справа №619/1742/17
провадження №2/619/1065/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2017 року Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Якименко Л.О.

за участю секретаря судового засідання Ломанової І.А.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, про стягнення аліментів на утримання колишньої дружини та про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини.

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, про стягнення аліментів на утримання колишньої дружини та про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування позову позивач ОСОБА_1 посилається на те, що з 2001 року перебувала з відповідачем ОСОБА_3 у фактичних шлюбних відносинах, проживали сторони однією сім'єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мешкали разом у позивача вдома за адресою: АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін народилася донька - ОСОБА_4. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 31 березня 2017 року з відповідача стягнуто на утримання доньки аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно. Даним судовим рішенням також встановлено, що позивач з відповідачем перебували у сімейних відносинах без реєстрації шлюбу.

З 2016 року відповідач припинив їхні сімейні стосунки, на даний час сторони проживають окремо та будь-яку матеріальну допомогу відповідач не надає ні дитині, ні позивачу.

Встановлення факту проживання однією сім'єю без шлюбу позивачу необхідно для стягнення аліментів з відповідача на її утримання у зв'язку з тим, що позивач фактично не працездатна, має тяжку хворобу, постійно змушена перебувати у медичних закладах на лікуванні, що потребує матеріальних витрат. Інших джерел доходів позивач не має, тому матеріальне становище позивача є вкрай скрутним і позивач потребує допомоги.

На утриманні позивача знаходиться донька, яка навчається в школі та додатково займається у дитячо-юнацькій спортивній школі «ХЗТД», тому позивач вважає, що на утримання доньки відповідач, окрім аліментів, повинен брати участь у додаткових витратах у розмірі 1/3 частини прожиткового мінімуму на дитину.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги і просила позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що з 2001 року по 2016 рік проживала з відповідачем однією сім'єю, як чоловік та дружина. Відповідач покинув її, так як вона тяжко захворіла на онкологічне захворювання, що потребує значних матеріальних коштів. Крім того донька займається кікбоксингом, що потребує додаткових грошових витрат.

Допитаний в судовому засіданні 17.08.2017 року відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав і пояснив, що з літа 2001 року сторони почали проживати разом, народилася дочка, а з 2013-2014 року відносини між сторонами погіршилися, т.я. відповідача ніхто вдома не чекав. Відповідач сплачує аліменти на утримання доньки, перераховує грошові кошти на особисту банківську картку доньки, а окрім цього ще має батьків пенсіонерів, які потребують його матеріальної допомоги.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, т.я. позивач забезпечена в прожитковому мінімумі людина, аліменти на утримання доньки відповідач сплачує, також відповідач підтримує матеріально доньку додатково, перераховуючи кошти на її банківську карточку.

Суд, вислухавши сторони, свідка, дослідивши матеріали справи, як докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Судом було достовірно встановлено, що ОСОБА_1 з 2001 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем ОСОБА_3. Сторони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мешкали разом за адресою: АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін народилася донька ОСОБА_4.

У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ст. 4 ЦПК України: здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

На підставі ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених сторонами обставин.

Доказами відповідно до ст. 57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 58 ЦПК України) та допустимими (ст. 59 ЦПК України).

Крім того, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Підстави звільнення від доказування визначені ст. 61 ЦПК України, а саме за ч. 3 вищевказаної статі обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 31 березня 2017 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно. Даним судовим рішенням також встановлено, що позивач з відповідачем перебували у сімейних відносинах без реєстрації шлюбу з 2001 року до 2016 року (конкретні дати не вказані). Вищевказане рішення набрало чинності, сторонами не оскаржувалося, тому період спільного проживання сторін доведений вищевказаним рішенням у розумінні ст. 61 ЦПК України і не потребує доказуванню.

Крім того, відповідачем суду не наданого жодного належного і допустимого доказу про те, що спільне сімейне життя сторін без шлюбу було припинено у 2013 чи 2014 роках.

З 2016 року сторони припинили сімейні стосунки і на даний час проживають окремо.

Достовірно підтверджено було те, що дійсно ОСОБА_1 проживала однією сім'єю без шлюбу з ОСОБА_3 Цього факту не заперечував і сам відповідач ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що позивач ОСОБА_1 - її сусідка, яка проживала разом з ОСОБА_3 однією сім'єю, мають доньку ОСОБА_4, 2001 року народження. З листопада-грудня 2016 року сторони разом не проживають. Позивач отримує пенсію і підробляє прибиральницею в магазині. Відповідач працював по найму. У ОСОБА_3 є батьки, які проживають в Валках.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України: Суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Обов'язок чоловіка або дружини утримувати непрацездатного подружжя передбачений ст. 75 СК України. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Згідно ст. 75 СК України - непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І,ІІ чи ІІІ групи. Розмір аліментів встановлюється ст. 80 СК України. На підставі ст. 76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу.

На підставі ст. 91 СК України якщо жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, тривалий час проживали однією сім'єю, той із них, хто став непрацездатним під час спільного проживання, має право на утримання відповідно до ст. 76 цього кодексу.

В даному випадку суд вважає за доцільне стягувати аліменти на утримання непрацездатної дружини у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, з урахуванням матеріального становища платника аліментів, який також має бітьків пенсіонерів - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3..

Згідно виписки №28897 з медичної карти стаціонарного хворого наданої Державною установою «Інститут медичної радіології національної академії медичних наук України» від 09.12.2016 року - ОСОБА_1 мала діагноз: рак лівої грудної залози, рТ2N2МО, ст. 3А, кл. гр. ІІ (два), супутні захворювання: гіпертонічна хвороба ІІ ст. 2 ст.

12 грудня 2016 року ОСОБА_1 перенесла операцію: лапароскопічну гістероктомію І типу.

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААА № 470454 від 06.04.2017 року ОСОБА_1 має ІІ групу інвалідності з 04.04.2017 року, причина інвалідності - загальне захворювання. У висновках про умови та характер праці зазначено, що позивачці протипоказаний тяжкий фізичний труд.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Згідно наданих суду квитанцій відповідач ОСОБА_3 за період з 19.04.2017 року по 16.08.2017 рік сплатив ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки на загальну суму 5610 грн.

За довідкою Дитячо-юнацької спортивної школи «ХЗТД» від 29.08.2017 року № 29 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, навчається в школі, зарахована у групу базової підготовки третього року навчання, відділення кікбоксингу, але позивачем суду не надано доказів про конкретно понесені нею додаткові витрати на дитину, викликаних розвитком її здібностей в певній сфері, тому позов у цій частині задоволенню не підлягає.

При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 91, 185 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 57, 58, 59, 60, 61, 88, 256 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу з 2001 року по 2016 рік.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця на користь ОСОБА_1 на її утримання, починаючи з моменту подачі позову, тобто з 02 червня 2017 року і до припинення її непрацездатності.

В іншій частині в задоволенні позова ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в сумі 320 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення вступної і резолютивної частини рішення апеляційної скарги через Дергачівський районний суд. Мотивувальна частина рішення буде виготовлена 20 вересня 2017 року.

Суддя Л. О. Якименко