Провадження № 4-с/742/8/17
Єдиний унікальний № 742/2358/17
УХВАЛА

31 серпня 2017 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Ільченка О.І., секретаря Здоровець Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» на дії головного державного виконавця Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_1 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 27.03.2017 по виконавчому провадженню №2-н-328/09, боржник: ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

04 серпня 2017 року ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівський області щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 27.03.2017 по виконавчому провадженню №46998238 мотивуючи тим, що 11.09.2009 Прилуцьким міськрайонним судом було видано судовий наказ у справі №2-н-328/09 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» заборгованості в сумі 21738,05 грн. З метою примусового виконання рішення суду ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» направило до Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби (далі - Відділ) відповідну заяву та судовий наказ №2-н-328/09.

19.03.2015 головним державним виконавцем Відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 24.07.2017 від Відділу на адресу ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» надійшла постанова від 27.03.2017 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 9 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до тексту зазначеної постанови стало відомо, що законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

В частині 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Таким чином, зазначена норма зобовязує виконавця використовувати надані йому права, які передбачені частиною 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» з метою примусового виконання рішення суду.

На думку скаржника, державний виконавець формально віднісся до проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні №46998238 та не здійснив належним чином всіх процесуальних дій, які б могли посприяти у стягненні боргу, а тому скаржнику вважає, що державним виконавцем завчасно винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, що порушує права та законні інтереси ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК», оскільки вказані дії сприяють у затягуванні процедури примусового стягнення боргу та призводить до додаткових витрат Банку, а тому вказана постанова підлягає скасуванню.

Представник ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» в судове засідання не зявився, надіслав до суду клопотання в якому заявлені вимоги повністю підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, також просить розглядати дану справу без участі представника банку.

Представник Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби в судове засідання не зявився, надав до суду клопотання в якому просить розглянути справу без його участі, проти скарги заперечує в повному обсязі.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 статті 383 ЦПК України, встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом установлено, що 11.09.2009 Прилуцьким міськрайонним судом було видано судовий наказ у справі №2-н-328/09 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» заборгованості в загальному розмірі 21738,05 грн. З метою примусового виконання рішення суду ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» направило до Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби відповідну заяву та оригінал судового наказу №2-н-328/09.

19.03.2015 державним виконавцем Відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та про обєднання у зведене виконавче провадження, так як у відділі державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного УЮ знаходиться два виконавчі провадження про стягнення боргів з ОСОБА_2

На протязі 2015-2016 років державним виконавцем було зроблено запити в реєструючі органи на наявність у боржника нерухомого майна, відкритих рахунків, тощо. В результаті чого державним виконавцем винесено постанову від 14.12.2016 про опис та арешт майна боржника, та накладено арешт на ? частину квартири, розташованої в м.Прилуки по вул.Пушкіна, б. 78, кв. 86.

27.03.2017 державним виконавцем винесено ухвалу про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження, та постановою від 27.03.2017 повернуто виконавчий документ стягувачу ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» на підставі п.9 ч.1 ЗУ «Про виконавче провадження» у звязку з тим, що законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Разом з тим, заявник зазначив у скарзі, що державним виконавцем не вжито усіх можливих заходів для виконання рішення суду, та не було вчинено необхідні дії із наданих державному виконавцю законом повноважень.

Так, з матеріалів справи вбачається, що головний державний виконавець не направив запиту до Державні авіаційної служби України для отримання відомостей з Державного реєстру цивільних повітряних суден, що можуть належати боржнику; запиту до Класифікаційного товариства Регістр судноплавства України на предмет належності боржнику самохідних чи несамохідні морських чи річкових суден; запиту до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку з метою виявлення належних боржнику цінних паперів; крім того державний виконавець не звернувся до Прилуцького міськрайонного суду з клопотанням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням суду.

Вирішуючи скаргу, суд має перевірити повноту, об'єктивність та вичерпність, вчинених державним виконавцем при примусовому виконанні судового рішення, виконавчих дій та з'ясувати наявність доказів, які б свідчили, що всі можливі виконавчі дії, на які уповноважений державний виконавець, та які належать до його компетенції, проведено.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачений обов'язок державного виконавця вживати заходів примусового виконання рішень неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини 2 пункту 3.12.Інструкції «Про проведення виконавчих дій», організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Як встановлено пунктом 11.1. Інструкції «Про проведення виконавчих дій», у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець може звернутися з поданням до суду за місцезнаходженням органу ДВС щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Статтею 52 Закону, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Відповідно до п.8 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання. У подальшому така перевірка проводиться державним виконавцем кожні два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Таким чином суд вважає, що державним виконавцем було відкрито виконавче провадження та відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» здійснено не всі можливі дії направлені на виконання вищезазначеного виконавчого листа, зокрема державним виконавцем не надано суду доказів, що постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена Боржнику та ним отримана; направлення викликів Боржнику, не було надано доказів, щодо направлення до суду відповідного подання про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України до виконання особою зобовязання за виконавчим листом, тощо.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Отже, враховуючи, що державний виконавець не здійснив в повному обсязі виконавчі дії щодо примусового виконання судового наказу у цивільній справі №2-н-328/09 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» заборгованості в сумі 21738,05 грн., такі дії є неправомірними, а постанова про повернення виконавчого листа стягувачу є передчасною, тому суд приходить до висновку про задоволення скарги та скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.383-389 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» - задовольнити.

Скасувати постанову головного державного виконавця Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_1 про повернення виконавчого документа стягувачу від 27 березня 2017 року по виконавчому провадженню №46998238.

Ухвала суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О. Ільченко