. 91-93).

Із змісту Ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.06.2009 року, яку витребував апеляційний суд вбачається, що ця ухвала постановлена у справі №2-7985 за позовом ЗАТ КБ «ПриватБанк» (ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником) до ОСОБА_3 та ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» за заявою ЗАТ КБ «ПриватБанк» про забезпечення позову. Жовтневий райсуд м. Дніпропетровська ухвалив накласти арешт на все майно, яке належить ОСОБА_3 в межах позовних вимог Банку у розмірі 12 330,7 доларів США.

Рішенням Жовтневого районного суду від 23.02.2011 року з відповідача ОСОБА_3 на користь Банку стягнуто 93 947,65 грн., судовий збір 939,48 грн. та витрати на ІТЗ 120 грн.

Оскільки позивач не довів того, що арешт на спірну квартиру накладений в інтересах ОСОБА_4, а матеріалами справи підтверджується, що арешт накладено в інтересах самого позивача, то суд дійшов правильного висновку, що питання про скасування арешту може вирішуватися в порядку передбаченому ст.154 ЦПК, а не шляхом предявлення позову до відповідачів.

Отже, підстави для скасування чи зміни рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст.307, 308, 316 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: