Справа № 742/2276/17 Провадження № 22-ц/795/1791/2017 Суддя у I інстанції Коваленко А. В.
Категорія: цивільна Доповідач-суддя Кузюра Л. В.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

14 вересня 2017 року м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

голови судового засідання - судді Кузюри Л.В.,

суддів: Вінгаль В.М., Страшного М.М.,

з участю секретаря судового засідання Шапко В.М.,

ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10 серпня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи Прилуцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області, про визнання права власності на автомобіль та зняття арешту,

У С Т А Н О В И В:

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області 10 серпня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи Прилуцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області, про визнання права власності на автомобіль та зняття арешту було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться птання про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення у справі про задоволення позовних вимог, через порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Зокрема, судом не було враховано, що за положеннями ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом, а тому уклавши договір купівлі-продажу автмобіля у простій письмовій формі, сторонни досягли згоди з його істотних умов, виконали вимоги закону щодо форми договору, відповідно до ст. 334 до позивача перейшло право власності на автомобіль, що безпідставно не визнається органами державної виконавчої служби, відтак позов підлягає задоволенню.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників судового розгляду справи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з такого.

Ухваливши рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було дотримано спеціального порядку набуття права власності на автомобіль, встановленого положеннями ЦК України, Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 та Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей , причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання певних договорів, у зв»язку з чим, питання про визнання права власності на автомобіль марки ВАЗ, модель 21013, 1985 року випуску в судовому порядку не може бути визнано, а відповідно - не може бути знято арешт з зазначеного майна та повернуто його позивачеві.

З наведеними висновками погоджується апеляційний суд, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та узгоджуються з вимогами закону.

Загальний порядок укладення договорів будь-якими учасниками цивільних відносин визначено у главі 53 ЦК України.

До принципово важливих складових цієї процедури за законом відносяться зміст та форма договору, спосіб, місце укладення.

Правове регулювання відносин, пов'язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Згідно з Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200, оформлення на товарних біржах договорів купівлі-продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, здійснюється з використанням облікованих відповідно у територіальному органі з надання сервісних послуг МВС і Держсільгоспінспекції бланків біржових угод.

Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС.

У разі продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, філією суб'єкта господарювання або уповноваженим дилером, крім акта приймання-передачі підприємства-виробника, покупцеві видається акт приймання-передачі, що укладається між суб'єктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером.

Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС або Держсільгоспінспекції, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держсільгоспінспекцією - свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану.

У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі.

Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, в порядку, про який зазначено ви ще, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

У даній справі судом було встановлено, що власником автомобіля марки ВАЗ, моделі 21013, 1985 року випуску, № шасі НОМЕР_1, з реєстраційним номером НОМЕР_2 є ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, копія якого міститься на аркуші справи № 6. Власником автомобіля ОСОБА_3 було передано зазначене рухоме майно ОСОБА_2 в користування, з правом укладення від його імені будь-яких договорів, на підставі довіреності від 01.04.2011 року, виданої терміном на 10 років (а.с.8).

Водночас, на підтвердження укладення сторонами договору купівлі-продажу автомобіля, позивачем було подано суду копію договору купівлі-продажу автомобіля від 01.04.2011 року, укладеного між сторонами у простій письмовій формі, за змістом якого право власності покупця автомобіля виникло з моменту передання майна продавцем (а.с.7).

Позовні вимоги про визнання права власності на автомобіль, звільнення його з під арешту та передання позивачеві, останнім було пред»явлено після того, коли за постановою державного виконавця від 18.02.2016 року на все майно ОСОБА_3, в тому числі і автомобіль, було накладено арешт та 22.06.2016 року спірне рухоме майно було поміщено на арештмайданчик.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу в порядку, передбаченому спеціальним законодавством, не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала. Адже довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами і він в жодному разі не може бути підставою для визнання права власності на автомобіль в судовому порядку.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що державна реєстрація транспортних засобів не є поняттям тотожним державній реєстрації права власності на автомобіль, а відповідно не впливає на момент переходу права власності на транспортний засіб не можуть бути взятими до уваги, виходячи з наступного.

Цивільне законодавство визначає особливості реалізації правомочності власника.

За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Позивачем у позові про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред'явлення позову).

Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України.

У даній справі судом було з»ясовано, що спірний автомобіль не було знято з обліку в уповноваженому органі МВС та зареєстровано за позивачем ОСОБА_2, який володів транспортним засобом на підставі довіреності та лише намагався стати його власником через пред'явлення даного позову

За таких обставин підстав для скасування судового рішення у даній справі апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10 серпня 2017 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Голова судового засідання: Судді: