Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 4-с/641/23/2017 Справа № 641/2320/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2017 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Боговського Д.Є.

за участю секретаря Бєлової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основянському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернулось до суду зі скаргою, в якій просить визнати неправомірним рішення державного виконавця заступника начальника Комінтернівського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_1 щодо винесення постанови від 19.08.2016 про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП № 44036854; скасувати вказану постанову та зобовязати Комінтернівський ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області поновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2020/1752/2012, виданого Комінтернівським районним судом м. Харкова 13.02.2014, що стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 230754,20 грн.

В обґрунтування доводів скарги посилається на те, що державний виконавець поверхово підійшов до виконання своїх обовязків, не в повному обсязі виконав роботу щодо пошуку майна та коштів боржника. Отримавши лист Комінтернівського ВДВС ХМУЮ про авансування витрат на проведення експертизи по визначенню вартості автомобіля, банк надав відповідь про те, що авансування банком, в якому здійснюється ліквідація, витрат, повязаних із примусовим виконанням судових рішень, не передбачено чинним законодавством та не включено у межі кошторису витрат, затверджених Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

До суду надійшла заява представника ПАТ «ВіЕйБі Банк» про розгляд справи за його відсутності.

Інші учасники судового розгляду у судове засідання не зявились, причини неявки суду не повідомили.

Суд, вивчивши доводи заяви, дослідивши наявні письмові докази, дійшов висновку про наступне.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також учасників виконавчого провадження, закріплює їхні права та обов'язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження.

Нормами цивільного процесуального закону передбачено особливий порядок судового контролю за виконанням судових рішень, який визначений у розділі VII ЦПК України, і передбачає, зокрема, обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Так, на примусовому виконанні Комінтернівського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області перебувало виконавче провадження № 44036854 з виконання виконавчого листа № 2020/1752/2012, виданого Комінтернівським районним судом м. Харкова 13.02.2014 про стягнення боргу в сумі 230754,20 грн. з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк».

22.04.2016 старшим державним виконавцем Комінтернівського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області на адресу ПАТ «ВіЕйБі Банк» було направлено пропозицію щодо авансування витрат на проведення виконавчих дій, а саме експертизи по визначенню вартості автомобіля «Мерседес-Бенц», 2003 року випуску, д.н. НОМЕР_1. З даною пропозицією банк не погодився та відмовився авансувати витрати на проведення виконавчих дій.

19 серпня 2016 заступником начальника Комінтернівського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_1 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві з підстав відмови в авансуванні витрат на проведення виконавчих дій.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.. 47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 за № 606-14, який втратив чинність 05.01.2017 у звязку із прийняттям Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 за № 1404-19, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа.

Право державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження у разі необхідності залучати до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача, було передбачено статтею 11 вказаного закону.

Статтею 42 даного закону було встановлено, що з метою забезпечення провадження виконавчих дій стягувач може за погодженням з державним виконавцем внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби певну грошову суму для здійснення необхідних витрат або покриття їх частини, якщо інше не передбачено цим Законом. Після завершення виконавчого провадження авансовий внесок повністю повертається стягувачу, якщо інше не передбачено цим Законом.

Частиною 7 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 за № 606-14 було передбачено, що особи, які беруть участь у виконавчому провадженні,

зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

За таких обставин суд вважає, що державний виконавець при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві з підстав відмови від авансування витрат на проведення виконавчих дій діяв відповідно до закону та у межах своєї компетенції. Бездіяльність державного виконавця при примусовому виконанні виконавчого провадження № 44036854 з виконання виконавчого листа № 2020/1752/2012, виданого Комінтернівським районним судом м. Харкова 13.02.2014 про стягнення боргу в сумі 230754,20 грн. з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк», не оскаржується.

Відповідно до ч. 3 ст. 387 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 383, 386, 387 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основянському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області залишити без задоволення.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя -ОСОБА_3