У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Маляренко А.В., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 25 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа - ОСОБА_3, про захист прав споживачів,

в с т а н о в и в :

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом про захист прав споживачів.

Позовні вимоги мотивував тим, що 09 листопада 2015 року Києво-Святошинським районним судом Київської області ухвалено рішення у справі за його позовом до ОСОБА_3, третя особа ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання права власності на грошові кошти та заміну кредитора у зобов'язанні, яким позов задоволено. На підставі даного рішення він є власником коштів, що знаходяться на рахунках у ПАТ КБ «ПриватБанк», як депозитні кошти за договорами банківських вкладів та є кредитором за вказаними договорами.

Листом від 21 грудня 2015 року він повідомив відповідача стосовно прийнятого рішення суду з проханням замінити кредитора та перевести договори банківського вкладу від 15 квітня 2015 року із сумою вкладу 200000 грн, від 17 квітня 2015 року із сумою 5000 доларів США на його ім'я та з моменту прийняття рішення судом нараховувати усі проценти за договорами банківських вкладів на його рахунок; даний лист банком було проігноровано.

Крім того, 23 грудня 2015 року він подав заяву до ПАТ КБ «ПриватБанк» з вимогою повернення належних йому грошових коштів, яка також виконана не була.

Просив стягнути із відповідача на свою користь належні йому на підставі рішення суду грошові кошти, що розміщені на рахунках в ПАТ КБ «ПриватБанк» в національній та іноземній валюті відповідно до договорів банківських вкладів від 15 квітня 2015 року із сумою вкладу 200000 грн та від 17 квітня 2015 року із сумою вкладу 5000 доларів США, а також пеню у розмірі 942000 грн та 23550 доларів США відповідно за прострочення повернення коштів.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 жовтня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 25 квітня 2017 року позов задоволено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк»посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суди попередніх інстанцій правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішили спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм процесуального права.

Задовольняючи позов суди виходили із того, що між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договори банківського вкладу, в подальшому рішенням суду замінено кредитора в даних зобов'язаннях на ОСОБА_2 Останній звертався до ПАТ КБ «ПриватБанк» із заявою про виконання договірних зобов'язань, які банком виконані не були.

Згідно ч.2 ст. 337 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 25 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа - ОСОБА_3, про захист прав споживачів, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних А.В. Маляренко

і кримінальних справ